ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

20.05.2020р. № 905/431/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

секретар судового засідання Стрюкова А.О.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОЗОН-3000, м.Київ,

до відповідача Публічного акціонерного товариства Центренерго, м.Київ,

про стягнення 768 971,11 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача - Костюк С.В., довіреність №24/03-20 від 24.03.2020

від відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю ОЗОН-3000, м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Публічного акціонерного товариства Центренерго, м.Київ, про стягнення 768971,11 грн.

Ухвалою суду від 10.03.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/431/20; позивача зобов`язано надати суду письмові пояснення щодо місця виконання договору постачання вугілля №111/44 від 29.08.2019, та письмові пояснення чим обумовлена подача позову до господарського суду Донецької області.

31.03.2020 та 19.05.2020р. від відповідача надійшли клопотання про передачу матеріалів справи за підсудністю до господарського суду м.Києва. Клопотання вмотивовано місцезнаходженням відповідача у місті Києві та безпідставністю посилань позивача на ч.5 ст.29 ГПК.

Під час судового засідання представник позивача заперечував проти клопотання відповідача про передачу матеріалів справи за підсудністю до господарського суду м.Києва та надав пояснення щодо правомірності обрання ним альтернативної підсудності .

Ухвалою суду від 31.03.2020 року підготовче засідання відкладено на 28.04.2020 року.

Ухвалою суду від 28.04.2020 року підготовче засідання відкладено на 20.05.2020 року.

В судове засідання 20.05.2020 з`явився представник позивача, представник відповідача до зали судового засідання не з`явився.

При розгляді клопотання про передачу справи за підсудністю судом встановлені наступні обставини:

Подання позову до господарського суду Донецької області позивач обґрунтовує тим, що на підставі Договору №111/44 від 29.08.2019 поставки вугілля він постачав вугілля на станцію Світлодарське вантажоодержувачу Вуглегірська ТЕС Публічного акціонерного товариства Центренерго, що розташована у м.Світлодарськ Донецької області, а тому позов подано до господарського суду за місцем виконання Договору №111/44 від 29.08.2019.

Згідно з ч.5 ст.29 Господарського процесуального кодексу України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідач вказує, що враховуючи положення ч.1 ст. 532 ЦК України згідно з якими, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі, та з огляду на те, що в укладеному між позивачем та відповідачем договорі №111/44 від 29.08.2019 не визначено місце виконання зобов`язання із оплати грошових коштів за поставлену продукцію, то таким місцем є місто Київ місцезнаходження сторін. З огляду на вказане спір має розглядатись за загальним правилом за місцезнаходженням відповідача.

29.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю ОЗОН-3000 та Публічним акціонерним товариством Центренерго був укладений Договір поставки вугілля №111/44, за змістом п.1.1 якого, постачальник поставить (передасть) у власність Покупця, а Покупець прийме і оплатить вугільну продукцію (далі - вугілля) на зазначених у Договорі умовах.

Необхідні для виконання Договору відомості вказуються в специфікаціях до Договору, які є невід`ємною частиною Договору (далі - Специфікації). В Специфікаціях вказуються (в тому числі, але не виключно) назви виробників, вантажовідправшпсів, відокремлених підрозділів Покупця (ТЕС) - вантажоотримувачів (далі - Вантажоотримувачі), залізничні станції відправлення, залізничні станції Вантажоотримувачів (далі - залізничні станції призначення), їх реквізити, а також кількість, асортимент і строки (терміни) поставки вугілля на кожну залізничну станцію призначення в залежності від потреби покупця, але в будь-якому випадку в межах загальної суми Договору і терміну його дії (п. 1.2 Договору).

Пунктом 2.1 договору сторони узгодили, що поставка вугілля по договору здійснюється залізничним транспортом на умовах DDP (залізнична станція призначення) згідно з «Інкотермс 2010. Правила ІСС з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі», з урахуванням передбачених договором особливостей.

Доставку вугілля до залізничної станції призначення здійснює АТ «Укрзалізниця» (перевізник) в відкритих залізничних вантажних напіввагонах (п. 2.3 договору).

Право власності на вугілля від постачальника до покупця переходить після підписання сторонами акту приймання-передачі вугілля згідно з умовами договору (п. 2.5 договору).

