ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2020 р. Справа№ 910/8651/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020

(повний текст рішення складено 29.01.2020)

у справі № 910/8651/19 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

про стягнення 503 499,67 грн.

за участю представників:

від позивача: Мірвода А.М.,

від відповідача: не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Савітар Груп" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ "СК "ВУСО" про стягнення 503 499, 67 грн. за договором про надання асистантських послуг № SGU -VUSO-06/11/14 (№ 65-К) від 11.11.2014.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача суму витрат на медичне обслуговування у розмірі 500 963,57 грн., агентську винагороду у розмірі 2 536,10 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 552,49 грн.

Суд виходив з того, що відповідачем не надано суду жодних доказів належного виконання зобов`язання щодо оплати ним витрат на медичне обслуговування та агентської винагороди.

Посилання відповідача на висновки експертів не прийнято судом, оскільки в контексті даних спірних правовідносин, виходячи з предмету та підстав позову, суд не позбавлений можливості з огляду на наявні в матеріалах справи засоби доказування самостійно встановити наявність або відсутність документально підтвердженої або непідтвердженої заборгованості за договором про надання асистанських послуг.

Суд також дійшов висновку, що ТОВ "Савітар Груп" звернулося до суду у межах трьохрічного строку позовної давності, оскільки зобов`язання є порушеними з 31.01.2019, а відтак, зазначена дата є початком строку перебігу позовної давності.

Не погодившись з рішенням, ПрАТ "СК "ВУСО" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

За твердженням скаржника, суд не врахував, що за умовами договору зобов`язання страховика по відшкодуванню медичних витрат виникає у випадку здійснення агентом оплати послуг медичних закладів, які надавали послуги застрахованим особам; положення договору, якими закріплено порядок залучення позивачем (агентом) третіх осіб (кореспондентів, підрядників) та оплати їх послуг, зокрема п. 3.3 договору. Відповідач вважає, що позивачем не доведено понесення медичних витрат, а надані позивачем докази є недопустими та недостовірними. Крім того, на думку скаржника, суд неправильно застосував до спірних правовідносин положення ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 6, 256, 261, ч. 3 ст. 267, ст. 509, 526, 626, 627, 629, 901 ЦК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "СК "ВУСО" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі № 910/8651/19, призначено до розгляду на 31.03.2020.

17.03.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання скаржника про відкладення розгляду справи, мотивоване запровадженням в Україні карантину через спалах у світі коронавірусу COVID-19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 у справі № 910/8651/19 повідомлено учасників справи, що судове засідання не відбудеться у зв`язку із запровадженням Кабінетом Міністрів України карантинних заходів та обмежень, враховуючи постанову Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID 19.

27.03.3020 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому відповідач просив залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з огляду на її необґрунтованість.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2020 призначено на 26.05.2020 з огляду на продовження до 11.05.2020 проведення карантинних заходів та обмежень постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 291 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України".

20.05.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшли заперечення ПрАТ "СК "ВУСО" щодо поданої медичної документації. Також відповідач наполягав, що сума відшкодування має бути зменшена на 51 821,21 грн. медичних витрат по 31 застрахованій особі.

22.05.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшли пояснення позивача на заперечення ПрАТ "СК "ВУСО", в яких ТОВ "Савітар Груп" зазначив, що в оспорених відповідачем випадках ПрАТ "СК "ВУСО" сплатив сервісну винагороду, чим визнав зазначені випадки страховими та визнав факт їх врегулювання позивачем.

25.05.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання скаржника про відкладення розгляду справи та призначення наступного засідання по справі не раніше 23.06.2020, мотивоване ситуацією з розповсюдженням гострої респіраторної хвороби COVID-19, яка є небезпечною для життя та здоров`я суду, співробітників суду та учасників судового процесу.

В судове засідання представник скаржника не з`явився, хоч сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень та заявлене клопотання.

Беручи до уваги, що явка сторін в судове засідання не визнавалась обов`язковою, а також те, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 та з 12.05.2020 знято карантинні обмеження щодо роботи адвокатів, колегією суддів відхилено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Оскільки відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутні представника скаржника за наявними у справі доказами.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 10.02.2016 між ПрАТ "ВУСО" (страховик) та ТОВ "Савітар Груп" (агент) був укладений договір про надання асистантських послуг № SGU -VUSO-06/11/14 (№ 65-К), на умовах якого страховик доручив, а агент, прийняв на себе зобов`язання по наданню послуг з організації сервісного та медичного обслуговування при настанні страхових випадків на території України та за кордоном за договорами страхування укладеними між страхувальниками та страховиком відповідно до законодавства України та Закону України "Про Страхування".

