ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 справа № 914/838/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»,

м. Київ,

до відповідача: Фермерського господарства «В`ЯТИЧІ», с. Перв`ятичі Сокальського р-ну Львівської обл.,

про: стягнення заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці), донарахованого розміру пені, 3% річних, інфляційних втрат на загальну суму 1 164,07 грн.

Суддя Козак І.Б.

при секретарі Пришляк Ю.-М.В.

Представники сторін не з`явилися.

На розгляд господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО-ТАЙС» подано позов до Фермерського господарства «В`ЯТИЧІ» про стягнення заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці), донарахованого розміру пені, 3% річних, інфляційних втрат на загальну суму 1164,07 грн.

Ухвалою суду від 13.04.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 19.05.2020.

Правова позиція позивача.

У судове засідання 19.05.2020 представник позивача не з`явився, надіслав на електронну адресу суду клопотання (вх.№17862/20) про розгляд цієї справи за відсутності представника у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. 21.02.2007р. між ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО» та ФГ «В`ятичі» було укладено договір №ЗУФ-13/02/07 купівлі-продажу товару (засобів захисту рослин). Оскільки відповідач не оплатив заборгованість за договором, продавець звернувся до суду і рішенням господарського суду Львівської області від 18.03.2008р. у справі №16/27 позов задоволено повністю: стягнуто з ФГ «В`ятичі» на користь ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО» 2490,00 грн. основного боргу, 84,33 грн пені, 14,28 грн. 3% річних, 52,29 грн. інфляційних втрат, 427,35 грн. штрафу, 300,00 грн. збитків, 102,00 грн. держмита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу за період з 01.12.2007р. по 06.02.2008р. 31.10.2008р. заборгованість за цим рішенням була повністю погашена відповідачем. ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО» передало своє право вимоги до ФГ «В`ятичі» ТОВ «Незалежна юридична компанія» 26.01.2011р. на підставі угоди №НЮК-27-ТА про заміну кредитора. 02.07.2012р. між ТОВ «Незалежна юридична компанія» та ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» було укладено Угоду №388/07-12 про заміну кредитора у зобов`язанні і новий кредитор (позивач у справі) одержав право замість первісного кредитора вимагати від боржника (відповідача у справі) нараховані суми: 350,07 грн. заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці), 53,40 грн. 3% річних, 346,11 грн. інфляційних втрат, 414,49 грн. пені, які і просить стягнути з відповідача.

Правова позиція відповідача.

Представник відповідача у судове засідання 19.05.2020 не з`явився. Станом на день проведення засідання на адресу суду не надходило відзиву на позовну заяву чи інших письмових заперечень.

Обставини справи.

21.02.2007р. між ТОВ Тридента Агро» та ФГ «В`ятичі» укладено договір №ЗУФ-13/02/07 купівлі-продажу товару (засобів захисту рослин) на умовах відстрочення платежу.

Рішенням господарського суду Львівської області від 18.03.2008р. у справі №16/27 позов ТОВ Тридента Агро» до ФГ «В`ятичі» задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 2490,00 грн основного боргу, 84,33 грн пені, 14,28 3% річних, 52,29 грн інфляційних втрат, 427,35 грн. штрафу, 300,00 грн. збитків, 102,00 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

31.03.2008р. видано наказ на примусове виконання рішення суду у справі №16/27.

31.10.2008р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням боржником рішення суду, що підтверджується листом Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області від 05.01.2018р. №53/0/1-18.

26.01.2011р. між ТОВ «Тридента Агро» та ТОВ «Незалежна юридична компанія» укладено угоду №НЮК-27-ТА про заміну кредитора в зобов`язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України). За цією угодою новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника (ФГ «В`ятичі») сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, 3% річних, інфляційних втрат за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання боржником грошового зобов`язання) згідно договору №ЗУФ-13/02/07 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 21.02.2007р. Вартість уступленого зобов`язання за цією угодою становить 3392,34 грн. (п.2.1 угоди).

26.01.2011р. сторони підписали Акт прийому-передачі документів за угодою.

Повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні було надіслано ФГ «В`ятичі».