Специфікацією № 2 від 30.09.2019 до договору поставки вугілля від 29.08.2019 № 111/44 сторони узгодили поставку вугілля в обсязі 25,0 (+/- 5%) тис. т за наступними реквізитами: Вантажоотримувач, залізнична станція призначення Вуглегірська ТЕС, код 4543, Залізнична станція Світлодарське, код 494209; Виробник - ТОВ «ЦЗФ Селидівська», Філія «Збагачувальна фабрика «Щербинівська» ТОВ «Донінтревугілля»; Вантажовідправник - ТОВ «ЦЗФ Селидівська», код 5575, ТОВ «Донінтревугілля», код 2409; Залізнична станція відправлення ст. Новогродівка, код 482201, ст. Кривий Торець, код 491003.

Пунктом 6.7. Договору визначено обов`язок покупця (відповідач по справі) здійснити оплату вартості вугілля та відшкодувати вартості його доставки шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача протягом 30 календарних днів з моменту підписання відповідних актів приймання передачі вугілля.

За змістом позовної заяви, саме невиконання відповідачем обов`язку по оплаті поставленого вугілля і є предметом спору по справі.

Надаючи оцінку викладеним обставинам суд виходить із наступного.

Обґрунтовуючи звернення з позовом саме до господарського суду Донецької області, позивач посилається на положення ч.5 ст. 29 ГПК України у взаємозв`язку із визначенням у специфікації до договору місця поставки вугілля, що знаходиться на території Донецької області.

Статтею 626 ЦК України визначено, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Взаємовідносини, що склалися між сторонами по справі ґрунтуються на договорі поставки №111/44 від 29.08.2019р., за умовами якого позивач, виконавши зобов`язання щодо поставки відповідачеві вугілля, має право вимагати виконання на свою користь виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати грошових коштів.

За умовами Специфікації № 2 від 30.09.2019 до договору поставки вугілля від 29.08.2019 № 111/44, яка є невід`ємною частиною договору, визначено залізничну станцію призначення - Світлодарське за місцезнаходженням Вантажоотримувача - Вуглегірської ТЕС місцем виконання договору виключно в частині поставки вугільної продукції, а не договору вцілому.

Предметом спору у справі є невиконання відповідачем обов`язку щодо оплати вартості поставленого вугілля. Факт виконання позивачем обв`язку щодо поставки вугілля сторонами не спростовуються.

Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено ст.532 Цивільного кодексу України, відповідно до яких, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Зокрема, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання за грошовим зобов`язанням провадиться за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, -за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.

Правила ст.532 Цивільного кодексу України застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, п. 4 ч. 1 ст. 532) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Як вбачається зі змісту Договору №111/44 від 29.01.2019 місце виконання грошового зобов`язання не визначено.

Крім того, вантажоодержувач (Вуглегірська ТЕС) є структурним підрозділом відповідача без статусу юридичної особи, та не є а ні стороною Договору №111/44 від 29.08.2019, а ні платником (зобов`язаною особою).

Отже, оскільки предметом даного позову є вимога про стягнення заборгованості у розмірі 768971,11 грн, у зв`язку із порушенням зобов`язань за Договором №111/44 від 29.01.2019, а не зобов`язання здійснити поставку у конкретно визначеному місці (м.Світлодарськ Донецької області), підстави для розгляду спору за місцезнаходженням відокремленого підрозділу відповідача або місцем виконання Договору №111/44 від 29.08.2019 відсутні.

Посилання позивача, що ним постачалося вугілля на станцію Світлодарське вантажоодержувачу Вуглегірська ТЕС Публічного акціонерного товариства Центренерго, що розташована у м.Світлодарськ Донецької області, а тому позов подано за місцем виконання договору №111/44 від 29.08.2019, суд вважає помилковим оскільки, як вже було зазначено вище, конкретне місце виконання договору самим договором не передбачено, місцем належного виконання грошового зобов`язання може бути будь-яка територія України, а фактичне надання послуг у певному місці, в розумінні ч.5 ст.29 ГПК України, не може бути підставою для вибору позивачем територіальної підсудності розгляду спору на власний розсуд.

Таким чином, враховуючі зміст позовних вимог та конкретні обставини спору, суд дійшов до висновку, що територіальна підсудність спору має здійснюватися за загальним правилом на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України - за місцезнаходженням відповідача.

У відповідності до вимог статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, справа №905/431/20 належить до територіальної юрисдикції господарського суду міста Києва, а отже, на підставі п.1 ч.1 ст. 31 ГПК України, має бути передана йому на розгляд.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 27, 29, 31, 234 ГПК України

УХВАЛИВ:

Передати справу №905/431/20 на розгляд до господарського суду міста Києва.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 25.05.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі Судова влада України (dn.arbitr.gov.ua).

Суддя К.С. Харакоз