Згідно із договором підставою для надання послуг є:

- настання обставин, що можуть кваліфікуватись як страховий випадок;

- звернення застрахованої особи до агента;

- підтвердження факту валідності полісу та визнання особи застрахованою страховиком.

Пунктами 8.1 - 8.3 договору сторони погодили, що він вступає в силу з дати підписання повноважними представниками сторін, залишається в силі впродовж одного року з дня початку дії. Якщо протягом 30 днів до закінчення дії договору жодна зі сторін не заявить про намір розірвати його, то він вважається пролонгованим на наступний рік, подальша пролонгація договору здійснюється в тому ж порядку.

Додатковою угодою № 1 від 11.03.2015 сторони внесли зміни до договору про надання асистанських послуг № SGU -VUSO-06/11/14 від 11.11.2014 щодо порядку розрахунків. Сторони домовилися, що:

- агент щодекадно надає страховику звіт запланованих збитків по випадкам, що мають ознаки страхових (додаток № 1), на підставі якого формуються рахунок на відшкодування витрат, що пов`язані з оплатою послуг підрядників або кореспондентів; рахунок на оплату сервісної винагороди агента; акт прийому-передачі послуг (п. 6.1 - 6.2 договору);

- сума до перерахування становить 85% від зазначених у звіті запланованих збитків і 100% агентської винагороди, передбаченої договором (п. 6.3 договору);

- агент, отримавши на свій рахунок перераховані кошти, невідкладно розпочинає процедуру закуповування та перерахування іноземної валюти для перерахування підрядникам або кореспондентам, які надавали послуги застрахованим особам страховика. (п. 6.4 договору);

- агент щомісячно до 15 числа місяця, що слідує за звітним, надає страховику звіт звірених збитків по випадкам, що має ознаки страхових (додаток № 2). До звіту додаються всі копії рахунків третіх осіб, підрядників або кореспондентів, які надавали послуги застрахованим особам страховика. На підставі даного звіту формуються корегуючий рахунок на відшкодування витрат, що пов`язані з оплатою послуг підрядників або кореспондентів; корегуючий рахунок на оплату сервісної винагороди агента; акт прийому-передачі послуг (п. 6.5 - 6.6 договору);

- страховик проводить перевірку наданих агентом документів впродовж 5 робочих днів. У випадку, якщо впродовж 5 робочих днів Агент не отримав від страховика будь-яких зауважень або коментарів відносно наданих документів, акти виконаних робіт вважаються такими, що акцептуються (п. 6.7 договору);

- оплата рахунків агента, що виставляються відповідно до п. 6.2 та 6.6 договору, проводиться страховиком впродовж 3 банківських днів з моменту отримання рахунків (п. 6.8 договору).

11.09.2015 ТОВ "Савітар Груп" направило ПрАТ "СК "ВУСО" звіти запланованих збитків № 3В 9/2/1з, № 3В 9/2/2з, № 3В9/2/3з, у яких зазначались страхові випадки, які стались із застрахованими особами та сервісна винагорода ТОВ "Савітар Груп" за організацію надання медичної допомоги застрахованим особам, разом із актами № 3В9/2/1, №3В9/2/2з, №3В9/2/3з, були виставлені рахунки:

- № 454 від 11.09.2015 на сплату відшкодування медичних витрат на суму 78 916,20 грн.;

- № 455 від 11.09.2015 на сплату сервісної винагороди на суму 37 305,84 грн.;

- № 456 від 11.09.2015 на сплату відшкодування медичних витрат на суму 79 568,40 грн.;

- № 457 від 11.09.2015 на сплату сервісної винагороди на суму 38 262,40 грн.;

- № 458 від 11.09.2015 на сплату відшкодування медичних витрат на суму 78 481,40 грн.;

- № 459 від 11.09.2015 на сплату сервісної винагороди на суму 36 827,56 грн.

Рахунки № 455, 457, 459 на сплату сервісної винагороди було оплачено: 37 784,12 грн. 06.10.2015; 36 827,56 грн. та 38 262,40 грн. 30.10.2015.

