ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" травня 2020 р. Справа № 924/223/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., при секретарі Сарело Р.О., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ферозіт", м. Теребовля,

до товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ-ПРОМ 1", м. Хмельницький

про стягнення грошей

за участю представників сторін: не з`явились

встановив:

Позивач у позові просить суд стягнути з відповідача заборгованість за неналежне виконання договору № РЕ/ХМ/0094/19 від 01.03.19 у розмірі 432 884, 99 грн., з яких: 300 288, 65 грн. основний борг, 60 057, 73 грн. штраф, 35 386, 54 грн. пеня, 34 748, 87 грн. 28% річних, 2 403, 20 грн. інфляційних.

Обгрунтовуючи позов, позивач вказує про порушення відповідачем умов договору щодо строків здійснення оплати поставленого товару. Стягнення пені та штрафу обумовлено наявністю відповідних умов договору про їх застосування. Нарахування річних і інфляційних здійснено із посиланням на ст. 625 ЦКУ.

Позивач свого представника до суду не направив, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами.

Відповідач свого представника до суду не направив, письмового відзиву не подав. Належність повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання підтверджується наявним у справі поштовим повідомленням про вручення йому відповідної ухвали суду (з підписом про отримання).

Таким чином, суд, в порядку ч. 9 ст. 165 ГПКУ розглядає справу за наявними матеріалами.

Матеріалами справи встановлено.

1 березня 2019 року між ТОВ „Ферозіт (позивач постачальник) та ТОВ „Альп Пром 1 (покупець відповідач) укладено договір поставки товару номер РЕ/ХМ/0094/19 за яким постачальник зобов`язується постачати і передавати у власність покупцю будівельні матеріали (товар) для використання у господарській діяльності, а покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Асортимент товару, його кількість, дата поставки і ціна визначаються згідно видаткових накладних. Ціна на кожну наступну поставку встановлюється в накладних (п. 1.2.). Накладні мають силу протоколу узгодження ціни і є підставою для проведення розрахунків між сторонами, вони мають також силу додатків до договору і є його невід`ємною частиною (п. 1.3.).

Форма оплати: передоплата у розмірі „ „ відсотків від загальної вартості партії товару, що поставляється. Решта суми протягом 30 календарних днів від дати отримання товару уповноваженою особою покупця (п. 4.1.).

У випадку порушення строків передбачених даним договором, винна сторона сплачує іншій пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки (п. 5.2.). У випадку прострочення оплати товару більш ніж на 30 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від вартості неоплаченого товару (п. 5.3.). За прострочення оплати покупець сплачує постачальнику 28% річних від простроченої суми (п. 5.5.).

Договір вступає в дію з дати його підписання і діє до 31.12.19, а в частині розрахунків, нарахування пені, штрафу, процентів річних, інфляційних до повного виконання сторонами зобов`язань за договором (п. 7.1.).

Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

Поставка товару позивачем на користь відповідача на суму 894 702, 55 грн. підтверджується видатковими накладними (постачальник ТОВ „Ферозіт, покупець ТОВ „Альп Пром 1): № ХМ 00000 1112 від 12.03.19 на суму 2 932 грн., № ХМ 00000 1235 від 14.03.19 на суму 2 620 грн., № ХМ 00000 2564 від 19.04.19 на суму 3 097, 50 грн., № ХМ 00000 2677 від 23.04.19 на суму 10 177, 50 грн., № ХМ 00000 2711 від 24.04.19 на суму 952 грн., № ХМ 00000 2853 від 02.05.19 на суму 1 416 грн., № ХМ 00000 3305 від 15.05.19 на суму 4 237, 50 грн., № ХМ 00000 3360 від 16.05.19 на суму 196 996, 80 грн., № ХМ 00000 3383 від 17.05.19 на суму 11 189 грн., № ХМ 00000 3522 від 22.05.19 на суму 20 319, 60 грн., № ХМ 00000 3854 від 29.05.19 на суму 2 736 грн., № ХМ 00000 4300 від 10.06.19 на суму 3 000 грн., № ХМ 00000 4278 від 10.06.19 на суму 3 144 грн., № ХМ 00000 4301 від 10.06.19 на суму 21 884 грн., № ХМ 00000 4825 від 21.06.19 на суму 4 236 грн., № ХМ 00000 4857 від 21.06.19 на суму 3 390 грн., № ХМ 00000 5187 від 01.07.19 на суму 3 333, 75 грн., № ХМ 00000 5188 від 01.07.19 на суму 192 336, 88 грн. № ХМ 00000 5276 від 02.07.19 на суму 8 006 грн., № ХМ 00000 5366 від 03.07.19 на суму 3 120 грн., № ХМ 00000 5278 від 03.07.19 на суму 22 500 грн., № ХМ 00000 5471 від 05.07.19 на суму 10 371, 36 грн., № ХМ 00000 5617 від 10.07.19 на суму 7 345 грн., № ХМ 00000 5721 від 11.07.19 на суму 12 775 грн., № ХМ 00000 5937 від 17.07.19 на суму 29 972, 20 грн., № ХМ 00000 6055 від 19.07.19 на суму 3 150 грн., № ХМ 00000 6170 від 23.07.19 на суму 22 425 грн., № ХМ 00000 6229 від 23.07.19 на суму 5 772, 36 грн., № ХМ 000006523 від 29.07.19 на суму 24 322 грн., № ХМ 00000 6598 від 30.07.19 на суму 19 600 грн., № ХМ 00000 6597 від 30.07.19 на суму 4 200 грн., № ХМ 00000 6701 від 01.08.19 на суму 7 560 грн., № ХМ 00000 6744 від 02.08.19 на суму 100 748, 20 грн., № ХМ 00000 6846 від 05.08.19 на суму 2 520 грн., № ХМ 00000 7112 від 12.08.19 на суму 23 878 грн., № ХМ 00000 7439 від 16.08.19 на суму 93 676 грн., № ХМ 00000 7441 від 16.08.19 на суму 1 754, 90 грн., № ХМ 00000 7939 від 28.08.19 на суму 2 660 грн., № ХМ 00000 7774 від 28.08.19 на суму 348 грн.