02.07.2012р. між ТОВ «Незалежна юридична компанія» (первісний кредитор) та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» (новий кредитор) було укладено угоду №388/07-12 про заміну кредитора в зобов`язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України). За цією угодою новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника (ФГ «В`ятичі») сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, 3% річних, інфляційних втрат за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання боржником грошового зобов`язання) згідно договору №ЗУФ-13/02/07 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 21.02.2007р. Вартість уступленого зобов`язання за цією угодою становить 15 000,00 грн. (п.2.1 угоди).

02.07.2012р. сторони підписали Акт прийому-передачі документів за угодою.

Оцінка суду.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Згідно із ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до п.4.3 угоди №388/07-12 від 02.07.2012р. сторони погодили, що сповіщення боржника про уступку права вимоги за цією угодою первісним кредитором відбувається на власний розсуд та не є обов`язковим, оскільки при дійсності порушеного зобов`язання у розумінні ст.518 ЦК України, відсутність письмового повідомлення не звільняє боржника від відповідальності за порушене зобов`язання.

Проаналізуваши матеріали справи, суд встановив правомірність звернення ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» як нового кредитора відповідача у справі про стягнення з відповідача (ФГ «В`ятичі») 350,07 грн. заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці), 53,40 грн. 3% річних, 346,11 грн. інфляційних втрат, 414,49 грн. пені.

Щодо позовної вимоги про стягнення 350,07 грн. заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці), то відповідно до примітки в Додатку №1 до договору купівлі-продажу №ЗУФ-13/02/07 від 21.02.2007р. в тому випадку, якщо курс долара США на день оплати вище, ніж курс долара США на день підписання договору сторони, для визначення суми

яка підлягає оплаті, використовують наступну формулу: S = (А1/А2) *В, де

S- ціна на момент оплати;

В- ціна на момент підписання;

А2- курс (НБУ) долара США до гривні на день підписання договору;

А1- курс (НБУ) долара США до гривні на день перерахування грошей.

Таким чином, сторони дійшли згоди про те, що зобов`язання за даним договором має бути виконане у гривні з урахуванням курсу долара США на час укладення договору та на день фактичної оплати товару, що відповідає вимогам Цивільного кодексу України, а його умови визначені на розсуд сторін і погодженні ними, що вказує на принцип свободи договору.

Фактично за такою умовою договору сторони визначили особливості формування ціни договору. Так, покупець взяв на себе обов`язок здійснювати оплату вартості товару виходячи з вартості товару на момент підписання договору з урахуванням курсу долару США на день такої оплати.

За інформацією, що міститься на офіційному сайті НБУ, офіційний курс долара США до гривні на день належного проведення розрахунку за отриманий товар становив: 31.10.2008р. - 5,76 грн/дол. США.

Оскільки відповідачем борг було сплачено 31.10.2008р., то позивачем правомірно було нараховано 350,07 грн. курсової різниці у вигляді дооцінки вартості товару станом на дату виконання зобов`язання.

Щодо нарахованих штрафних санкцій - 53,40 грн. 3% річних та 346,11 грн. інфляційних втрат, то суд, здійснивши перевірку зазначених вище сум, встановив правомірність стягнення з відповідача 53,40 грн. 3% річних та 346,11 грн. інфляційних втрат за період з 07.02.2008р. по 30.10.2008р.

Щодо позовної вимоги про стягнення 414,49 грн. пені на підставі п.8.3 договору, то суд здійснив власний перерахунок цієї суми і встановив правомірність стягнення з відповідача 413.37 грн. пені за визначений позивачем період . Окрему увагу відповідача суд звертає на п.8.3 договору №ЗУФ-13/02/07 від 21.02.2007р., в якому сторони погодили строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (тобто, до повної сплати заборгованості).

249007.02.2008 - 29.04.20088310.0000 %0.055 %*112.93
249030.04.2008 - 30.10.200818412.0000 %0.066 %*300.43
В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє через їх неправомірність.

Судові витрати.

Щодо стягнення судових витрат, то сплачений позивачем судовий збір в силу вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства «В`ЯТИЧІ» (адреса: 80034, Львівська обл., Сокальський р-н, с.Перев`ятичі, вул.Шевченка, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (адреса: 03187, м. Київ, вул.Ак.Глушкова, буд.40, офіс 315, ) 350,07 грн. заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці), 53,40 грн. 3% річних, 346,11 грн. інфляційних втрат, 413.37 грн. пені та 2 100,10 грн. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

6. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 27.05.2020р.

Суддя Козак І.Б.