Рахунки № 454, 456, 458 виставлені по запланованим збиткам на суму 236 966,00 грн. сплаченими так і не були.

Додатковою угодою № 3 від 01.10.2015 розділ 6 до договору про надання асистанських послуг № SGU -VUSO-06/11/14 від 11.11.2014 щодо порядку розрахунків сторони виклали в новій редакції. Сторони домовилися, що:

- за виконання агентом своїх обов`язків, згідно з цим договором. страховик зобов`язаний виплачувати агенту винагороду за кожний врегульований агентом страховий випадок, у розмірах, вказаних у додатку 1 до договору; у випадку декількох звернень однієї і тієї ж застрахованої особи за одним страховим випадком, винагорода агента сплачується однократно (як за одне звернення) (п. 6.1 - 6.2 договору);

- для цілей визначення і перерахування винагороди агента, звітним періодом за цим договором є календарний місяць (п. 6.3); до 05 числа місяця, наступного за звітним місяцем, агент складає акт виконаних робіт за формою, вказаною у додатку 2 до договору і направляє його страховику електронною поштою (для погодження і підписання) разом з рахунком на оплату винагороди агента (п. 6.3.1); протягом 5 робочих днів з дати отримання означених документів, вказаних у п.6.3.1 договору, страховик повинен підписати акт виконаних робіт і направити його агенту засобами звичайної і електронної пошти, а також, протягом того ж строку сплатити суму винагороди агента шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок агента, або за допомогою засобів електронного зв`язку надати мотивовані заперечення щодо змісту такого акту (п.6.3.2);

- сплата страховиком грошових коштів, суми яких були гарантовані або виплачені агентом кореспондентам і підрядникам, тобто медичним та іншим установам, що здійснили надання відповідних послуг застрахованим особам при настанні з ними страхових випадків, здійснюються наступним чином (п. 6.4);

- звітним періодом за договором є декади: з 01 по 10 число, з 11 по 20 число, з 21 по останнє число кожного календарного місяця дії договору (п. 6.4.1);

- протягом 3 робочих днів з дати закінчення декади агент складає і направляє страховику акт заявлених збитків за формою, вказаною у додатку 3, в якому зазначаються страхові випадки, що стались з конкретними застрахованими особами протягом звітної декади, а також вказуються орієнтовні суми вартості послуг, наданих цим особам, які підлягають відшкодуванню страховиком (п.6.5.1);

- протягом 5 робочих днів з дати отримання страховиком акта заявлених збитків він погоджує і підписує цей документ, а також на свій розсуд протягом того ж строку перераховує агенту попередню оплату вартості послуг, вказаної в акті у розмірі до 100% загальної суми зазначеної в акті (п.6.5.2);

- по мірі отримання агентом від підрядників і кореспондентів повних пакетів документів, пов`язаних з остаточними розрахунками та конкретними страховими випадками (повні пакети), агент вносить відповідні відомості в акти врегульованих збитків (виконаних робіт), які складаються за формою, вказаною у додатку 4, і направляються страховику у строки, визначені п. 6.5.1 договору разом з актами заявлених збитків (п.6.6.1);

- до актів врегульованих збитків (виконаних робіт) у складі повних пакетів агент додає рахунки на сплату вартості фактично наданих послуг, за вирахуванням сум, визначених в розрізі конкретних застрахованих осіб в акті заявлених збитків і фактично сплачених страховиком згідно п. 6.5 договору (п. 6.6.2);

- акт врегульованих збитків (виконаних робіт) погоджується і підписується страховиком протягом 5 робочих днів з моменту отримання цього акту від агента (п. 6.6.3).

Рішенням у справі № 910/9055/16 від 22.07.2016, залишеним без змін постановою КАГС від 20.09.2016, відмовлено ТОВ "Савітар Груп" у стягненні з ПрАТ "СК "ВУСО" витрат на медичне обслуговування та агентської винагороди, в тому числі за договором про надання асистантських послуг № SGU -VUSO-06/11/14 від 11.11.2014, з огляду на передчасність позовних вимог.

