Справа № 909/452/20
УХВАЛА

05.06.2020 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О.В.

розглянувши заяву №268-04/08 від 27.05.2020 (вх.№7738/20 від 01.06.2020)

стягувача (заявника): Державного підприємства "Вигодське лісове господарство"

вул.Д.Галицького, буд.40, смт.Вигода, Долинський район, Івано-Франківська область,77552

до боржника: Відділу освіти, молоді та спорту Вигодської селищної ради

вул.Д.Галицького, буд.75, смт.Вигода, Долинський район, Івано-Франківська область,77552

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми основної заборгованості 44911 грн 12 коп., пені в сумі 2953 грн 06 коп., інфляційних нарахувань в сумі 583 грн 84 коп., 3% річних в сумі 446 грн 65 коп. та 210 грн 20 коп. судового збору

без повідомлення (виклику0 учасників судового процесу

ВСТАНОВИВ: до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява Державного підприємства "Вигодське лісове господарство" №268-04/08 від 27.05.2020 (вх.№7738/20 від 01.06.2020), у якій заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з Відділу освіти, молоді та спорту Вигодської селищної ради заборгованості за договором №651/19 від 21.11.2019 в сумі 44911 грн 12 коп., пені в сумі 2953 грн 06 коп., інфляційних нарахувань в сумі 583 грн 84 коп., 3% річних в сумі 446 грн 65 коп. та 210 грн 20 коп. судового збору.

Розглянувши заяву та подані заявником докази, суд дійшов до висновку про часткову відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1. ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

У заяві Державного підприємства "Вигодське лісове господарство" про видачу судового наказу №268-04/08 від 27.05.2020 (вх.№7738/20 від 01.06.2020), окрім суми основної заборгованості за договором, інфляційних втрат та 3% річних, заявлено до боржника вимогу щодо стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 2953 грн 06 коп.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, пеня за своєю правовою природою не є заборгованістю за договором, а є видом штрафних санкцій, яку сторона зобов`язання сплачує у разі невиконання/неналежного виконання зобов`язань та у випадку, якщо відповідальність у вигляді пені була передбачена договором.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті ( п.7 ч.1 ст. 155 ГПК України).

Процесуальний механізм наказного провадження не вимагає від суду встановлення підстав застосування до боржника пені, її розміру, періоду нарахування, строку позовної давності тощо.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення безспірної грошової заборгованості за договором, суд вважає за необхідне відмовити у видачі наказу в частині стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 2953 грн 06 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ГПК України, у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Таким чином, відповідно до приписів ст. 148 ГПК України, судовий наказ підлягає видачі в частині вимог про стягнення основної заборгованості за договором, інфляційних втрат та 3% річних.

При цьому, заявлена до стягнення сума пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 2953 грн 06 коп. не може бути предметом розгляду в порядку наказного провадження, оскільки не має ознак безспірності, наявність якої є обов`язковою умовою для видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 147, 148, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити Державному підприємству "Вигодське лісове господарство" у видачі судового наказу в частині стягнення з Відділу освіти, молоді та спорту Вигодської селищної ради (вул.Д.Галицького, буд.75, смт. Вигода, Долинський район, Івано-Франківська область,77552, ) - 2953 грн 06 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку передбаченому Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 05.06.2020

Суддя О.В. Рочняк