Всі вказані накладні засвідчені обома сторонами, зокрема печатками та підписами: у графі „відвантажив позивачем, у графі „ ОСОБА_1 відповідачем. Крім того, у накладних вказано, що вони складені у відповідності з договором від 01.03.19 № РЕ/ХМ/0094/19.

Згідно накладної на повернення товару від 02.09.19 № 001 ТОВ „Альт Пром 1 (постачальник відповідач) повернув на користь одержувача ТОВ „Ферозіт (позивач) товар вартістю 1 240 грн. Накладна підписана обома сторонами та скріплена їх печатками.

Часткова оплата поставленого позивачем товару у розмірі 593 173, 90 грн. підтверджується платіжними дорученнями (платник ТОВ „Альт Пром 1, отримувач ТОВ „Ферозіт): № 479 від 03.04.19 на суму 5 552 грн., № 545 від 23.04.19 на суму 17 700 грн., № 570 від 25.04.19 на суму 30 000 грн., № 651 від 29.05.19 на суму 2 736 грн., № 669 від 31.05.19 на суму 50 000 грн., № 698 від 10.06.19 на суму 6 144 грн., № 730 від 21.06.19 на суму 4 236 грн., № 753 від 27.06.19 на суму 176 805, 90 грн., № 826 від 19.07.19 на суму 100 000 грн., № 942 від 16.08.19 на суму 50 000 грн., № 1185 від 08.11.19 на суму 50 000 грн., № 1420 від 27.12.19 на суму 100 000 грн.

На всіх дорученнях наявні відмітки „Проведено банком.

Дослідивши подані докази, давши їм оцінку в сукупності, проаналізувавши чинне законодавство, що регулює спірні відносини, суд врахував таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач уклали договір поставки товару, визначивши умови, права та обов`язки сторін, які є обов`язковими для них.

Згідно ст. 712 ЦКУ за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами.

З позовних матеріалів вбачається, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 894 702, 55 грн., що підтверджується наявними у справі видатковими накладними. Прийняття товару відповідачем підтверджується підписом та печатками останнього на накладних в графі „Отримав. При цьому, у накладних вказано, що постачальником є позивач, покупцем відповідач. Підстава проведення господарської операції договір від 01.03.19 № РЕ/ХМ/0094/19.

За ст. 692 ЦКУ покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Обов`язок оплати поставленого товару, відповідно до договору, виникає у відповідача на протязі 30 календарних днів від дати отримання товару. З урахуванням дат поставок, які вказані в накладних, датою останньої поставки є 28.08.19. Отже, станом на 27.09.19 весь поставлений товар мав бути оплачений в повному обсязі.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, станом на час розгляду справи, оплата проведена частково на суму 593 173, 90 грн. (платіжні доручення). Докази оплати в повному обсязі, в зазначені у договорі строки у справі відсутні.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що строк оплати повного обсягу товару пропущено (докази оплати відсутні), у відповідача виникла заборгованість, розмір якої підтверджується документально та становить (894 702, 55 грн. загальна вартість товару мінус 593 173, 90 грн. часткової оплати та мінус 1 240 грн. вартість повернутого товару) 300 288, 65 грн. За таких обставин, позов, в частині стягнення основного боргу підлягає задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлений судом факт прострочення оплати отриманого товару та вищевказану норму ЦКУ, вимоги в частині стягнення річних та інфляційних відповідають чинному законодавству, та підлягають задоволенню в заявленому розмірі, який підтверджується перевіреним судом (система діловодство) розрахунком за період з 28.09.19 по 25.02.20 (інфляційні з жовтня 2019 до січня 2020) в який існувала вся сума боргу.

Згідно ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи вказані законодавчі положення, неустойка (штраф та пеня) є договірними способами забезпечення зобов`язання, а тому наявність у договорі п. 5.2, 5.3 ., що передбачають застосування пені та штрафу є підставою для задоволення позову, в частині стягнення останніх. Розмір цих нарахувань підтверджується поданим розрахунком.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Альт Пром 1 (вул. Водопровідна, 75/1А, оф. 5А, м. Хмельницький, 29000, код 41403707) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Ферозіт (48100, Тернопільська область, Теребовлянський район, м. Теребовля, вул. Шевченка, 171, код 37961273) 300 288, 65 грн. (триста тисяч двісті вісімдесят вісім грн. 65 коп.) основного боргу, 60 057, 73 грн. (шістдесят тисяч п`ятдесят сім грн. 73 коп.) штрафу, 35 386, 54 грн. (тридцять п`ять тисяч триста вісімдесят шість грн. 54 коп.) пені, 34 748, 87 грн. (тридцять чотири тисячі сімсот сорок вісім грн. 87 коп.) 28% річних, 2 403, 20 грн. (дві тисячі чотириста три грн. 20 коп.) інфляційних та 6 493, 27 грн. (шість тисяч чотириста дев`яносто три грн. 27 коп.) судових витрат.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 3 прим.:

1- до справи

2 - позивачу (79002, м. Львів, а/с 10880)

3 - відповідачу (29000, м. Хмельницький, вул. Водопровідна 75/1А, офіс 5А)

Всім рекомендованим з повідомленням