24.10.2016 ТОВ "Савітар Груп" направило ПрАТ "СК "ВУСО" акт врегульованих збитків по застрахованим особам за № 3в/9/6в на загальну суму 1 073 461,90 грн., в тому числі відносно страхових випадків, які були включені до звітів запланованих збитків № 3В 9/2/1з, № 3В 9/2/2з, № 3В9/2/3з, який було отримано ПрАТ "ВУСО" 01.11.2016. Також були виставлені рахунки: № 892 від 24.10.2016 на сплату відшкодування медичних витрат на суму 1 073 461,90 грн. та № 893 від 24.10.2016 на сплату сервісної винагороди на суму 131 652,20 грн.

08.11.2016 ПрАТ "ВУСО" було направлено заперечення від ПрАТ "СК "ВУСО", аргументоване тим, що особи, які зазначені в надісланих документах на асистанське обслуговування до ТОВ "Савітар Груп" страховиком не передавалися, тому витрати ТОВ "Савітар Груп" на їх обслуговування (в тому числі сервісна винагорода) оплаті зі сторони ПрАТ "СК "ВУСО" не підлягають відповідно до п. 2.1, 5.1.1 договору про надання асистантських послуг № 65-К.

02.02.2018 ТОВ "Савітар Груп" звернулося до ПрАТ "СК "ВУСО" з проханням підписати акт врегульованих збитків та погасити заборгованість та повторно направило акт врегульованих збитків № 9/6в (інв 242) та рахунок № 902 від 02.02.2018 на суму 500 963,57 грн. (медичні витрати), також був виставлений рахунок на оплату сервісної винагороди № 902/1 від 02.02.2018 на суму 2 536, 10 грн. (сервісна винагорода агента).

23.01.2019 ТОВ "Савітар Груп" направило ПрАТ "СК ВУСО" претензію № 47 з вимогою погасити заборгованість по відшкодуванню медичних витрат у зв`язку з настанням страхових випадків із застрахованими особами ПрАТ "СК ВУСО".

28.02.2019 ТОВ "Савітар Груп" отримало відповідь ПрАТ "СК ВУСО" з відмовою відшкодувати медичні витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Тобто, в даному випадку, саме на ПрАТ "СК "ВУСО" Закон України "Про страхування" покладає витрати у разі настання страхового випадку із застрахованою особою.

Колегія суддів звертає увагу на невідповідність умовам договору твердження відповідача стосовно того, що поліси (інформація) застрахованих осіб в ТОВ "Савітар Груп" не передавались. ПрАТ "СК "ВУСО" тлумачить пункти 4.4. та п. 5.1.1 договору без урахування інших умов договору, всього його змісту та намірів сторін.

Так положення договору не містить жодних застережень хто і яким чином має передати агенту згаданий поліс. В п. 4.3 договору вказано, що при зверненні застрахованої особи агент проводить ідентифікацію договору страхування, попередньо визначає ознаки страхового випадку на основі умов договору/програми страхування стрпаховика та проводить оцінку правомірності звернення застрахованої особи.

Отже, погоджені сторонами положення свідчать, що поліс передається агенту застрахованою особою, а будь-якої вказівки, що поліс передається агенту страховиком договір не містить.

Також колегія суддів зазначає, що відповідачем не спростовано факту звернення застрахованих осіб за медичною допомогою до агента, факту дійсного отримання застрахованими особами медичної допомоги після звернення до ТОВ "Савітар Груп" та не надано доказів на підтвердження того, що ним дані застраховані особи передані на обслуговування іншій асистанській компанії чи/або інша асистанська компанія врегулювала страхові випадки зазначених осіб.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст. 193 ГК України, ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору (ч. 2 ст. 902 ЦК України).

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже, на підтвердження надання медичних та інших послуг позивачем представлено до матеріалів справи документи, які дозволяють встановити факт надання медичних послуг, залучення субпідрядника (кореспондента), факт повної оплати медичної евакуації, факт часткової оплати (в межах фактично сплачених відповідачем коштів) послуг медичних закладів кінцевим одержувачам.

Відповідно до п. 6.4 договору сплата страховиком грошових коштів, суми яких були гарантовані або виплачені агентом кореспондентам і підрядникам, тобто медичним та іншим установам, що здійснили надання відповідних послуг застрахованим особам при настанні з ними страхових випадків, здійснюються по звітному періоду за договором, яким є декади.

Умовами договору передбачено можливість складання гарантійного листа, що містить в собі гарантії оплати за надані послуги та є способом забезпечення виконання зобов`язання стороною угоди. Гарантом по листу виступає саме агент, оскільки відповідно до п. 3.3 договору гарантійний лист надається саме від імені агента.

Право позивача на власний розсуд обирати підрядників та залучати для ведення страхового випадку кореспондентів обумовлено та погоджено сторонами в п. 5.4.1 договору.

При цьому, Відповідачем не доведено також, що укладення договору з Savitar Group LTD суперечить умовам договору, що знайшло своє відображення в постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 910/9394/17.

Твердження скаржника про відсутність доказів того, що позивач у відповідності до п. 3.3 договору про надання асистанських послуг від свого імені укладав договори з третіми особами - з медичними клініками, які надавали послуги застрахованим особам та оплачував їх послуги, не спростовують факту надання застрахованим особам таких послуг у відповідності з умовами договору від 11.11.2014 № 65-К про надання асистанських послуг № SGU-VUSO-06/11/14, а отже і не звільняють відповідача від обов`язку зі здійснення компенсації витрат позивача, понесених у зв`язку з виконанням договору в цій частині.

При цьому, положеннями п. 6.4 договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 01.10.2015) передбачено сплату страховиком грошових коштів, суми яких були гарантовані або виплачені агентом кореспондентам і підрядникам, тобто медичним та іншим установам, що здійснили надання відповідних послуг застрахованим особам при настанні з ними страхових випадків.

Виходячи із змісту п.п. 3.3, 5.2.1, 5.3.4, 5.4.2, 6.4 (в редакції додаткової угоди № 3 від 01.10.2015) агент, при виконанні своїх обов`язків з надання послуг медичного обслуговування застрахованим особам може надавати гарантійні листи третім особам, або проводити оплату послуг і медичних препаратів третім особам, з метою попередження затримки в наданні необхідного, з медичної точки зору, лікування або транспортування застрахованої особи.

Колегія суддів звертає увагу, що умовами договору не передбачено, що пакет документів, який подається агентом страховику для відшкодування вартості послуг підрядників, що надавали медичні послуги застрахованим особам, повинен містити документи на підтвердження фактичної оплати агентом послуг підрядників, за наявності гарантійних листів від імені агента.

Факт оплати медичних послуг медичним та іншим установам, що надавали послуги застрахованим особам при настанні з ними страхових випадків та гарантування здійснення таких виплат ТОВ "Савітар Груп" у зв`язку з настанням страхових випадків підтверджено матеріалами справи, що є підставою для оплати страховиком в порядку, встановленому умовами договору (6.5.5, 6.6.1, 6.6.2, 6.6.4) грошових сум агенту.

В силу ч. 2, 3 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; тільки суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; саме суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши оспорені в суді апеляційної інстанції ПрАТ "СК "ВУСО" 31 подію із застрахованими особами, колегія суддів встановила, що ПрАТ "СК "ВУСО" вже визнало їх страховими випадками та визнало факт їх врегулювання ТОВ "Савітар Груп", сплативши 06.10.2015 та 30.10.2015 за них сервісну винагороду агенту за рахунками № 455, 457 та 459.

Враховуючи викладене, з урахуванням відсутності у матеріалах справи доказів погашення відповідачем витрат на врегулювання страхових випадків за актами врегулювання збитків № 3В 9/2/1з, № 3В 9/2/2з, № 3В9/2/3з за договором про надання асистантських послуг № SGU -VUSO-06/11/14 від 11.11.2014, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 500 963,57 грн. медичних витрат та 2 536,10 грн. агентської винагороди.

Беручи до уваги положення п.п. 6.6.4 та 6.5.5 договору та те, що строк виконання зобов`язання з оплати пов`язаний з моментом отримання відповідачем акта врегулювання збитків разом з медичною документацією, що вперше відбулось 01.11.2016 та мало бути оплачено до 13.11.2016, а ТОВ "Савітар Груп" з позовом звернулось у межах трирічного строку у липні 2019 року, колегія суддів відхиляє, як необґрунтовані твердження відповідача про порушення судом першої інстанції норм матеріального права у цій частині і про пропуск позивачем строку позовної давності.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловлений у правовідносинах між тими ж сторонами у постанові від 28 січня 2020 року у справі № 910/16106/18.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржник суду апеляційної інстанції не надав.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників судового процесу колегія судів з урахуванням п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі № 910/8651/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 у справі № 910/8651/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/8651/19 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова