ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 р. Справа № 2/264

Господарський суд Львівської області у складі судді Морозюка А.Я.,

за участю секретаря Бенко В.М.

розглянувши у судовому засіданні матеріали за заявою: Прокурора Львівської області, в інтересах держави в особі Пустомитівської районної ради Львівської області, м. Пустомити Львівської області

про: визнання недійсною біржової угоди від 02.10.02 р. №96-02/5 про купівлю-продаж матеріальних цінностей загальною вартістю 4 020 840,00 грн.

у межах справи № 2/264 за заявою: Державної податкової інспекції у м. Львові, м. Львів

про банкрутство: Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп", м.Львів

за участю представників:

ліквідатор: не з`явився

Львівського МЦЗ: не з`явився

РО "Релігійний Центр Свідків Єгови в Україні": не з`явився

РВ ФДМ України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях: не з`явився

УВД ФСС України у Львівській області: не з`явився

ГУ ДФС у Львівській області: Підгайний О.І.-головний державний інспектор

ГТУЮ у Львівській області: не з`явився

ЛКП "Залізничтеплоенерго": не з`явився

АТ "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз": Гарбузюк Р.О. - представник

ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра": не з`явився

ТзОВ "Спектргаз": не з`явився

ТзОВ "Крамниця "Електрон": не з`явився

Пустомитівської районної ради Львівської області: не з`явився

Міністерства енергетики та вугільної промисловості України: не з`явився

Прокуратури: Леонтьєва Н.Т. -прокурор відділу Прокуратури Львівської області

ВСТАНОВИВ:

Історія розгляду справи.

У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа № 2/264 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп".

В матеріалах справи №2/264 про банкрутство (т.1.) наявні копії процесуальних документів згідно з якими Постановою арбітражного суду Львівської області від 10.11.1999 р. ВАТ "Кінескоп" визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.05.2002 р. до провадження у справі про банкрутство ВАТ "Кінескоп" застосовано положення закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Піщухіна М.К.

Розпорядженням голови суду від 07 листопада 2008 року у зв`язку із відставкою судді ОСОБА_2 справа №2/264 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп"(58 томів) передана для подальшого розгляду судді Гриців В.М.

Автоматизованою системою документообігу господарського суду у зв`язку із закінченням повноважень судді Гриців В.М., справу для подальшого розгляду передано судді Чорній Л.З .

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.02.2015 р. усунуто Піщухіна М.К. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута, ліквідатором ВАТ "Кінескоп" призначено арбітражного керуючого Надлонка А.І.

Ухвалою суду від 13.12.2017 р. заяву арбітражного керуючого Надлонка А.І. про дострокове припинення повноважень ліквідатора ВАТ "Кінескоп" судом задоволено та його повноваження як ліквідатора припинено.

Ухвалою суду від 21.02.2018 р. заяву арбітражного керуючого Коваля В.В. про згоду на участь у справі судом задоволено, призначено арбітражного керуючого Коваля Віталія Валерійовича ліквідатором ВАТ "Кінескоп".

В процесі розгляду справи № 2/264 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп" ряд кредиторів було замінено правонаступниками, на що вказують відповідні ухвали в основній справі. Ухвалою суду від 21.02.2018 р. залучено до участі у розгляді справи правонаступника ВВД ФСС від НВВ та ПЗ України у м. Львові - Управління ВД ФСС України у Львівській області. Ухвалою суду від 19.06.2019 р. залучено до участі у розгляді справи правонаступника Личаківської ОДПІ Головного управління ДФС - Головне управління ДФС у Львівській області. Ухвалою суду від 10.10.2019 р. залучено до участі у розгляді справи правонаступника Регіонального відділення фонду державного майна України по Львівській області - Регіональне відділення фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях.

На даний час провадження у справі № 2/264 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп" триває.

04.05.2016 року Прокурор Львівської області в інтересах держави в особі Пустомитівської районної ради Львівської області подав Господарському суду Львівської області заяву до Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп", у якій просив суд визнати недійсною біржову угоду від 02.10.2002 за №96-02/5, укладену між Відкритим акціонерним товариством "Кінескоп" і Відкритим акціонерним товариством "Іскра" про купівлю-продаж матеріальних цінностей, а саме: двох станцій катодного захисту та зовнішнього газопроводу ГРС "Винники" Д 500в загальною вартістю згідно оцінки експерта 4 020 840,00 грн. Також прокурор просив суд визнати учасником у справі про банкрутство Публічне акціонерне товариство "Іскра".

Вказана заява подана у справі №2/264 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп".

Господарський суд Львівської області ухвалою від 05.05.2016 року у справі №2/264 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп" прийняв заяву до розгляду, а ухвалою від 15.06.2016 року залучив до участі у справі, як учасників провадження, Відкрите акціонерне товариство "Іскра" і Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектргаз". Також участь у розгляді заяви приймав представник кредитора - Публічного акціонерного товариства "Львівгаз".

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.10.2016 р. (суддя Чорній Л.З. ) відмовлено у задоволенні заяви, поданої Прокурором Львівської області в інтересах держави в особі Пустомитівської районної ради Львівської області про визнання недійсною біржової угоди від 02.10.2002 р. №96-02/5, укладеної між Відкритим акціонерним товариством "Кінескоп" та Відкритим акціонерним товариством "Іскра" про купівлю-продаж матеріальних цінностей, а саме: двох станцій катодного захисту та зовнішнього газопроводу ГРС "Винники" Д 500в, загальною вартістю згідно оцінки експерта 4 020 840,00 грн.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.2017 р. (головуючий суддя - Гриців В.М., судді: Давид Л.Л., Кордюк Г.Т.) ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.10.2016 р. у справі №2/264 залишено без змін, а апеляційні скарги ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" та першого заступника прокурора Львівської області без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.03.2017 р. касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" задоволено. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.2017 та ухвалу господарського суду Львівської області від 12.10.2016 у справі № 2/264 скасовано. Справу № 2/264 в частині розгляду заяви прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Пустомитівської районної ради Львівської області про визнання недійсною біржової угоди від 02.10.2002 №96-02/5 передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

Внаслідок автоматизованого розподілу справу № 2/264, в частині розгляду заяви Прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Пустомитівської районної ради Львівської області про визнання недійсною біржової угоди від 02.10.2002 р. №96-02/5, розподілено судді Морозюку А.Я.

Ухвалою суду від 31.03.2017 р. справу в частині розгляду заяви Прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Пустомитівської районної ради Львівської області прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в судовому засіданні.

Розгляд справи відкладався з підстав, наведених у відповідних ухвалах суду.

Ухвалою суду від 16.05.2017 р. залучено до участі у справі про банкрутство ВАТ "Кінескоп" як учасника провадження у справі про банкрутство - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України.

Ухвалою суду від 10.08.2017 р. зупинено провадження у справі в частині заяви Прокуратури Львівської області, в інтересах держави в особі Пустомитівської районної ради Львівської області, про визнання недійсною біржової угоди від 02.10.02 р. №96-02/5 про купівлю-продаж матеріальних цінностей загальною вартістю 4 020 840,00 грн.; за клопотанням ПАТ "Львівгаз", призначено у справі будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

У зв`язку із надходженням до суду клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, ухвалою суду від 23.10.2018 р. поновлено провадження у справі № 2/264 в частині заяви Прокуратури Львівської області; зобов`язано Міністерство енергетики та вугільної промисловості України надати суду зазначені в клопотанні експерта матеріали.

Ухвалою суду від 20.11.2018 р. надіслано експерту матеріали, що надійшли від Міністерства енергетики та вугільної промисловості України; на час проведення судової експертизи, провадження у справі 2/264 в частині розгляду заяви Прокуратури Львівської області зупинено.

У зв`язку із надходженням на адресу суду висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи, поновлено провадження у справі № 2/264 в частині заяви Прокуратури Львівської області, в інтересах держави в особі Пустомитівської районної ради Львівської області, про визнання недійсною біржової угоди від 02.10.02 р. №96-02/5 про купівлю-продаж матеріальних цінностей загальною вартістю 4 020 840,00 грн.

Ухвалою суду від 17.09.2019 р. в задоволенні заяви ТзОВ "Спектргаз" та ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" №б/н від 02.09.2019 р. щодо призначення повторної експертизи та ініціювання притягнення експерта до відповідальності відмовлено.

Ухвалою суду від 21.01.2020 р. змінено найменування учасника у справі з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз"; змінено найменування учасника у справі з Публічного акціонерного товариства "Іскра" на Приватне акціонерне товариство "Львівський електроламповий завод "Іскра".

Ухвалою суду від 14.04.2020 р., за клопотанням ТзОВ "Спектргаз", у зв`язку із впровадженням карантинних заходів для запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, розгляд справи відкладено на 19.05.2020 р.

07.05.2020 р. на адресу суду від представника ТзОВ "Спектргаз" надійшла заява з процесуальних питань від 07.05.2020 р.(про визначення складу учасників розгляду спору та вилучення матеріалів зі справи). В заяві представник ТзОВ "Спектргаз" зокрема зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу України з питань банкрутства (надалі КУзПБ, підлягає застосуванню у справі з 21.10.19), спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУзПБ, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПКУ. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. Також представник ТзОВ "Спектргаз" зазначає, що кредитори, які не є учасниками розгляду спору, не мають права брати участь в процесі доказування, користуватися іншими правами, передбаченими ст.42 ГПК, їх участь у розгляді спору порушує принцип змагальності(ст.13 ГПК). Просить суд: 1) прийняти ухвалу, якою визначити склад учасників розгляду спору за заявою прокурора про визнання недійсною біржової угоди № 96-02/5 від 02.10.02 станом на дату прийняття цієї ухвали; 2) вилучити зі справи усі матеріали, подані особами які не були учасниками розгляду спору за заявою прокурора про визнання недійсною біржової угоди № 96-02/5 від 02.10.02.

12.05.2020 р. на адресу суду від представника ТзОВ "Спектргаз" надійшло клопотання, в якому він зазначає що судове засідання у справі призначене на 19.05.2020 р., та у зв`язку із введенням в Україні з 12.03.2020 р. карантину відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України 11.03.2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" та з покликанням на звернення Ради суддів України з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників справи, просить розгляд справи відкласти на іншу дату.

В судове засідання 19.05.2020 р. з`явилися прокурор, представник АТ "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" та представник ГУ ДФС у Львівській області, інші учасники у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання належно повідомлені.

Міністерство енергетики та вугільної промисловості України в поясненні по справі(том.66 «б», а.с.68-69) у зв`язку із обмеженістю видатків просило розглядати справу без участі уповноваженого представника Міністерства.

В судовому засіданні 19.05.2020 р. прокурор проти клопотання ТзОВ "Спектргаз" про відкладення розгляду справи заперечив, просив розглядати справу і прийняти по ній рішення.

Представник ГУ ДФС у Львівській області в судовому засіданні 19.05.2020 р. також заперечив проти відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 19.05.2020 р. представник АТ "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" проти клопотання ТзОВ "Спектргаз" про відкладення розгляду справи заперечив, зазначив що це повторна неявка ТзОВ "Спектргаз" в судове засідання, яка в силу положень ч. 1 та п.2 ч.3 ст. 202 ГПК України має своїм наслідком розгляд справи за відсутності такого учасника справи незалежно від причин неявки. Зазначив, що всі учасники у справі мали можливість надати докази по справі. Наполягає на розгляді справи в даному судовому засіданні 19.05.2020 р. і прийнятті по ній судового рішення.

Розглянувши клопотання ТзОВ "Спектргаз" про відкладення розгляду справи, заслухавши думку присутніх в судовому засіданні учасників у справі щодо зазначеного клопотання, суд зазначає наступне.

10.04.2020 р. на адресу суду від представника ТзОВ "Спектргаз" уже надходило аналогічного змісту клопотання, в якому він зазначав що судове засідання у справі призначене на 14.04.2020 р., та у зв`язку із введенням в Україні з 12.03.2020 р. карантину відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України 11.03.2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" та з покликанням на звернення Ради суддів України з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників справи, просив розгляд справи відкласти на іншу дату.

Ухвалою суду від 14.04.2020 р., взявши до уваги це клопотання ТзОВ "Спектргаз", у зв`язку із впровадженням карантинних заходів для запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, розгляд справи було відкладено на 19.05.2020 р. При цьому в мотивувальній частині ухвали зазначено: дату наступного судового засідання визначити з врахуванням очікуваної стабілізації епідеміологічного стану в Україні, а у пункті 2 резолютивної частини ухвали наведено положення частини 1 ст. 202 ГПК України щодо наслідків неявки в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до пункту 2 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи наведене, виходячи із того що ТзОВ "Спектргаз"(його представник) в судове засідання 14.04.2020 р. та повторно в судове засідання 19.05.2020 р. не з`явився, про судове засідання був належно повідомлений(на що також вказує сам зміст клопотань про відкладення розгляду справи), та враховуючи що карантин в Україні триває з 12.03.2020 р. і намітилася тенденція до стабілізації епідеміологічного стану в Україні, приймаючи до уваги те що у даній справі було проведено значну кількість судових засідань і всі учасники у справі мали можливість надати докази та пояснення по справі, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні клопотання ТзОВ "Спектргаз" про відкладення розгляду справи.

При цьому суд приймає до уваги також те, що в судові засідання по іншій справі за участю ТзОВ "Спектргаз" у провадженні судді Морозюка А.Я. цей-же представник ТзОВ "Спектргаз" з`являвся під час дії карантину, про що відображено в ухвалах суду від 23.04.2020 р. та від 12.05.2020 р. у справі 914/2096/17, хоча явка у вказані судові засідання не визнавалася судом обов`язковою (про що зазначено в ухвалах суду відповідно від 09.04.2020 р. та від 04.05.2020 р. у справі 914/2096/17).

В судовому засіданні 19.05.2020 р. прокурор проти поданої 07.05.2020 р. представником ТзОВ "Спектргаз" заяви з процесуальних питань від 07.05.2020 р.(про визначення складу учасників розгляду спору та вилучення матеріалів зі справи) заперечив, зазначив що заяву Прокурора Львівської області в інтересах держави було подано до суду ще 04.05.2016 року, коли ще не діяла ані нова редакція ГПК України(чинна з 15.12.2017 р.), ані Кодекс України з процедур банкрутства(введено в дію з 21.10.2019 р.), на які покликається ТзОВ "Спектргаз" в цій заяві. Процесуальним законом не передбачено ані прийняття судом ухвали, якою визначити склад учасників розгляду спору за заявою прокурора про визнання недійсною біржової угоди № 96-02/5 від 02.10.02 станом на дату прийняття цієї ухвали, ані вилучення судом зі справи матеріалів.

Представник ГУ ДФС у Львівській області підтримав позицію прокурора, заперечив проти задоволення вищезазначеної заяви ТзОВ "Спектргаз" з процесуальних питань від 07.05.2020 р.(про визначення складу учасників розгляду спору та вилучення матеріалів зі справи).

Представник АТ "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" також заперечив проти поданої 07.05.2020 р. представником ТзОВ "Спектргаз" заяви з процесуальних питань від 07.05.2020 р.(про визначення складу учасників розгляду спору та вилучення матеріалів зі справи), вважає що даний спір розглядається у межах справи про банкрутство з врахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(з 21.10.2019 р. Кодексом України з процедур банкрутства), і склад учасників справи визначено зазначеним Законом(Кодексом). Докази подавалися протягом розгляду справи, і підстав їх вилучати зі справи законом не передбачено.

Розглянувши заяву ТзОВ "Спектргаз" з процесуальних питань від 07.05.2020 р.(про визначення складу учасників розгляду спору та вилучення матеріалів зі справи), заслухавши думку присутніх в судовому засіданні учасників у справі щодо зазначеної заяви, суд дійшов висновку відмовити в її задоволенні, виходячи із наступного.

Заяву Прокурора Львівської області в інтересах держави було подано до суду 04.05.2016 року, ця заява подана у справі №2/264 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп". В заяві прокурор покликався на ст.16 ГПК України та ст.10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», вказуючи що зазначений спір належить до виключної підсудності суду, який розглядає справу про банкрутство ВАТ "Кінескоп".

Відповідно до частини 4. ст.10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(в редакції що була чинною станом на час подання заяви, а сам Закон діяв до 21.10.2019 р.), суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Норма аналогічного змісту містилася і в пункті 7 частини першої ст.12 з врахуванням частини 9 ст.16 ГПК України(в редакції що була чинною станом на час подання заяви, діяла до 15.12.2017 р.), а з 15.12.2017 р. міститься у пункті 8 частини першої ст.20 з врахуванням частини 9 ст.30 чинної редакції ГПК України, діючої з 15.12.2017 року.

В абзацах 2 та 4 пункту 9 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 р. №01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)» зазначено, що слід мати на увазі, що спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, розглядаються господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство незалежно від того, заявлені такі вимоги з підстав невідповідності правочинів спеціальним нормам (стаття 20 Закону) чи загальним, встановленим цивільним законодавством. Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина дев`ята статті 16 ГПК). Такі майнові спори, за винятком спорів боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника (абзац четвертий частини восьмої статті 23 Закону), розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК, з урахуванням особливостей, встановлених Законом, у межах провадження у справі про банкрутство без порушення нових справ. За наслідком розгляду зазначених майнових спорів по суті господарський суд виносить ухвалу (задоволення заяви, відмова у задоволенні заяви (повністю або частково).

Відтак, з вищенаведеного вбачається, що подання заяви Прокурора Львівської області в інтересах держави до суду 04.05.2016 року було здійснено правомірно у формі заяви(не позовної), без визначення у ній позивача та відповідача(чів), третіх осіб (що можуть зазначатися при поданні власне позовної заяви), розгляд такої заяви здійснюється у межах провадження у справі про банкрутство без порушення нової справи(подання-ж позовної заяви вимагало-б порушення провадження у новій справі) за правилами ГПК з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в тому числі щодо суб`єктного складу учасників такого розгляду, який відповідає визначеному у Законі(з 21.10.2019 р.- Кодексі з процедур банкрутства) складу учасників у справі про банкрутство.

Також слід звернути увагу, що Постанова Вищого господарського суду України від 15.03.2017 р. у даній справі (якою справу передано на новий розгляд) не містить жодних зауважень щодо розгляду даного спору саме за заявою(не позовною) Прокурора Львівської області в інтересах держави, із суб`єктним складом учасників такого розгляду у вигляді учасників у справі про банкрутство, та на підставі доказів поданих такими учасниками.

Той факт, що з 21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства(в частині 2 статті 7 якого передбачено, що склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України), не впливає на подану до суду 04.05.2016 року заяву Прокурора Львівської області в інтересах держави, не створює у прокурора обов`язку визначати інший склад учасників спору відповідно до норми ст.7 КУзПБ, яка не була чинною станом на час звернення прокурора до суду. На переконання суду, розгляд даного спору повинен бути завершений в складі учасників розгляду спору, визначених відповідно до раніше діючого законодавства чинного на час звернення прокурора до суду, а відтак помилковим є твердження ТзОВ «Спектргаз» що кредитори не мають права брати участь в процесі доказування, користуватися іншими правами, передбаченими ст.42 ГПК, і що їх участь у розгляді спору порушує принцип змагальності.

Додатково слід відзначити, що чинне процесуальне законодавство не передбачає прийняття господарським судом ухвал про визначення складу учасників розгляду спору, чи вилучення судом зі справи матеріалів, які подавалися протягом розгляду справи.

В судовому засіданні 19.05.2020 р. прокурор підтримав заяву Прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Пустомитівської районної ради про визнаня недійсною біржової угоди, просив її задоволити.

Представник ГУ ДФС у Львівській області не заперечив проти вимог заяви прокурора.

Представник АТ "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" підтримав заяву Прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Пустомитівської районної ради про визнаня недійсною біржової угоди, просив її задоволити.

Суд, заслухавши позиції учасників у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши що учасники у справі мали всі можливості для надання суду доказів та обгрунтування своїх вимог і заперечень, дійшов висновку про прийняття рішення у справі.

Позиції учасників справи.

Позиція прокурора.

Протоколом технаради при виконкомі Львівської міської Ради народних депутатів по питанню газопостачання промпідприємств в промвузлі "Сихів" і Львівської ТЕЦ-2 від 02.03.1979 №3 вирішено зобов`язати ВО "Кінескоп" та ВО "Іскра" здійснити будівництво:

-АГРС "Винники" з виходом газу 300 тис.м.куб. газу/год;

- газопроводу від ГРС "Винники" до промвузла "Сихів";

- газопроводу-перемички від АГРС "Винники" до газопроводу Дашава-Мінськ.

На виконання рішення вказаної технаради ВО "Львівтрансгаз" 18.03.1979 було видано технічні умови №14/79.

У 1979 році збудовано газопровід з двома катодними станціями від існуючої ГРС "Винники" до промвузла "Сихів" у м. Львові, який прийнято в експлуатацію у грудні 1979 року. До 1993 року до газопроводу приєднано та підключено газопроводи населення та ВО "Львівський ізоляторний завод" і він набув статусу розподільного газопроводу.

Також учасниками технаради здійснено будівництво нової АГРС "Винники", газопроводу-перемички від АГРС "Винники" до газопроводу Дашава-Мінськ та газопроводу-перемички з двома катодними станціями від новозбудованої АГРС "Винники" до існуючої ГРС "Винники". Газопровід-перемичку від АГРС "Винники" до ГРС "Винники" прийнято в експлуатацію у 1993 році.

Після завершення будівництва всіх визначених протоколом технаради об`єктів ВО "Львівтрансгаз" припинив експлуатацію ГРС "Винники", а газопровід-перемичку під АГРС "Винники" до ГРС "Винники", який перебував на балансі ВО "Кінескоп", приєднано до газопроводу ГРС "Винники"-промвузол"Сихів", який перебував на балансі ВО "Іскра", шляхом зварного з`єднання.

У 1993 р. в процесі корпоратизації створено ВАТ "Іскра", а у 1995 р. у процесі приватизації створено ВАТ "Кінескоп". Засновником обох товариств був Фонд державного майна України. Газопровід-перемичку від АГРС "Винники" до ГРС "Винники", як складову частину газопроводу АГРС "Винники"-промвузол "Сихів", передано у власність ВАТ "Кінескоп".

Постановою суду від 10.11.1999 р. у справі №2/264 ВАТ "Кінескоп" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

02.10.2002 р. між ВАТ "Кінескоп" та ВАТ "Іскра" укладено біржову угоду №96-02/5, яка відповідно до п.8 Угоди зареєстрована у Львівській філії товарної біржі "Західно-Українська біржа нерухомості". Згідно вказаної угоди предметом купівлі-продажу є:

- станція катодного захисту в кількості 1 шт., вартістю 3 089,83 грн. з ПДВ, рік введення в експлуатацію 1993;

- станція катодного захисту в кількості 1 шт., вартістю 2 890,20 грн. з ПДВ, рік введення в експлуатацію 1993;

- зовнішній газопровід ГРС "Винники" Д500, довжина 610 пог.м., вартістю 33 407,66 грн. з ПДВ, рік введення в експлуатацію - 1993, інвентарний №45548.

На виконання Угоди 03.10.2002 р. сторонами складено акт прийому-передачі майна, яке є предметом купівлі-продажу.

В подальшому, 09.06.2003 р. ВАТ "Кінескоп" та ВАТ "Іскра" уклали додаткову угоду - Зміни та доповнення №1 до біржової угоди №96-02/5, якою змінили об`єкт купівлі-продажу в частині збільшення довжини газопроводу (до 808,5 м.) та його вартість (59 190,46 грн.). Однак вказані зміни та доповнення, зазначає заявник, не пройшли реєстрації у встановленому порядку. 17.06.2003 р. сторонами складено зміни та доповнення до акту прийому-передачі майна від 03.10.2003 р., згідно з яким покупцю передано газопровід з тим же інвентарним номером, але більшої (808,8 м.) довжини та документацію на об`єкт купівлі-продажу.

В подальшому, 20.08.2014 р. ПАТ "Іскра" (що є правонаступником ВАТ "Іскра") уклало з ТзОВ "Спектргаз" договори купівлі-продажу газопроводу ГРС "Винники"(нова) -ПАТ "Іскра" . Також сторонами складено акти приймання-передачі.

Покликаючись на приписи ч.1 ст. 26, ч.2 ст.30 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, щодіяла на момент укладення біржової угоди) та ч. 2 ст.5 закону України "Про приватизацію державного майна" (в редакції, що діяла на момент укладення біржової угоди) прокурор стверджує, що зовнішній газопровід ГРС "Винники" (нова) - ГРС "Винники" (стара) з двома катодними станціями належить до об`єктів інженерної інфраструктури, які пов`язані з постачанням газу споживачам, а тому не міг бути відчужений за біржовою угодою від 02.10.2002. Окрім цього, даний газопровід з двома катодними станціями, як об`єкт комунальної інфраструктури, не підлягав включенню до ліквідаційної маси ВАТ "Кінескоп", а мав бути переданий до комунальної власності територіальної громади Пустомитівського району.

З огляду на викладене прокурор вважає, що оспорюваний правочин на підставі ст.48 Цивільного кодексу УРСР підлягає визнанню недійсним як такий, що суперечить вимогам закону.

Прокурор зазначає, що про укладення біржової угоди №96-02/5 прокуратурі було відомо у 2002 році, однак не було відомо, що газопровід є складовою частиною розподільного газопроводу ГРС "Винники" (нова) - ВО "Іскра". Про цю обставину і про те, що укладена 02 лютого 2002 року біржова угода №96-02/5 порушує права Пустомитівської районної ради Львівської області прокурор довідався 11 січня 2016 року, коли отримав від ПАТ "Львівгаз" запитувану інформацію і документи. Тому 11 лютого 2016 року прокуратура Львівської області скерувала в Пустомитівську районну раду лист №05/1-110 вих-16, в якому поінформувала районну раду про порушення права територіальної громади Пустомитівського району. Пустомитівська районна рада листом від 23 лютого 2016 року звернулась до прокуратури Львівської області з проханням подати в інтересах територіальної громади Пустомитівського району позов щодо повернення газопроводу ГРС "Винники" (нова) - ГРС "Винники" (стара) у власність територіальної громади.

З урахуванням положень ст.76 ЦК Української РСР, п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 257, 261 ЦК України і правових позицій Верховного Суду України, викладених у постанові від 20 серпня 2013 року у справі №3-18гс13, прокурор вважає, що не пропустив строк позовної давності, оскільки Пустомитівська районна рада, в інтересах якої подано заяву, довідалася про порушення її прав та інтересів після отримання листа прокуратури Львівської області від 11 лютого 2016 року.

Позиція Пустомитівської районної ради Львівської області.

Пустомитівська районна рада Львівської області у наданих суду письмових поясненнях вказала, що повністю підтримує заявлені прокурором вимоги. Покликаючись на положення ч.1 ст. 26, ч.2 ст.30 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ч.2 ст.5 закону України "Про приватизацію державного майна" вказала, що зовнішній газопровід ГРС "Винники" з двома катодними станціями, як невід`ємна складова частина розподільного газопроводу ГРС "Винники" (нова) - ВО «Іскра» належить до об`єктів інженерної інфраструктури, які пов`язані з постачанням газу споживачам, а тому не міг бути відчужений за біржовою угодою. Крім того, газопровід не підлягав включенню до ліквідаційної маси ВАТ "Кінескоп", а оскільки такий розташований на території Пустомитівського району поза межами населених пунктів і забезпечував газопостачання населення Пустомитівського району, то мав бути переданий до комунальної власності територіальної громади Пустомитівського району. Пустомитівська районна рада у силу ст.10, п.4 ст.60 закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у тому числі здійснює управління об`єктами спільної власності.

Позиція Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра".

Заперечуючи заявлені вимоги, Публічне акціонерне товариство "Іскра"(яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство "Львівський електроламповий завод "Іскра") зазначає, що посилання заявника на ч.2 ст.30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" відповідно до якої продаж майна підприємств-банкрутів, заснованих на державній власності, здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про приватизацію державного майна" є необґрунтованим, оскільки ВАТ "Кінескоп" не є державним підприємством, а належить до іншого виду підприємств - господарських товариств, де саме товариство є власником майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність, а не держава яка є його засновником. Відтак, продаж недержавного майна не може здійснюватися з урахуванням вимог Закону України "Про приватизацію державного майна".

Крім цього, суб`єктами права комунальної власності визначені територіальні громади сіл, селищ, міст, районів у містах, але не районна рада. Право спільної власності на об`єкти комунального майна, згідно закону, не може належати районній раді, яка покликана тільки управляти цим майном. Такого ж суб`єкта права, як територіальна громада району, законом взагалі не визначено. Спільна власність на об`єкти комунального майна не може виникати внаслідок отримання цього майна від підприємств чи держави. Законом передбачений тільки один шлях виникнення права спільної власності на об`єкти комунального майна-це об`єднання на договірних засадах того майна, яке вже належить територіальним громадам.

Також зазначає, що газопровід належав до виробничого майна ВО «Кінескоп»(під час приватизації) та ВАТ «Кінескоп»(під час вчинення оспорюваного правочину).Газопровід, який є об`єктом спірного договору, був збудований для потреб та на замовлення ВАТ «Кінескоп» і належить до категорії розподільних, до нього не під`єднано жодного газопроводу-вводу який безпосередньо забезпечував би газом територіальну громаду. Відтак, дія норми ч.1 ст.26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на оспорюваний договір не поширюється.

Також ПАТ «Іскра» вважає що прокурором неправильно визначено позивача, тобто орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, просить заяву прокурора залишити без розгляду.

Наводить і інші обгрунтування в заперечення вимог заяви прокурора.

Позиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектргаз».

Позиція ТзОВ «Спектргаз» співпадає із позицією Публічного акціонерного товариства "Іскра"(яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство "Львівський електроламповий завод "Іскра"). ТзОВ «Спектргаз» заперечує заявлені вимоги.

Позиція Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз".

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Львівгаз"( яке змінило найменування на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз") вважає позовні вимоги обгрунтованими і підтримує їх. Вважає що спірний газопровід є об`єктом комунальної інфраструктури кількох населених пунктів Пустомитівського району, спільні інтереси яких представляє Пустомитівська районна рада, і у процедурі банкрутства мав бути переданий у комунальну власність територіальної громади ліквідатором.

Зазначає що на спірні правовідносини поширюються вимоги закону України "Про приватизацію державного майна". На думку ПАТ "Львівгаз", корпоратизація і утворення ВАТ "Кінескоп" не мала наслідком зміну форми власності державного майна. За утвореними у процесі корпоратизації підприємствами державне майно закріплювалося на праві господарського відання і могло бути відчужене у порядку, визначеному Фондом державного майна України.

Наводить і інші обгрунтування на підтримку вимог прокурора.

Позиція Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.

Міністерство енергетики та вугільної промисловості України вважає заяву Прокурора Львівської області законною і обгрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Зазначає що, відповідно до договору №31/04 про надання на праві господарського відання державного майна, яке використовується для забезпечення розподілу природного газу, не підлягає приватизації, обліковується на балансі господарського товариства з газопостачання та газифікації і не може бути відокремлене від його основного виробництва від 29.11.2012 р., та укладеного до нього Переліку майна - державного майна, яке перебуває на балансі ПАТ "Львівгаз" та надається йому на праві господарського відання, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України передало ПАТ "Львівгаз" на праві господарського відання державне майно, в тому числі Газопровід високого тиску ГРС Винники/нова, довжиною 0,108 км. інвентарний номер 30100006.

Як вбачається із матеріалів справи, зазначений газопровід є складовою частиною розподільного газопроводу ГРС «Винники»(нова) - ГРС «Винники»(стара).

Отже, оспорюваною біржовою угодою № 96-02/5 від 02.10.2002 ВАТ «Кінескоп» фактично продало ПАТ «Іскра» державне майно, яке використовується для забезпечення розподілу природного газу, не підлягає приватизації, обліковується на балансі господарського товариства з газопостачання та газифікації і не може бути відокремлене від його основного виробництва.

Інші учасники у справі письмових позицій по справі не висловили.

Обов`язкові вказівки суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 316 ГПК України(чинного з 15.12.2017 р.) вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.111-12 ГПК України(в редакції, що була чинною до 15.12.2017 р.), вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

В Постанові Вищого господарського суду України від 15.03.2017 р. у даній справі(якою справу № 2/264 в частині розгляду заяви прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Пустомитівської районної ради Львівської області про визнання недійсною біржової угоди від 02.10.2002 №96-02/5 передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області) вказано на наступне:

1) Суду першої інстанції, насамперед, слід було надати оцінку, чи міг спірний газопровід бути предметом біржової угоди та чи відповідає її укладення вимогам до біржових операцій, встановленим ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваної угоди). При цьому, місцевий суд не надав оцінки, що зміни та доповнення №1 до біржової угоди №96-02/5 були укладені сторонами на іншій, ніж сама угода товарній біржі - у Львівській філії товарної біржі "Українська інвестиційна" та взагалі не були зареєстровані на біржі, як того вимагає закон.

2) До того ж, слід зауважити, що оскільки біржова угода була укладена під час ліквідаційної процедури у справі про банкрутство ВАТ "Кінескоп", то суд мав перевірити відповідність порядку продажу майна банкрута приписам ст. 30 Закону про банкрутство (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваної угоди).

Так, згідно частин 1-3 названої норми, після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів. При цьому продаж майна підприємств-банкрутів, заснованих на державній власності, здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про приватизацію державного майна" та інших нормативно-правових актів з питань приватизації.

У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Проте, в контексті наведеного судом першої інстанцій питання продажу спірного газопроводу саме на біржі не досліджувалось, жодного висновку стосовного дотримання порядку продажу майна ВАТ "Кінескоп" ухвала суду не містить.

3) Згідно ст. 25 Закону про банкрутство (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваної угоди), ліквідатор з дня свого призначення, серед іншого, приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; формує ліквідаційну масу; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

За приписами ч.1 ст. 26 Закону про банкрутство в названій редакції усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об`єктів державного житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Індивідуально визначені речі, що належать банкруту на підставі речових прав, крім права власності і повного господарського відання, не можуть бути включені до складу ліквідаційної маси (ч.3 ст. 26 Закону про банкрутство).

Однак, судом не встановлювалось, чи здійснив ліквідатор інвентаризацію майна банкрута згідно законодавства, чи включено спірний газопровід до складу ліквідаційної маси ВАТ "Кінескоп", які належні докази підтверджують право власності або повного господарського відання банкрута на зовнішній газопровід 500в від ГРС "Винники" до точки врізки в газопровід високого тиску ВАТ "Іскра", довжиною - 808,5м., інв.№45548, рік введення в експлуатацію - 1993, що був предметом купівлі-продажу згідно оспорюваної біржової угоди (з урахуванням внесених змін). При цьому, в контексті наведеного, судом також не розглядалось питання застосування у даному випадки положень ч.3 ст. 26 цього закону та не надало оцінку, чи підпадає спірний газопровід під ознаки індивідуально визначеної речі, що належить банкруту на підставі речових прав, крім права власності і повного господарського відання.

У зв`язку з тим, що місцевий господарський суд не надав належної юридичної оцінки спірному майну та відповідного права банкрута на нього, є передчасним висновок господарського суду Львівської області про те, що газопровід, що є об`єктом оспорюваного договору, не належить до об`єктів комунальної інфраструктури.

4) Суд першої інстанції залишив без належної оцінки викладені ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" у письмових поясненнях від 12.08.2016 № 2/264-6 доводи в обґрунтування клопотання про витребування від ТОВ "Спектргаз" документів на газопровід (т. 66, а.с.148). Більше того, з оскаржуваної ухвали та наявних матеріалів справи не вбачається, що суд взагалі розглянув згадане клопотання ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" та прийняв відповідне рішення.

На думку колегії суддів, без дослідження технічної документації на спірний газопровід та його ідентифікації висновок суду першої інстанції про те, що "розбіжності в протяжності газопроводу між будівельним паспортом та оспорюваним договором не можуть впливати на дійсність останнього", є неправомірним та передчасним.

5) Без належного дослідження обставин справи місцевий суд також зробив висновок про те, що прокуратура, пропустивши строки самостійного звернення до суду, через 13 років повторно звертається з таким же позовом.

Так, дійсно, у 2003 році прокурор міста Львова в інтересах держави в особі Фонду Державного майна України звертався до суду з позовом про визнання недійсною біржової угоди №96-02/5 від 02.10.2002. Проте, з наявних матеріалів справи вбачається, що підстави зазначеного позову інші, як і орган, за захистом інтересів якого прокурор звертався до суду (т. 66, а.с. 79-80).

До викладено слід додати, що суд першої інстанції, виклавши доводи заяви прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Пустомитівської районної ради Львівської області від 29.04.2016 про подання її в межах строку позовної давності, власних висновків в контексті зазначеного на навів.

Разом з цим, висновок суду про те, що права та інтереси Пустомитівської районної ради Львівської області не могли бути і не були порушені укладенням оспорюваної угоди, ґрунтується виключно на позиції ПАТ "Іскра", викладеної представником останнього в поясненнях від 17.08.2016 (т. 66, а.с.202-203), та повністю відтворює зміст цих пояснень.

При цьому, пояснення ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" від 21.07.2016 (т. 66, а.с.105) щодо можливості подання прокурором позову в інтересах територіальної громади Пустомитівського району в особі Пустомитівської районної ради Львівської області залишені судом першої інстанції без будь-якої оцінки та аналізу.

6) Як і суд першої інстанції, апеляційний господарський суд при прийнятті постанови не надав належної оцінки доводам ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" про перебування на балансі ВАТ "Кінескоп" об`єктів соціальної сфери та інженерних об`єктів, задіяних в інфраструктурі міста та області (зокрема, газопроводу-перемички d=500 ммм "Винники") та не вжив заходів щодо з`ясування і встановлення цієї обставини.

Аналогічне порушення допустив суд апеляційної інстанції, не надавши належної правової оцінки доводам ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" про невідповідність біржової угоди та змін до неї приписам ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" (в редакції, чинній на момент укладення біржової угоди).

7) Також залишились без відповідної оцінки апеляційного суду доводи заявника апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неправовомірно не застосовано до спірних правовідносин Закон України "Про приватизацію державного майна". Як вказував заявник, оскільки план приватизації не був виконаний, передані органу приватизації акції утвореного ВАТ не були продані, їх власник (держава) не змінився, Фондом державного майна України наказ про завершення приватизації не видавався, відтак, правовий статус майна не змінився. Проте, питання завершення приватизації та правового статусу майна банкрута на момент укладення оспорюваної угоди було залишено поза увагою.

Приймаючи рішення у даній справі, суд встановив наступні обставини та виходив з наступних мотивів.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства(який введено в дію 21.10.2019 р.), ст.7 зазначеного Кодексу, розгляд заяви Прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Пустомитівської районної ради Львівської області про визнання недійсною біржової угоди від 02.10.02 р. №96-02/5 про купівлю-продаж матеріальних цінностей, здійснюється в межах справи № 2/264 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп".

Відповідно до абз.3 частини 2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, за результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Протоколом технаради при виконкомі Львівської міської Ради народних депутатів по питанню газопостачання промпідприємств в промвузлі «Сихів» і Львівської ТЕЦ-2 від 02.03.1979 №3(том.66,а.с.14-16) вирішено зобов`язати ВО «Кінескоп» та ВО «Іскра» здійснити будівництво:

- АГРС "Винники" з виходом газу 300 тис.м.куб./год;

- газопровід-перемичку від АГРС "Винники" до газопроводу Дашава-Мінськ;

- газопровід від промвузла "Сихів" до АГРС "Винники";

Також цим протоколом зобов`язати ВО "Львівтрансгаз" у відповідності до положень цього протоколу видати підприємствам техумови на їх газопостачання.

18.03.1979 р. ВО "Львівтрансгаз" було видано технічні умови №14/79 на газопостачання Північно-Східної промзони «Сихів» м.Львова(том.66,а.с.17-18).

Як зазначено в заяві Прокурора Львівської області(том.66,а.с.7), у 1979 році збудовано газопровід з двома катодними станціями від існуючої ГРС "Винники" до промвузла "Сихів" у м. Львові, який прийнято в експлуатацію у грудні 1979 року. До 1993 року до газопроводу приєднано та підключено газопроводи населення та ВО "Львівський ізоляторний завод" і він набув статусу розподільного газопроводу.

Далі в заяві Прокурора Львівської області зазначено, що також учасниками технаради було здійснено будівництво нової АГРС "Винники", газопроводу-перемички від АГРС "Винники" до газопроводу Дашава-Мінськ та газопроводу-перемички з двома катодними станціями від новозбудованої АГРС "Винники" до існуючої ГРС "Винники". Газопровід-перемичку від АГРС "Винники" до ГРС "Винники" прийнято в експлуатацію у 1993 році.

Також в заяві Прокурора Львівської області зазначено, що після завершення будівництва всіх визначених протоколом технаради об`єктів ВО "Львівтрансгаз" припинив експлуатацію ГРС "Винники", а газопровід-перемичку від АГРС "Винники" до ГРС "Винники", який перебував на балансі ВО "Кінескоп", приєднано до газопроводу ГРС "Винники"-промвузол"Сихів", який перебував на балансі ВО "Іскра", шляхом зварного з`єднання.

Також Прокурор в заяві зазначає, що у 1993 р. в процесі корпоратизації створено ВАТ "Іскра", а у 1995 р. у процесі приватизації створено ВАТ "Кінескоп". Засновником обох товариств був Фонд державного майна України. Газопровід-перемичку від АГРС "Винники" до ГРС "Винники", як складову частину газопроводу АГРС "Винники"-промвузол "Сихів", передано у власність ВАТ "Кінескоп".

Таким чином, газопровід ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова) збудовано на замовлення ВО "Кінескоп" та прийнято в експлуатацію згідно Акта від 17 серпня 1993 року, що підтверджує наявна у матеріалах справи(том.66, а.с.149-156) технічна документація(копії), а саме: Акт прийомки газопровода в експлуатацію від 17.08.1993 р.; Будівельний паспорт № 18 підземного газопроводу. Газопровід високого тиску від ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова); Схема зварних стиків надземного газопроводу високого тиску L-107,47 п.м. від ГРС "Винники" (стара) до ГРС "Винники" (нова); Схема зварних стиків підземного газопроводу високого тиску L-610,0 п.м. від ГРС "Винники" (стара) до ГРС "Винники" (нова).

Також, на виконання обов`язкових вказівок суду касаційної інстанції, ТзОВ «Спектргаз» надало суду копії документів на газопровід(які були йому передані ПАТ "Іскра"), про витребування яких клопотало ПАТ "Львівгаз" у письмових поясненнях від 12.08.2016 № 2/264-6 (т. 66, а.с.148) і повторно на новому розгляді справи у клопотанні від 18.04.2017 р. № 2/264-21(том.66«б», а.с.31). Так, із клопотанням про долучення доказів №б/н від 20.06.2017 р. ТзОВ "Спектргаз" подано(том.66«в», а.с.1-10): аркуш № 1 проекту 23/6-с11-НГ2 "Загальні дані"; аркуш № 2 проекту 23/6-с11-НГ2 "План траси від ПК 0 до ПК 3 + 03,0"; аркуш № 3 проекту 23/6-с11-НГ2 "План траси від ПК 3 + 03,0 до ПК 8 + 08,0"; аркуш № 4 проекту 23/6-с11-НГ2 "Поздовжній профіль газопроводу від ПК 0 до ПК 3 + 03,0"; аркуш № 5 проекту 23/6-с11-НГ2 "Поздовжній профіль газопроводу від ПК 3 - 03,0 до ПК 8 + 08,0"; виконавче знімання газопроводу на 4-х аркушах.

На виконання обов`язкових вказівок суду касаційної інстанції щодо дослідження технічної документації на спірний газопровід та його ідентифікації, по вищезазначеній технічній, проектній і виконавчо-технічній документації було призначено за клопотанням ПАТ «Львівгаз» (том.66«б», а.с.28) будівельно-технічну експертизу ухвалою суду від 10.08.2017 р. Про результати експертизи і оцінку висновку експерта як доказу по справі буде зазначено нижче.

Відкрите акціонерне товариство "Кінескоп" засновано в процесі корпоратизації Державного підприємства "Завод кінескопів" згідно з наказом Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України(Мінмашпром) від 25 січня 1995 року за №94(том.66,а.с.178) відповідно до Указу Президента України "Про корпоратизацію підприємств" від 15 червня 1993 року та "Положення про порядок корпоратизації", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 508 від 05 липня 1993 року. В процесі корпоратизації оцінка вартості майна підприємства та формування статутного фонду ВАТ "Кінескоп" з відповідним включенням майнових активів підприємства до його статутного фонду, здійснювались даним міністерством, як засновником ВАТ. Наведене також підтверджується змістом листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області від 26.07.2016 р. № 14-11-04829 (правонаступником якого на даний час є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях), яке є учасником у справі про банкрутство(том.66,а.с.110).

Акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу державного підприємства "Завод кінескопів" затверджено заступником Міністра машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України 30 грудня 1994 року. Згідно з цим актом, вартість об`єктів, які не підлягають приватизації становить 449 173 тис. крб., а розмір статутного фонду - 320 770 170 тис. крб.(том.66,а.с.176-177,179). Газопровід ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова) в Перелік майна, що не підлягає приватизації загальною вартістю 449 173 тис. крб., не увійшов.

Відповідно до отриманого на запит суду Витягу з ЄДР ЮО,ФОП та ГФ(том.66«б»,а.с.22-26), державна реєстрація Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп" проведена 30 січня 1995 року; розмір статутного капіталу складає 3 207 701,70 грн.(що відповідає зазначеному в Акті оцінки вартості цілісного майнового комплексу державного підприємства "Завод кінескопів" розміру статутного фонду 320 770 170 тис. крб., до введення гривні в 1996 році); засновниками(учасниками) юридичної особи є: Фонд державного майна України, розмір внеску до статутного фонду-3 174 807,30 грн; всього решта 2157 акціонерів, розмір внеску до статутного фонду-32 894,40 грн.

Також Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області у вищезгаданому листі від 26.07.2016 р. № 14-11-04829 (том.66,а.с.110) повідомило, що Фонд державного майна України наказом від 20 червня 1995 року № 174-ДКП прийняв рішення про приватизацію (продаж належних державі акцій) ВАТ "Кінескоп". За результатами продажу акцій частка належних державі акцій у статутному капіталі ВАТ "Кінескоп" становить 99,975%. За наказом Фонду державного майна України від 14 липня 2004 року №1451 відділення здійснює повноваження з управління корпоративними правами держави у статутному капіталі ВАТ "Кінескоп".

Господарським судом Львівської області в рішенні від 25 вересня 2003 року у справі № 3/81-13/165 за позовом ВАТ "Іскра" до ВАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз"(том.66,а.с.180-181) встановлено ті обставини, що(див.стор. 3 рішення) як посвідчено проектно-кошторисною документацією, газопровід ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова) з врізкою в існуючий газопровід ВАТ "Іскра" довжиною 808 м. побудовано на замовлення та за кошти ВО "Кінескоп", а у жовтні 2002 року, відповідно до біржової угоди № 96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02.10.2002 року, ВАТ "Іскра" придбало даний газопровід у ВАТ "Кінескоп" у власність.

Постановою арбітражного суду Львівської області від 10.11.1999 року ВАТ "Кінескоп" визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до біржової угоди № 96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02 жовтня 2002 року(том.66,а.с.20-21), ВАТ "Кінескоп"(продавець) продав, а ВАТ "Іскра"(покупець) купив товарно-матеріальні цінності, а саме: введені в експлуатацію у 1993 році дві станції катодного захисту по ціні 3089,83 грн. з ПДВ і 2890,20 грн. з ПДВ відповідно, та зовнішній газопровід ГРС "Винники" Д 500 довжиною 610 пог. м. інв.№45548 по ціні 33407,66 грн. з ПДВ. Відповідно до пункту 8 цього договору, він є зареєстрований на Львівській філії товарної біржі «Західно-Українська біржа нерухомості» згідно ст. 15 Закону України "Про товарну біржу".

03 жовтня 2002 року сторони склали акт прийому-передачі майна, яке є предметом купівлі-продажу(том.66,а.с.22).

Біржова угода №96-02/5 договір купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02 жовтня 2002 року укладена у судовій ліквідаційній процедурі у справі №2/264 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп".

В подальшому, 09 червня 2003 року ВАТ "Кінескоп"(продавець) і ВАТ "Іскра"(покупець) уклали зміни та доповнення №1 до біржової угоди №96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02.10.2002 року(том.66,а.с.23-24), якими замінили текст: "Зовнішній газопровід ГРС "Винники" Д 500, довжина - 610 пог. м., інв.№45548, рік введення в експлуатацію - 1993 по ціні 33407,66 грн. з ПДВ" на "Зовнішній газопровід Д 500, від ГРС "Винники" до точки врізки в газопровід високого тиску ВАТ "Іскра", довжиною - 808,5м., інв.№45548, рік введення в експлуатацію - 1993 по ціні 44210,42 грн. з ПДВ". Дані зміни і доповнення №1 до біржової угоди №96-02/5 були укладені на Товарній біржі «Українська інвестиційна» філії «Львівська торгова палата», відповідно до п.6 яких один примірник даних змін і доповнень залишається у справах зазначеної біржі.

17 червня 2003 року сторони склали зміни та доповнення до акту прийому-передачі майна від 03 жовтня 2002 року, яким в акті прийому-передачі майна від 03.10.2002 року змінено текст: "Зовнішній газопровід ГРС "Винники" Д 500, довжина - 610 пог. м., інв.№45548, рік введення в експлуатацію - 1993 по ціні грн. з ПДВ" на "Зовнішній газопровід Д 500, від ГРС "Винники" до точки врізки в газопровід високого тиску ВАТ "Іскра", довжиною - 808,5м., інв.№45548, рік введення в експлуатацію - 1993 по ціні 44210,42 грн. з ПДВ"(том.66,а.с.25-26).

Таким чином, укладення 09 червня 2003 року ВАТ "Кінескоп"(продавець) і ВАТ "Іскра"(покупець) змін та доповнень №1 до біржової угоди №96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02.10.2002 року, стосувалося зміни довжини зовнішнього газопроводу ГРС "Винники" Д 500 з 610 пог.м. на 808,5 м. та його вартості з 33407,66 грн. з ПДВ на 44210,42 грн. з ПДВ.

На дату укладення біржової угоди № 96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02 жовтня 2002 року, а також на дату змін та доповнень №1 до біржової угоди №96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02.10.2002 року, датованих 09 червня 2003 року, повноваження ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп" виконував арбітражний керуючий Піщухін М.К.

До заяви прокурора додано копію договору купівлі-продажу № 060914/0703 від 20.08.2014 р. між ПАТ "Іскра"(продавець) та ТзОВ «Спектргаз»(покупець) (том. 66, а.с. 42-44), згідно якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві(п.1.1. договору) газопровід високого тиску ПАТ "Іскра" - ГРС «Винники»; Ру=6 кгс/кв.см; діаметром 500 мм; довжиною 8 868,5 п.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 14, та чотири станції катодного захисту (в с. Бережани Пустомитівського району, в м. Винники, вул. Стрілецька; в м. Винники (біля траси на Тернопіль); на хуторі Горішний), надалі іменується «об`єкт». Як зазначено в п.1.3. договору, об`єкт належить продавцеві на праві власності на підставі Переліку нерухомого майна, переданого у власність ВАТ «Іскра» згідно Наказу Фонду Державного майна № 59-АТ від 31.12.2013 р., та Біржової угоди № 96-02/5 Договір купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02.10. 2002 р. і Змінами і доповненнями №1 від 09.06.2003 р. до Біржової угоди №96-02/5 Договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02.10.2002 року, Акту прийому-передачі майна від 03.10.2002 р., та Змін та доповнень від 17.06.2003 р. до Акту прийому-передачі майна від 03.10.2002 р. Додатком №1 до цього договору затверджено схему газопроводу ГРС «Винники» - ПАТ "Іскра" нанесену на географічну карту місцевості(том. 66, а.с. 45).

Також до заяви прокурора додано копію акту приймання-передачі майна від 01.09.2014 р. за договором купівлі-продажу від 20.08.2014 р. (том. 66, а.с. 47).

Відтак, як уже зазначалося вище, ухвалою суду від 15.06.2016 року у даній справі суд залучив до участі у справі, як учасників провадження, Відкрите акціонерне товариство "Іскра" і Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектргаз". На сторінці 6 даної ухвали суду(том.66,а.с.74) зазначено, що представник ВАТ «Іскра» заявив клопотання про залучення до участі у справі ВАТ «Іскра» та ТзОВ «Спектргаз»(останнього власника спірного майна).

Відповідно до ст.48 Цивільного кодексу Української РСР(який був чинним на дату укладення оспорюваної угоди), недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

На виконання обов`язкових вказівок суду касаційної інстанції щодо необхідності оцінки того чи міг спірний газопровід бути предметом біржової угоди, чи відповідає її укладення вимогам до біржових операцій, встановленим ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваної угоди), та того що зміни та доповнення №1 до біржової угоди №96-02/5 були укладені сторонами на іншій, ніж сама угода товарній біржі - у Львівській філії товарної біржі "Українська інвестиційна" та взагалі не були зареєстровані на біржі, як того вимагає закон, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про товарну біржу" (в редакції, чинній на момент укладення біржової угоди №96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02.10.2002 року, та змін та доповнень №1 до неї від 09.06.2003 р.), біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.

Відтак, спірний газопровід міг бути предметом біржової угоди. Частиною шостою(згідно якої не можуть бути предметом біржової торгівлі речі, визначені індивідуальними ознаками, якщо вони не продаються як партія, а також будь-які вживані товари, включаючи транспортні засоби, та капітальні активи) статтю 15 Закону України "Про товарну біржу" було доповнено лише згідно із Законом України від 20.05.2010 р. № 2275-VI, тобто після укладення угоди від 02.10.2002 року та змін та доповнень №1 до неї від 09.06.2003 р.

Вказана біржова угода №96-02/5 договір купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02.10.2002 року, як уже зазначалося вище, зареєстрована на Львівській філії товарної біржі «Західно-Українська біржа нерухомості» згідно ст. 15 Закону України "Про товарну біржу"(п.8 угоди).

Однак, докази реєстрації на біржі укладених 09 червня 2003 року змін та доповнень №1 до біржової угоди №96-02/5, в матеріалах справи відсутні, не міститься такої вказівки і в самому тексті зазначених змін та доповнень.

Оскільки кількість і вартість майна відносяться до істотних умов договору купівлі-продажу, то зміна кількості майна(в даному випадку-довжини газопроводу з 610 пог.м. на 808,5 м.) та вартості(в даному випадку- з 33407,66 грн. з ПДВ на 44210,42 грн. з ПДВ) вказують на те, що зміни та доповнення №1 до біржової угоди №96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02.10.2002 року, укладені 09 червня 2003 року, є самостійною угодою в частині різниці між новою і попередньою довжиною газопроводу, а не лише невід`ємною частиною біржової угоди №96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02.10.2002 року. Тому не можна погодитися із твердженнями ТзОВ «Спектргаз» та ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» наведеними в поясненні від 04.08.2017 р.(том.66 «в»,а.с.13-15) про те що зміни та доповнення №1 до біржової угоди №96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02.10.2002 року, укладені 09 червня 2003 року, не є окремою угодою і не потребують окремої реєстрації в розумінні норми ст.15 Закону України «Про товарну біржу».

Суд звертає увагу на те, що займатися організацією та проведенням відкритих торгів (аукціонів) з продажу майна банкрутів за Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" могли суб`єкти, які відповідно до установчих документів мали право на здійснення такої діяльності, тобто це могли бути і товарні біржі, і інші організаційно-правові форми господарювання. З огляду на зазначене, не має правового значення в даній ситуації те були чи не були сторони біржової угоди членами біржі.

Як вбачається із тексту біржової угоди № 96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02 жовтня 2002 року(том.66,а.с.20-21), на ній містяться реквізити Львівської філії товарної біржі «Західно-Українська біржа нерухомості», серед яких і адреса м.Львів, Шевченківський район, проспект В.Чорновола,63-А.

Як вбачається із тексту укладених 09 червня 2003 року змін та доповнень №1 до біржової угоди №96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02.10.2002 року(том.66,а.с.23-24), на них містяться реквізити філії «Львівська торгова палата» Товарної біржі «Українська інвестиційна», серед яких і адреса м.Львів, Шевченківський район, проспект В.Чорновола,63-А.

З огляду на один і той-же і адресу обох товарних бірж, а також враховуючи викладені представником АТ «Львівгаз» в клопотанні № 2/264-31 від 23.08.2019 року(том.66 «г»,а.с.104) міркування про відсутність в ЄДР ЮО,ФОП та ГФ відомостей про юридичні особи з кодом та відомостей про їх припинення(в задоволенні цього клопотання було відмовлено судом в судовому засіданні 17.09.2019 р., про що зазначено в ухвалі суду від 17.09.2019 р., том.66«г», а.с.141), судом здійснено запит до ЄДР ЮО,ФОП та ГФ від 13.05.2020 р. за критерієм пошуку «код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу: 25242336», за результами якого отримано Витяг з ЄДР ЮО,ФОП та ГФ від 13.05.2020 р., з якого вбачається що ідентифікаційний код 25242336 належав Філії «Львівська торгова палата» Товарної біржі «Українська інвестиційна», і даний відокремлений підрозділ закрито 11.02.2005 року, запис 1000161.

Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»(на даний час його назва - Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань») від 15 травня 2003 року № 755-IV набрав чинності з 01 липня 2004 року, тому відомості в ЄДР ЮО,ФОП та ГФ за період до 01.07.2004 року відсутні.

Виходячи з того, що код ЄДРПОУ присвоюється як юридичній особі, так і відокремленому підрозділу один раз і залишається незмінним, суд приходить до висновку, що Філія «Львівська торгова палата» Товарної біржі «Українська інвестиційна», ( на якій укладено 09 червня 2003 року зміни та доповнення №1 до біржової угоди №96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02.10.2002 року) утворена внаслідок реорганізації Львівської філії товарної біржі «Західно-Українська біржа нерухомості», (на якій укладено біржову угоду № 96-02/5 договір купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02 жовтня 2002 року).

На це також вказує витяг із Засновницької угоди про створення і діяльність Товарної біржі «Українська інвестиційна» від 22.04.2003 р. (том.66 «в»,а.с.21 та на звороті), в якому зазначено що Товарна біржа «Українська інвестиційна» є правоноступником Товарної біржі «Західно-Українська біржа нерухомості».

Таким чином, і біржова угода № 96-02/5 договір купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02 жовтня 2002 року, і зміни та доповнення №1 від 09 червня 2003 року до біржової угоди №96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02.10.2002 року, були укладені на одній і тій самій товарній біржі. Тобто вказівки суду касаційної інстанції щодо надання оцінки в цій частині судом виконано.

На виконання обов`язкових вказівок суду касаційної інстанції щодо необхідності перевірки судом відповідності порядку продажу майна банкрута приписам ст. 30 Закону про банкрутство (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваної угоди), суд зазначає наступне.

Згідно частин 1-3 ст.30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на дату укладення оспорюваного правочину), після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів. При цьому продаж майна підприємств-банкрутів, заснованих на державній власності, здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про приватизацію державного майна" та інших нормативно-правових актів з питань приватизації.

У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Суду не надано, а матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували що укладенню оспорюваної біржової угоди передували здійснення інвентаризації спірного зовнішнього газопроводу ГРС "Винники" та двох станцій катодного захисту, а також їх оцінка відповідно до ст.29 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на дату укладення оспорюваного правочину).

Відтак, суд приходить до висновку що відсутність доказів дотримання вищезазначеного порядку підготовки відкритих торгів чи конкурсу (аукціону) з продажу майна банкрута, вказує на невідповідність вимогам закону укладеної за результатами таких торгів чи конкурсу(аукціону) біржової угоди № 96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02 жовтня 2002 року, і є підставою для визнання її недійсною відповідно до ст.48 Цивільного кодексу Української РСР.

Також, суду не надано, а матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували що оспорювана біржова угода укладена за результатами проведених відкритих торгів з продажу майна банкрута(згідно ч.1 ст.30 Закону) чи конкурсу (аукціону) з продажу майна банкрута у разі надходження двох чи більше пропозицій щодо придбання майна(ч.3 ст.30 Закону), що ліквідатор забезпечував через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна, і що порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджувалися з комітетом кредиторів(згідно ч.2 ст.30 Закону).

Відтак, суд приходить до висновку що відсутність доказів дотримання вищезазначеного порядку продажу майна банкрута, вказує на невідповідність вимогам закону укладеної за результатами такого продажу біржової угоди № 96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02 жовтня 2002 року, і є підставою для визнання її недійсною відповідно до ст.48 Цивільного кодексу Української РСР.

Доказів, які б вказували на протилежне, суду не надано.

На виконання обов`язкових вказівок суду касаційної інстанції щодо необхідності надання належної юридичної оцінки спірному майну та відповідного права банкрута на нього, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на дату укладення оспорюваного правочину), ліквідатор з дня свого призначення, серед іншого, приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; формує ліквідаційну масу; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

За приписами ч.1 ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на дату укладення оспорюваного правочину), усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об`єктів державного житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Індивідуально визначені речі, що належать банкруту на підставі речових прав, крім права власності і повного господарського відання, не можуть бути включені до складу ліквідаційної маси (ч.3 ст. 26 Закону про банкрутство в зазначеній редакції).

Суду не надано, а матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували що ліквідатор здійснив інвентаризацію майна банкрута - спірного зовнішнього газопроводу ГРС "Винники" та двох станцій катодного захисту, та що спірний зовнішній газопровід ГРС "Винники" та дві станції катодного захисту включено до складу ліквідаційної маси ВАТ "Кінескоп".

Щодо підтвердження права власності або повного господарського відання ВАТ «Кінескоп» на зовнішній газопровід ГРС "Винники" Д 500, довжина - 610 пог. м., інв.№45548, рік введення в експлуатацію - 1993, то як уже зазначалося вище, згідно Акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу державного підприємства "Завод кінескопів"(затвердженого заступником Міністра машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України 30 грудня 1994 року), вартість об`єктів, які не підлягають приватизації становить 449 173 тис. крб., а розмір статутного фонду - 320 770 170 тис. крб.(том.66,а.с.176-177,179). Газопровід ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова) в Перелік майна, що не підлягає приватизації загальною вартістю 449 173 тис. крб., не увійшов.

Також про те, що газопровід-перемичку від АГРС "Винники" до ГРС "Винники" в 1995 році було передано у власність ВАТ "Кінескоп", зазначається в заяві Прокурора Львівської області, і даний факт не заперечується учасниками у справі.

Відтак, зазначений газопровід не був річчю, що належала ВАТ «Кінескоп» на підставі речових прав, крім права власності і повного господарського відання, тому до нього не підлягають застосуванню положення ч.3 ст.26 Закону про банкрутство(в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Таким чином, суд приходить до висновку що укладення біржової угоди договору купівлі-продажу майна банкрута ВАТ «Кінескоп» за відсутності доказів в підтвердження здійснення ліквідатором ВАТ «Кінескоп» інвентаризації цього майна та включення його до складу ліквідаційної маси, вказує на невідповідність вимогам закону укладеної за результатами продажу такого майна угоди, і є підставою для визнання її недійсною відповідно до ст.48 Цивільного кодексу Української РСР.

Доказів, які б вказували на протилежне, суду не надано.

На виконання обов`язкових вказівок суду касаційної інстанції щодо дослідження технічної документації на спірний газопровід та його ідентифікації(без чого висновок суду першої інстанції про те, що "розбіжності в протяжності газопроводу між будівельним паспортом та оспорюваним договором не можуть впливати на дійсність останнього", є неправомірним та передчасним), суд зазначає наступне.

18.04.2017 р. на адресу суду від Міністерства енергетики та вугільної промисловості України надійшло клопотання від 13.04.2017 р. №17.2-ВИХ/110-17 про залучення його учасником провадження у справі №2/264 про банкрутство ВАТ "Кінескоп" в частині вирішення заяви Прокуратури Львівської області. Зазначене клопотання було обґрунтоване зокрема тим, що за даними автоматизованої системи "Юридичні особи", яка заповнюється суб`єктами господарювання та ведеться Міністерством з метою наповнення Єдиного реєстру об`єктів державної власності, на балансі ПАТ "Львівгаз" обліковується державний об`єкт "Газопровід високого тиску, ГРС Винники/нова" введений в експлуатацію в 01.01.1993, інвентарний номер 30100006, розташований у м. Винники Львівської області (копія витягу "Відомості про державне майно, що не увійшло до статутного фонду господарської організації за станом на 01.10.2016 р." щодо Газопроводу високого тиску, ГРС Винники/нова довжиною 108 пог.м., наявна у матеріалах справи, том. 66 «а», а.с. 192), і щодо цього газопроводу судом вирішується питання в частині розгляду заяви Прокурора Львівської області.

Також в матеріалах справи наявний договір №31/04 про надання на праві господарського відання державного майна, яке використовується для забезпечення розподілу природного газу, не підлягає приватизації, обліковується на балансі господарського товариства з газопостачання та газифікації і не може бути відокремлене від його основного виробництва від 29.11.2012 р., та укладений до нього Перелік майна - державного майна, яке перебуває на балансі ПАТ "Львівгаз" та надається йому на праві господарського відання (том 66«а», а.с. 94-101), згідно якого Міністерство енергетики та вугільної промисловості України передало ПАТ "Львівгаз" на праві господарського відання державне майно, в тому числі Газопровід високого тиску ГРС Винники/нова, довжиною 0,108 км. інвентарний номер 30100006(пункт 6 Переліку майна).

Оскільки в частині розгляду заяви прокуратури Львівської області судом вирішується питання щодо біржової угоди про купівлю-продаж зовнішнього газопроводу ГРС "Винники", введеного в експлуатацію в 1993 році, з метою встановлення чи не перебуває газопровід високого тиску ГРС Винники/нова довжиною 108 м. (який за твердженням Міністерства енергетики та вугільної промисловості України є державною власністю) у складі спірного газопроводу як його частина, суд ухвалою від 16.05.2017 р. залучив до участі у справі № 2/264 про банкрутство ВАТ "Кінескоп" як учасника провадження у справі про банкрутство - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України.

Також в матеріалах справи наявний договір від 28.12.2001 р. № 04/01-840 про користування державним майном, яке не підлягає приватизації(том.66«в»,а.с.25-35), укладений між ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» і ВАТ "Львівгаз", згідно якого ВАТ "Львівгаз" прийняло в тимчасове користування державне майно, яке не підлягає приватизації, в тому числі і розподільні газопроводи. Згідно з п.1.4. договору перелік переданого майна, його технічні характеристики та інші дані визначаються за даними інвентаризації. До Інвентаризаційного опису основних засобів «Основні фонди по природному газу, які не підлягають приватизації і не увійшли до статутного фонду ВАТ «Львівгаз»» від 15.12.2003 р.(том.66«в»,а.с.36-38), який окрім представників ВАТ «Львівгаз» підписаний представником НАК «Нафтогаз України» та Львівської облдержадміністрації, під номером 6 включено Газопровід високого тиску ГРС Винники/нова, рік випуску(побудови) 1993, кількість 0,108.

Також в матеріалах справи наявні Відомості про державне майно, що не увійшло до статутного фонду господарської організації за станом на 31.12.2010 р., складені ПАТ «Львівгаз» (том.66«в»,а.с.39-41), відповідно до яких на балансі ПАТ «Львівгаз»(порядковий номер 1.34) перебував газопровід високого тиску ГРС Винники/нова довжиною 108 метрів з реєстровим номером 03349039.1.ААЕБЖК006, з кодом відповідно до класифікатора державного майна 71.20.9 та з інвентарним номером державного майна 30100006.

Ухвалою суду від 10.08.2017 р., за клопотаннями ПАТ "Львівгаз", призначено у справі будівельно-технічну експертизу. Провадження у справі в частині заяви Прокуратури Львівської області-зупинено. Проведення експертизи доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертизи поставлено наступні запитання: 1) Чи відповідає газопровід ГРС "Винники" (нова) - ГРС "Винники" (стара) проектній і виконавчо-технічній документації? Якщо не відповідає, то в чому полягає невідповідність? Яка фактична довжина газопроводу? 2) Чи існує на місцевості газопровід високого тиску ГРС Винники/нова довжиною 0,108 км., інвентарний номер за Єдиною системою кодування об`єктів обліку державного майна 30100006, і якщо існує, то де є його фактичне місце розташування? Матеріали справи № 2/264 в частині розгляду заяви про визнання недійсною біржової угоди від 02.10.2002 №96-02/5 направлено до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

У зв`язку із надходженням до суду клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, ухвалою суду від 23.10.2018 р. поновлено провадження у справі № 2/264 в частині заяви Прокуратури Львівської області; зобов`язано Міністерство енергетики та вугільної промисловості України надати суду Витяг з Єдиного державного реєстру об`єктів державної власності про належність державі газопроводу ГРС Винники довжиною 0,108 км за Єдиною системою кодування об`єктів обліку державного майна.

На адресу суду від Міністерства енергетики та вугільної промисловості України надійшло Клопотання №17.2-ВИХ/247-18 від 01.11.2018 р. про приєднання документу до матеріалів справи на виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 23.10.2018 р., а саме: оригінал Витягу з Єдиного державного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна - газопроводу високого тиску ГРС Винники/нова, інвентарний номер 30100006, протяжністю 108 пог.м, розташований за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Підберізці.

Ухвалою суду від 20.11.2018 р. надіслано експерту оригінали вищевказаних матеріалів, що надійшли від Міністерства енергетики та вугільної промисловості України; зобов`язано експерта виконати вимоги ухвали суду від 10.08.2017 р. у справі №2/264 про призначення будівельно-технічної експертизи; на час проведення судової експертизи, провадження у справі 2/264 в частині розгляду заяви Прокуратури Львівської області зупинено.

Після завершення експертизи, експертною установою було повернуто до суду і містяться в матеріалах справи(том.66«г»,а.с.63-66) оригінал Клопотання Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №17.2-ВИХ/247-18 від 01.11.2018 р. про приєднання документу до матеріалів справи на виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 23.10.2018 р., та оригінал Витягу з Єдиного державного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна - газопроводу високого тиску ГРС Винники/нова, інвентарний номер 30100006, протяжністю 108 пог.м, розташований за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Підберізці(виданий Фондом державного майна України). Також в матеріалах справи(том.66«г»,а.с.18-21) містяться копії цих документів, які були залишені в суді на час проведення експертизи.

08.05.2019 р. на адресу Господарського суду Львівської області надійшов із супровідним листом від 26.04.2019 р. №4660 висновок експерта №4660 судової будівельно-технічної експертизи за матеріалами господарської справи від 26.04.2019 року, складений судовим експертом В.В.Іляш Львівського НДІСЕ (том.66«г»,а.с.33-37), разом з висновком повернуто матеріали господарської справи №2/264 в чотирьох томах.

Так як у висновку експерта (арк.3 висновку) зазначено що дослідження проводилось за адресою: Львівська область, с. Бучали, Городоцького району, тоді як за даними викопіювання з нанесенням газопроводу і карти розташування газопроводу на місцевості(арк.5 висновку) місцем розташування об`єкта експертизи є с. Підберізці Пустомитівського району Львівської області, суд ухвалами від 18.06.2019 р., від 27.08.2019 р. зобов`язував судового експерта Львівського НДІСЕ Іляш В.В. надати суду пояснення щодо висновку експерта №4660 від 26.04.2019 р. судової будівельно-технічної експертизи за матеріалами господарської справи №2/264 в частині місця проведення дослідження об`єкта - газопроводу ГРС "Винники" (нова) - ГРС "Винники" (стара), газопроводу високого тиску ГРС Винники/нова довжиною 0,108 км., інвентарний номер за Єдиною системою кодування об`єктів обліку державного майна 30100006.

В судове засідання 17.09.2019 р. з`явився судовий експерт Іляш В.В., в усних поясненнях повідомив суд, що у висновку експерта №4660 від 26.04.2019 р. в частині місця проведення дослідження об`єкта - газопроводу ГРС "Винники" (нова) - ГРС "Винники" (стара), допущено описку, та що дослідження фактично проводилось в с. Підберізці Пустомитівського району Львівської області. Зазначив, що експертизу проведено згідно поставлених експерту питань за наявними матеріалами.

В дослідницькій частині висновку експерта №4660 від 26.04.2019 року зазначено, що при дослідженні згадуваної вище в даному рішенні технічної документації (том.66, а.с.149-156) встановлено, що довжина підземного газопроводу високого тиску від ГРС "Винники" (стара) до ГРС "Винники" (нова) становить 610,0 м.п. та надземного газопроводу високого тиску ГРС "Винники" (стара) до ГРС "Винники" (нова) становить 107,47 м.п. Загальна довжина даного газопроводу відповідно до наявної виконавчо-технічної документації складає 717,47 м.п.

Також в дослідницькій частині висновку експерта №4660 від 26.04.2019 року зазначено, що при дослідженні згадуваної вище в даному рішенні проектної і виконавчо-технічної документації (том.66«в», а.с.2-10), а саме аркушу № 5 проекту 23/6-с11-НГ2 "Поздовжній профіль газопроводу від ПК 3 - 43,0 до ПК 8 + 08,0"(а.с.5-6 том. том.66«в») було встановлено, що довжина газопроводу високого тиску ГРС "Винники" (стара) до ГРС "Винники" (нова) відповідно до проекту, надземного газопроводу складає 102,0 м.п. та підземного газопроводу складає 712 м.п. Загальна довжина даного газопроводу відповідно до наявної проектної документації складає 814,0 м.п.

Відтак, по першому питанню експертизи експерт робить наступний висновок. Газопровід ГРС "Винники" (нова) - ГРС "Винники" (стара) не відповідає проектній і виконавчо-технічній документації, щодо довжини газопроводу високого тиску ГРС "Винники" (стара) до ГРС "Винники" (нова), відповідно до проекту довжина даного газопроводу складає 814 м.п., а виконавчо-технічної документації складає 717,47 м.п., що менше ніж проектна на 96,53 м.п. Встановити довжину фактично прокладеного газопроводу візуальним оглядом або вимірювальними приладами, наявними у Львівському НДІСЕ, не надається можливим, оскільки більша частина вказаного газопроводу високого тиску проходить під землею, а для проведення даного виду обстеження необхідне спеціальне сертифіковане обладнання, зокрема - трасошукач(шукач підземних інженерних комунікацій), повірений у встановленому законодавством порядку, а також дозвіл на проведення обстеження об`єктів підвищеної небезпеки типу досліджуваного газопроводу.

В заяві ТзОВ «Спектргаз» та ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра» №б/н від 02.09.2019 р.(том. 66 «г»,а.с.117-118), в задоволенні якої було в подальшому відмовлено ухвалою суду від 17.09.2019 р., заявники зазначають що встановлення відповідності(невідповідності) між проектною та виконавчо-технічною документацією не є предметом експертизи. З цього приводу суд зазначає, що відповідно до ч.8 ст.98 ГПК України, якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Також в дослідницькій частині висновку експерта №4660 від 26.04.2019 року зазначено, що відповідно проведених обмірів відкритої ділянки газопроводу(надземної частини) діаметром 500 мм. встановлено, що його довжина становить 106,0 м.п. від місця переходу з труби діаметром 400 мм. в трубу діаметром 500 мм. та до місця переходу газопроводу у підземну частину. Відповідно виконавчо-технічної документації, яка наявна в матеріалах справи, довжина відкритої ділянки газопроводу(надземної частини) діаметром 500 мм. становить 107,47 м.п. (том.66, а.с.155). Відповідно проектної документації, яка наявна в матеріалах справи, довжина відкритої ділянки газопроводу(надземної частини) діаметром 500 мм. становить 102,0 м.п. (а.с.5-6 том. 66«в»). У матеріалах справи наявна проектна документація відповідно на арк/с 4 том № 66в, наявне викопіювання з нанесенням наземного газопроводу високого тиску ГРС «Винники»(нова). Далі в дослідницькій частині висновку експерта №4660 від 26.04.2019 року відтворене викопіювання з нанесенням наземного газопроводу високого тиску ГРС «Винники»(нова)д 500, а також вміщена карта з розташуванням на місцевості газопроводу високого тиску ГРС «Винники» (нова) довжиною 0,108 км., інвентарний номер за Єдиною системою кодування об`єктів обліку державного майна 30100006, також вміщена фотофіксація газопроводу високого тиску ГРС «Винники» (нова) довжиною 0,108 км., інвентарний номер за Єдиною системою кодування об`єктів обліку державного майна 30100006.

Відтак, по другому питанню експертизи експерт робить наступний висновок. Газопровід високого тиску ГРС «Винники» (нова) довжиною 0,108 км., інвентарний номер за Єдиною системою кодування об`єктів обліку державного майна 30100006, існує на місцевості, фактичне місце його розташування вказане у дослідницькій частині(див дослідницьку частину).

Як уже зазначалося вище, відповідно до біржової угоди № 96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02 жовтня 2002 року(том.66,а.с.20-21), ВАТ "Кінескоп" продав, а ВАТ "Іскра" купив зовнішній газопровід ГРС "Винники" Д 500 довжиною 610 пог. м. Таким чином, довжина цього газопроводу 610 пог. м. відповідає довжині підземної частини газопроводу ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова) згідно даних Будівельного паспорту № 18 підземного газопроводу. Газопровід високого тиску від ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова) (том.66, а.с.153) та Схеми зварних стиків підземного газопроводу високого тиску L-610,0 п.м. від ГРС "Винники" (стара) до ГРС "Винники" (нова)(том.66, а.с.156), а також висновку експерта №4660 від 26.04.2019 року щодо довжини(згідно технічної документації) підземного газопроводу високого тиску від ГРС "Винники" (стара) до ГРС "Винники" (нова).

Щодо довжини підземного газопроводу 712 м.п., то вона встановлена по проектній документації, яка передує будівництву, а відтак слід брати до уваги довжину 610 пог. м., яка зазначена в технічній документації, складеній в 1993 році за результатами будівництва.

Відтак, суд приходить до висновку, що предметом біржової угоди № 96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02 жовтня 2002 року була підземна частина газопроводу високого тиску ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова) довжиною 610 пог.м., яка починається від ГРС "Винники" (стара) і закінчується в місці переходу газопроводу із підземного в надземний в напрямку ГРС "Винники" (нова).

Також, як зазначалося вище, відповідно до змін та доповнення №1 до біржової угоди №96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02.10.2002 року, датованих 09 червня 2003 року(том.66,а.с.24-25), було змінено довжину зовнішнього газопроводу ГРС "Винники" Д 500 з 610 пог. м. на 808,5м., та ціну з 33407,66 грн. з ПДВ на 44210,42 грн. Таким чином, предметом купівлі-продажу згідно цих змін та доповнень була, зокрема, надземна частина газопроводу ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова) довжиною 107,47 м.п. згідно даних Будівельного паспорту № 18 підземного газопроводу. Газопровід високого тиску від ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова) (том.66, а.с.153) та Схеми зварних стиків надземного газопроводу високого тиску L-107,47 п.м. від ГРС "Винники" (стара) до ГРС "Винники" (нова) (том.66, а.с.155), а також висновку експерта №4660 від 26.04.2019 року щодо довжини(згідно технічної документації) надземного газопроводу високого тиску від ГРС "Винники" (стара) до ГРС "Винники" (нова).

Відтак, суд приходить до висновку, що до предмету змін та доповнень №1 до біржової угоди №96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02.10.2002 року, датованих 09 червня 2003 року, входила, зокрема, надземна частина газопроводу високого тиску ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова) довжиною 108 п.м.(заокруглено від 107,47 п.м.), яка починається в місці переходу газопроводу із підземного в надземний зі сторони ГРС "Винники" (стара) і закінчується на ГРС "Винники" (нова).

З огляду на те, що в місці розташування зазначеної наземної частини газопроводу високого тиску ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова) довжиною 108 п.м. відсутні інші газопроводи аналогічної чи близької довжини, дослідивши всі вищезазначені докази, в тому числі вміщену в дослідницькій частині висновку експерта №4660 від 26.04.2019 року карту з розташуванням на місцевості газопроводу високого тиску ГРС «Винники» (нова) довжиною 0,108 км., та, зокрема, зміст наявного у матеріалах справи(том.66«г»,а.с.21) оригіналу Витягу з Єдиного державного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна - газопроводу високого тиску ГРС Винники/нова, інвентарний номер 30100006, протяжністю 108 пог.м, розташованого за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Підберізці(виданого Фондом державного майна України), суд приходить до висновку, що державне майно-газопровід високого тиску ГРС Винники/нова, інвентарний номер 30100006, протяжністю 108 пог.м, розташований за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Підберізці, є складовою частиною газопроводу високого тиску ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова), а саме його надземною частиною довжиною 108 п.м.

Таким чином, до предмету змін та доповнень №1 до біржової угоди №96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02.10.2002 року, датованих 09 червня 2003 року, включено, зокрема, державне майно - газопровід високого тиску ГРС Винники/нова, інвентарний номер 30100006, протяжністю 108 пог.м, розташований за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Підберізці. Однак, як уже зазначалося вище, вказані зміни та доповнення (які є самостійною угодою в частині різниці між новою і попередньою довжиною газопроводу) не були зареєстровані на біржі, як того вимагала ст.15 Закону України "Про товарну біржу" (в редакції, чинній на момент укладення біржової угоди №96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02.10.2002 року, та змін та доповнень №1 до неї від 09.06.2003 р.), а відповідно до ст.15 Закону України "Про товарну біржу"(в зазначеній редакції) угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Помилковими є посилання ТзОВ «Спекртгаз» на те що сама по собі наявність Витягу з Єдиного державного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна ще не свідчить про наявність у держави права власності на таке майно. Суд відзначає що правовий статус витягу з Єдиного державного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна неодноразово досліджувався судами при розгляді справ, про що зазначив представник АТ «Львівгаз» у заяві з процесуального питання від 16.09.2019 р.(том.66 «г»,а.с.122). Зокрема, в п.32 Постанови Верховного Суду від 06.11.2018 р. у справі №911/3386/17 встановлено законність дій реєстратора щодо державної реєстрації прав власності на нерухоме майно на підставі витягу з Єдиного державного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна, наданого Фондом державного майна України(том.66 «г»,а.с.123-127). Також суд зазначає, що ТзОВ «Спекртгаз» не скористався своїм правом оскаржити у встановленому порядку реєстрацію права державної власності на частину газопроводу ГРС Винники/нова, інвентарний номер 30100006 , протяжністю 108 пог.м.

Щодо наданого представником ТзОВ "Спектргаз" 02.12.2019 р. висновку експерта №22/10/19 від 22.10.2019 р. судової будівельно-технічної експертизи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектргаз", складеного судовим експертом Бобало Т.В., поданого в засвідченій ТзОВ "Спектргаз" копії(том.66 «г», а.с.197-204, додатки том.66 «г», а.с. 205-214), слід зазначити наступне.

Вказаний висновок №22/10/19 від 22.10.2019 р. зроблений по тих-же питаннях по яких проводилася експретиза Львівським НДІСЕ згідно ухвали суду від 10.08.2017 р.

По другому питанню експерт надав відповідь, що надана на дослідження проектна і виконавчо-технічна документація розроблена на газопровід ГРС "Винники" (нова) - ГРС "Винники" (стара), який містить надземну частину прокладання від АГРС "Винники" (нова) фактичною довжиною 104,5 м. та підземну частину прокладання до вихідного газопроводу на «ПО Искра» старої ГРС «Винники» фактичною довжиною 715,1 м. Згідно цієї проектної і виконавчо-технічної документації, газопроводу високого тиску довжиною 0,108 км. з інвентарним номером за Єдиною системою кодування об`єктів обліку державного майна 30100006 на місцевості не виявлено.

Суд зазначає, що так як цей висновок складений на замовлення учасника справі(ст.101 ГПК України, який набрав чинності з 15.12.2017 р.), то відповідно до ч.1 ст.102 ГПК України матеріали для проведення експертизи йому надавав учасник справи. В дослідницькій частині висновку зазначено про надання експерту частини документів (що згадувалися раніше і наявні в матеріалах справи том.66«в», а.с.2-10, а також том.66, а.с.155-156). Однак, експерту не надавалися Акт прийомки газопровода в експлуатацію від 17.08.1993 р.; Будівельний паспорт № 18 підземного газопроводу. Газопровід високого тиску від ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова), який містить дані про довжину підземної(610 м.) та надземної (107 м.) частини газопроводу (том.66, а.с.149-154); також експерту не надавався Витяг з Єдиного державного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна - газопроводу високого тиску ГРС Винники/нова, інвентарний номер 30100006, протяжністю 108 пог.м, розташованого за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Підберізці(виданий Фондом державного майна України), який використовувався по призначеній судом експертизі і про наявність якого було відомо учасникам справи з ухвал по даній справі(починаючи з ухвали від 20.11.2018 р). Відтак, висновок зроблено по «наданій на дослідження проектній і виконавчо-технічній документації», і «згідно цієї проектної і виконавчо-технічної документації» газопроводу високого тиску довжиною 0,108 км. з інвентарним номером за Єдиною системою кодування об`єктів обліку державного майна 30100006 на місцевості не виявлено.

Таким чином, виходячи із положень ст.104 ГПК України, суд відзначає, що відповідь на друге питання згідно висновку експерта №22/10/19 від 22.10.2019 р. судової будівельно-технічної експертизи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектргаз", не спростовує відповіді на друге питання згідно висновку експерта №4660 судової будівельно-технічної експертизи за матеріалами господарської справи від 26.04.2019 року Львівського НДІСЕ, так як при його складенні не було використано всього вищепереліченого обсягу документів які було використано експертом Львівського НДІСЕ.

Щодо відповіді на перше питання у висновку №22/10/19 від 22.10.2019 р., то в дослідницькій частині використано проектну документацію на газопровід та схеми зварних стиків №1 та №2, але не згадується частина технічної документації, зокрема Будівельний паспорт № 18 підземного газопроводу. Газопровід високого тиску від ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова), який містить дані про довжину підземної(610 м.) та надземної (107 м.) частини газопроводу (том.66, а.с.149-154). Окрім цього, слід відзначити що за цим висновком розбіжність має місце в довжині підземної частини газопроводу(що не має визначального значення в контексті предмету доказування у даній справі). Щодо надземної частини газопроводу, то її довжина визначена за результатами висновку №22/10/19 від 22.10.2019 р., а саме 104,5 м., фактично є тотожною довжині 107,47 м.(експертом у висновку №22/10/19 від 22.10.2019 р. відмінусовано від погонної довжини 107,47 м. вертикальний елемент, яким здійснюється перехід з надземної частини газової труби в підземну).

Щодо оцінки висновку експерта №22/10/19 від 22.10.2019 р. судової будівельно-технічної експертизи, як поданого по справі доказу в цілому(з врахуванням доводів АТ «Львівгаз», том.66 «д»,а.с.36-37, а також доводів прокурора, том.66 «д»,а.с.69-72), слід зазначити наступне.

На час призначення у даній справі ухвалою суду від 10.08.2017 р. будівельно-технічної експертизи діяли положення ГПК України в редакції, що була чинною до 15.12.2017 року, і відповідно до ст.41 якої експертиза призначалася виключно судом.

Станом на 2019 рік, коли було завершено судову експертизу, уже діяв ГПК України в редакції що набрала чинності з 15.12.2017 року, відповідно до якої висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи(ч.3 ст.98, ст.99,ст.101 ГПК України).

Разом з тим, якщо учасник справи вважає що висновок експерта по призначеній судом експертизі є неповний чи неясний, він вправі клопотати про призначення додаткової експертизи. Якщо такий учасник має сумнів у правильності висновку експерта, він вправі клопотати про призначення повторної експертизи(ст.107 ГПК України).

Проведення експертизи у даній справі припало саме на період відповідних змін у процесуальному законодавстві, однак суд все-ж не вважає прийнятним подання, з метою спростування раніше здійсненого висновку експерта, іншого висновку експерта з тих самих питань. В такому випадку, на переконання суду, мова могла йти про додаткову чи повторну експертизу, у разі необхідності такої.

Також слід зазначити, що ухвалою суду від 17.09.2019 р. в задоволенні заяви ТзОВ "Спектргаз" та ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" щодо призначення повторної експертизи та ініціювання притягнення експерта до відповідальності було відмовлено.

Відтак, відповідно до ч.2 ст.77 ГПК України суд приходить до висновку не приймати висновок експерта №22/10/19 від 22.10.2019 р. судової будівельно-технічної експертизи, як доказ у справі.

Однією з підстав недійсності біржової угоди Прокурор і Пустомитівська районна рада називають порушення при укладенні правочину вимог частини 2 статті 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на дату укладення оспорюваного правочину) щодо здійснення продажу майна підприємств-банкрутів, заснованих на державній власності, з урахуванням вимог закону України "Про приватизацію державного майна", а саме частини 2 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Проте стаття 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" не регулює правовідносини з продажу майна, а визначає об`єкти приватизації - об`єкти державної власності, які підлягають приватизації і об`єкти державної власності, які не підлягають приватизації.

За приписами частини 2 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" (в редакції, чинній на дату укладення оспорюваного правочину) приватизації не підлягають об`єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства. Загальнодержавне значення мають об`єкти, які забезпечують життєдіяльність держави в цілому, зокрема, магістральні нафто- і газопроводи та магістральний трубопровідний транспорт, що обслуговують потреби держави в цілому, підземні нафто- та газосховища; об`єкти інженерної інфраструктури та благоустрою міст, включаючи мережі, споруди, устаткування, які пов`язані з постачанням споживачам води, газу, тепла, а також відведенням і очищенням стічних вод (пункт г) частини 2 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна").

Як зазначалося вище, Відкрите акціонерне товариство "Кінескоп" засновано в процесі корпоратизації Державного підприємства "Завод кінескопів" згідно з наказом Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України(Мінмашпром) від 25 січня 1995 року за №94 відповідно до Указу Президента України "Про корпоратизацію підприємств" від 15 червня 1993 року та "Положення про порядок корпоратизації", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 508 від 05 липня 1993 року.

Відповідно до вимог статті 8 Указу Президента України "Про корпоратизацію підприємств" від 15.06.1993 року, засновники відкритих акціонерних товариств після прийняття рішення про їх приватизацію передають акції цих товариств державним органам приватизації в порядку, визначеному Міністерством фінансів України та Фондом державного майна України.

Положенням про порядок корпоратизації, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 508 від 05 липня 1993 року, визначено, що з моменту державної реєстрації відкритого акціонерного товариства активи і пасиви підприємства, структурного підрозділу (одиниці) переходять до відкритого акціонерного товариства. Акціонерне товариство стає правонаступником прав і обов`язків корпоратизованого підприємства (п.15).

Розмір статутного фонду відкритих акціонерних товариств, створених відповідно до цього Положення, визначається за діючою Методикою оцінки вартості об`єктів приватизації та оренди (п.16).

Державна реєстрація Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп" проведена 30 січня 1995 року. З моменту державної реєстрації до Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп" перейшли активи і пасиви Державного підприємства "Завод кінескопів", а Відкрите акціонерне товариство "Кінескоп" стало правонаступником прав і обов`язків корпоратизованого підприємства.

Згідно з статтею 12 закону України "Про господарські товариства" (чинною на час утворення і державної реєстрації Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп"), товариство є власником: майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Отже, Відкрите акціонерне товариство "Кінескоп" з 30 січня 1995 року має статус господарського товариства з усіма правовими наслідками такого статусу, у тому числі товариство стало власником майна, переданого йому засновниками у власність. Належні державі акції у статутному фонді відкритого акціонерного товариства "Кінескоп" передані Фонду державного майна України, частка належних державі акцій у статутному капіталі Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп" становить 99,975 %.

Крім цього, означені приписи статті 5 закону України "Про приватизацію державного майна" підлягали застосуванню при проведенні приватизації і не регулювали здійснення продажу майна підприємств-банкрутів, заснованих на державній власності.

На виконання обов`язкових вказівок суду касаційної інстанції щодо оцінки питання завершення приватизації та правового статусу майна банкрута на момент укладення оспорюваної угоди, слід зазначити, що майно банкрута було власністю підприємства-банкрута, а держава в особі Фонду державного майна України є власником корпоративних прав банкрута, що посвідчуються акціями. Інакше кажучи, наявність у власності акцій вказує на наявність корпоративних прав в господарському товаристві, а не на право власності на майно цього господарського товариства.

Твердження ПАТ «Львівгаз» (про те, що оскільки план приватизації не був виконаний, передані органу приватизації акції утвореного ВАТ не були продані, їх власник (держава) не змінився, Фондом державного майна України наказ про завершення приватизації не видавався, відтак, правовий статус майна не змінився) є помилковим, оскільки в даному випадку не змінився власник акцій, що не свідчить про те, що не змінився правовий статус майна ВАТ, яке стало власністю ВАТ ще з моменту створення ВАТ.

Вищенаведеним спростовуються доводи прокурора, Пустомитівської районної ради Львівської області та ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз"(яке змінило найменування на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз") про те що про укладенні спірної угоди було порушено ч.2 ст.30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на дату укладення оспорюваного правочину) щодо здійснення продажу майна підприємств-банкрутів, заснованих на державній власності, з урахуванням вимог закону України "Про приватизацію державного майна", а саме частини 2 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для твердження про недійсність біржової угоди з підстав порушення при укладенні правочину вимог частини 2 статті 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на дату укладення оспорюваного правочину) щодо здійснення продажу майна підприємств-банкрутів, заснованих на державній власності, з урахуванням вимог закону України "Про приватизацію державного майна", а саме частини 2 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Ще однією з підстав недійсності біржової угоди Прокурор і Пустомитівська районна рада називають порушення при укладенні правочину вимог частини 1 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на дату укладення оспорюваного правочину), відповідно до якої усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об`єктів державного житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Прокурором та учасниками у справі не оспорюється факт приналежності газопроводу на праві власності ВАТ "Кінескоп", який увійшов до його статутного капіталу.

Відповідно до пункту 2 Правил безпеки систем газопостачання України, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці № 254 від 01.10.1997 року, "до розподільних газопроводів належать зовнішні газопроводи, які забезпечують подачу газу від джерела газопостачання (газопроводи високого і середнього тиску) до ГРП промислових підприємств, котелень, сільськогосподарських підприємств, комунальних об`єктів і інших споживачів, а також газопроводи низького тиску населених пунктів.

Газопроводом-вводом є газопровід від місця приєднання до розподільного газопроводу до вимикального пристрою на вводі. До газопроводу-вводу належать і ділянки дворових газопроводів до вимикального пристрою на ввідному газопроводі."

Зовнішній газопровід, який є об`єктом спірного договору, був збудований на замовлення ВО "Кінескоп" і належить до категорії розподільних. До нього не під`єднано жодного газопроводу-вводу, який безпосередньо забезпечував би газом територіальну громаду.

Водночас, хоч спірний газопровід безпосередньо не забезпечує газом жодну територіальну громаду, він як розподільний газопровід, будучи газопроводом-перемичкою від АГРС "Винники" до ГРС "Винники", причетний (як під час укладення оспорюваного договору, так і після цього) до забезпечення газом територіальних громад Пустомитівського району, а також промислових споживачів м. Львова (ВАТ "Іскра", ВАТ "Львівський ізоляторний завод", ЛМКП "Львівтеплокомуненерго"), через приєднаний до нього газопровід від ГРС "Винники" до ПАТ «Іскра». Відтак, внаслідок подальшого під`єднання до газопроводу ГРС "Винники"- ПАТ «Іскра» нових споживачів, в тому числі територіальних громад, спірний газопровід фактично є ланкою у забезпеченні газом, в тому числі, населення територіальних громад Пустомитівського району Львівської області.

Наведене, на переконання суду, вказує на те, що газопровід ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова) з двома катодними станціями, що є об`єктом оспорюваного договору, забезпечує життєдіяльність об`єктів комунальної інфраструктури територіальних громад Пустомитівського району, а відтак належить до об`єктів комунальної інфраструктури і на нього поширюється дія норми частини 1 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Також у зв`язку з даним питанням, на виконання обов`язкових вказівок суду касаційної інстанції щодо надання належної оцінки доводам ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" про перебування на балансі ВАТ "Кінескоп" об`єктів соціальної сфери та інженерних об`єктів, задіяних в інфраструктурі міста та області (зокрема, газопроводу-перемички d=500 ммм "Винники") та вжитя заходів щодо з`ясування і встановлення цієї обставини, суд відзначає наступне.

У матеріалах справи (том.66, а.с.198-201) є копія листа від 24 лютого 2000 року за підписом заступника директора департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради. Лист адресований директору департаменту міського інженерного господарства. У листі вказано про те, що ліквідаційна комісія ВАТ "Кінескоп" провела інвентаризацію майна підприємства, в складі якого є об`єкти соціальної сфери, інженерні об`єкти, задіяні в інфраструктурі міста, які зазначені у доданому переліку цих об`єктів. У переліку за №26 значиться газопровід-перемичка Д 500 мм "Винники".

Як уже зазначалося та вбачається із зібраних у справі доказів(в тому числі висновку експертизи), збудованим на замовлення ВО "Кінескоп" і належним йому(а в подальшому - ВАТ «Кінескоп») газопроводом-перемичкою було з`єднано новозбудовану АГРС "Винники" та існуючу ГРС "Винники". Інша назва цього газопроводу - газопровід ГРС "Винники" (стара) - ГРС "Винники" (нова), він має діаметр Д 500, і є тим самим зовнішнім газопроводом ГРС "Винники" Д 500, що був відчужений за біржовою угодою №96-02/5 від 02 жовтня 2002 року.

Слід також зазначити, що як вбачається із відтвореного в дослідницькій частині висновку експерта №4660 від 26.04.2019 року викопіювання з нанесенням наземного газопроводу високого тиску ГРС «Винники»(нова)д 500, а також вміщеної карти з розташуванням на місцевості газопроводу, та вміщеної фотофіксації газопроводу, спірний газопровід перебуває на території Пустомитівського району Львівської області поза межами населеного пункту Винники.

Наведене також підтверджує, що спірний газопровід належить до об`єктів комунальної інфраструктури і на нього поширюється дія норми частини 1 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Вищенаведеним спростовуються доводи ПАТ "Іскра"(яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство "Львівський електроламповий завод "Іскра") та ТзОВ «Спектргаз» про те, що спірний газопровід не підпадає під ознаки частини 1 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання недійсною біржової угоди № 96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02 жовтня 2002 року, відповідно до ст.48 Цивільного кодексу Української РСР, з підстав порушення вимог частини 1 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на дату укладення оспорюваного правочину).

Щодо питання порушення укладенням спірної угоди прав чи законних інтересів територіальної громади сіл, селищ, міст Пустомитівського району, інтереси яких представляє Пустомитівська районна рада(і як наслідок, питання визначення прокурором органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах); питання дотримання прокурором при подані заяви вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру»; питання дотримання прокурором строку позовної давності при поданні заяви, та на спростування відповідних доводів ПАТ "Іскра"(яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство "Львівський електроламповий завод "Іскра"), викладених, зокрема, в поясненні-клопотанні № б/н від 23.06.2016 р.(том.66,а.с.76-78),поясненні від 17.08.2016 р.(том.66, а.с.202-203), доводів ТзОВ «Спектргаз» (викладених, зокрема, в заяві ТзОВ «Спектргаз» з процесуальних питань № б/н від 04.12.2019 р., том.66 «д», а.с.22-33), і на виконання обов`язкових вказівок суду касаційної інстанції, суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи(том. 66, а.с. 79-87), у 2003 році Прокурор міста Львова в інтересах держави в особі Фонду Державного майна України звертався до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідачів ВАТ "Іскра", ВАТ "Кінескоп" про визнання недійсною біржової угоди №96-02/5 від 02.10.2002 р. і повернення відчуженого газопроводу у державну власність. Однак згодом на підставі заяви прокурора суд ухвалою від 11 грудня 2003 року припинив провадження у справі №1/704-5/205.

Проте, з наявних матеріалів справи вбачається, що підстави зазначеного позову інші, як і орган, за захистом інтересів якого прокурор звертався до суду.

З матеріалів справи вбачається, що про укладення біржової угоди №96-02/5 прокуратурі було відомо у 2002 році, однак відсутні відомості про обізнаність прокуратури що газопровід є складовою частиною розподільного газопроводу ГРС "Винники" (нова) - ВО "Іскра", і що він є об`єктом комунальної інфраструктури Пустомитівського району Львівської області. Про ці обставини і про те, що укладена 02 лютого 2002 року біржова угода №96-02/5 порушує права Пустомитівської районної ради Львівської області, прокурор довідався 11 січня 2016 року, коли отримав від ПАТ "Львівгаз" запитувану інформацію і документи(том.66,а.с.55-56).

З врахуванням положень ст.71, ст.76 ЦК Української РСР, п.6 Прикінцевих та перехідних положень, ст.257, ст.261 ЦК України, наведеним підтверджується, що заява подана до суду в межах трьохрічного строку позовної давності(який починає свій перебіг не з моменту, коли прокуратурі стало відомо про факт вчинення правочину, який оскаржується, а з моменту, коли органи прокуратури довідались про його суперечність вимогам Закону).

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р.(в редакції від 28.02.2016 р., діючій на дату подання прокурором заяви до суду), представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.23 зазначеного Закону в зазначеній редакції, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.23 зазначеного Закону в зазначеній редакції, наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

11 лютого 2016 року прокуратура Львівської області скерувала в Пустомитівську районну раду лист №05/1-110 вих-16, в якому поінформувала районну раду про порушення прав територіальної громади Пустомитівського району. Пустомитівська районна рада листом від 23 лютого 2016 року звернулась до прокуратури Львівської області з проханням подати в інтересах територіальної громади Пустомитівського району позов щодо повернення газопроводу ГРС "Винники" (нова) - ГРС "Винники" (стара) у власність територіальної громади(том.66, а.с.57-59).

Відповідно до норм частини 1 статті 140, частини 1 статті 142 Конституції України, місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" (в редакції станом на дату укладення оспорюваного правочину), обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Відповідно до норм частин 4-5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування", районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

З наведеного вбачається, що вищезгадані норми не містять заборони районним радам здійснювати управління об`єктами спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Також слід зазначити, що через спірний газопровід проходить газ, яким забезпечується газопостачання кількох населених пунктів Пустомитівського району, сам цей газопровід проходить за межами населених пунктів, відтак в розумінні ч.1 ст.26 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" газопровід є об`єктом комунальної інфраструктури не якогось одного села, селища, міста чи району у місті.

З огляду на вищенаведене, та надавши відповідну оцінку поясненням ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" від 21.07.2016 (том. 66, а.с.105) щодо можливості подання прокурором позову в інтересах територіальної громади Пустомитівського району в особі Пустомитівської районної ради Львівської області(на необхідність оцінки та аналізу яких вказано судом касаційної інстанції), іншим доказам у справі, враховуючи що судовому захисту підлягає не лише порушене право, а й порушений інтерес(щодо передачі відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на дату укладення оспорюваного правочину) об`єктів комунальної інфраструктури в разі банкрутства підприємства до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов), суд приходить до висновку, що укладення спірної біржової угоди № 96-02/5 договору купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей від 02 жовтня 2002 року, порушує законні інтереси територіальної громади сіл, селищ Пустомитівського району, інтереси яких представляє Пустомитівська районна рада, а відтак прокурором вірно визначено орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, і при цьому дотримано при подані заяви вимоги ст.23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р.(в редакції від 28.02.2016 р., діючій на дату подання прокурором заяви до суду).

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Відповідно до ст.79 ГПК України «Вірогідність доказів», наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до ч.4 ст.238 ГПК України, у мотивувальній частині рішення зазначаються, зокрема(п.3) висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів;(п.4) мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

Виходячи із усього вищенаведеного, суд дійшов висновку заяву Прокурора Львівської області задоволити.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке:

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Прокуратура Львівської області за подання заяви сплатила 2 756,00 грн. судового збору згідно платіжного доручення №459 від 29.04.2016 р.(том.66,а.с.62).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір»(в редакції діючій з 26.09.2015 р., що була чинною на цей час), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2016 року місячний розмір мінімальної заробітної складав 1 378,00 грн.

Відповідно до п.п.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»(в зазначеній редакції), за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Щодо норми п.п.10 п.2 ч.2 ст.4 зазначеного Закону(відповідно до якої за подання до господарського суду, зокрема, заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною, ставка судового збору встановлюється у розмірі 2 розміри мінімальної заробітної плати), то ця норма не стосується розглядуваної заяви Прокурора Львівської області, а стосується виключно заяв арбітражного керуючого або конкурсного кредитора, що подавалися в порядку ст.20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(діючого в цей час).

Відтак, частина сплаченого Прокуратурою Львівської області судового збору згідно платіжного доручення №459 від 29.04.2016 р. в розмірі 1 378,00 грн. є сплаченою в більшому розмірі, ніж встановлено законом, і може бути повернута в порядку ст.7 Закону України «Про судовий збір» за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Щодо сплаченого Прокуратурою Львівської області судового збору за подання заяви згідно платіжного доручення №459 від 29.04.2016 р. в належному розмірі 1 378,00 грн., то він покладається порівну на сторони оспорюваної угоди - ВАТ «Кінескоп» та ВАТ «Іскра»(яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство "Львівський електроламповий завод "Іскра").

Також на сторони оспорюваної угоди -ВАТ «Кінескоп» та ВАТ «Іскра»(яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство "Львівський електроламповий завод "Іскра") покладається порівну судовий збір сплачений Прокуратурою Львівської області згідно платіжного доручення № 1565 від 21.10.2016 р.(том.66 «а»,а.с.73) в розмірі 1515,80 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.10.2016 р. у даній справі(110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, згідно п.п.4 п.2.ч.2 Закону України «Про судовий збір», в редакції діючій на цей час, тобто в даному випадку 110 % від 1 378,00 грн., що становить 1 515,80 грн.).

Загальна сума сплаченого Прокуратурою Львівської області належного розміру судового збору складає 2 893,80 грн, відтак 1446,90 грн. підлягає стягненню на її користь з ВАТ «Кінескоп» та 1446,90 грн. підлягає стягненню на її користь з ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра".

Також в матеріалах справи(том.66 «г», а.с.240-242) наявна заява № 2/264-36 від 03.12.2019 р. представника АТ «Львівгаз» з додатками, в якій він покликаючись на ч.8 та ч.13 ст.129 ГПК України зазначає що АТ «Львівгаз» в ході розгляду судом заяви прокурора сплатило судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу від 12.10.2016 р. та за подання касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.2017 р., крім цього платіжним дорученням від 07.06.2018 р. № 7671 АТ «Львівгаз» за проведення експертизи сплачено 17 160,00 грн. Просить за результатами розгляду заяви прокурора здійснити розподіл судових витрат, понесених АТ «Львівгаз».

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч.13 ст.129 ГПК України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз"(яке змінило найменування на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз") підтримувало вимоги заявлені Прокурором Львівської області в заяві про визнання недійсною біржової угоди.

ПАТ «Львівгаз» за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.10.2016 р. у даній справі сплатило 3 031,60 грн. судового збору згідно платіжного доручення №12373 від 17.10.2016 р. (том.66 «а»,а.с.25).

Відповідно до п.п.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»(в редакції діючій на цей час), за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство ставка судового збору встановлювалася в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги(тобто в даному випадку 110 % від 1 378,00 грн., що становить 1 515,80 грн.).

Відтак, частина сплаченого ПАТ «Львівгаз» судового збору згідно платіжного доручення №12373 від 17.10.2016 р. в розмірі 1 515,80 грн. є сплаченою в більшому розмірі, ніж встановлено законом, і може бути повернута в порядку ст.7 Закону України «Про судовий збір» за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Щодо сплаченого ПАТ «Львівгаз» судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.10.2016 р. у даній справі згідно платіжного доручення №12373 від 17.10.2016 р. в належному розмірі 1 515,80 грн., то він покладається порівну на сторони оспорюваної угоди - ВАТ «Кінескоп» та ВАТ «Іскра»(яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство "Львівський електроламповий завод "Іскра").

Також, ПАТ «Львівгаз» за подання касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.2017 р. у даній справі сплатило 3 307,20 грн. судового збору згідно платіжного доручення №842 від 20.01.2017 р.(том.66 «а»,а.с.142).

Відповідно до п.п.5 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»(в редакції діючій на цей час), за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду; касаційних скарг у справі про банкрутство ставка судового збору встановлювалася в розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги(тобто в даному випадку 120 % від 1 378,00 грн., що становить 1 653,60 грн.).

Відтак, частина сплаченого ПАТ «Львівгаз» судового збору згідно платіжного доручення №842 від 20.01.2017 р. в розмірі 1 653,60 грн. є сплаченою в більшому розмірі, ніж встановлено законом, і може бути повернута в порядку ст.7 Закону України «Про судовий збір» за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Щодо сплаченого ПАТ «Львівгаз» судового збору за подання касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.2017 р. у даній справі згідно платіжного доручення №842 від 20.01.2017 р. в належному розмірі 1 653,60 грн., то він покладається порівну на сторони оспорюваної угоди - ВАТ «Кінескоп» та ВАТ «Іскра»(яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство "Львівський електроламповий завод "Іскра").

Загальна сума сплаченого ПАТ «Львівгаз» належного розміру судового збору складає 3 169,40 грн., відтак на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз"(яке змінило найменування на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз") підлягає стягненню 1 584,70 грн. з ВАТ «Кінескоп» та 1 584,70 грн. з ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра".

Окрім цього, за проведення призначеної ухвалою суду від 10.08.2017 р. за клопотанням ПАТ "Львівгаз" експертизи, ПАТ «Львівгаз» платіжним дорученням від 07.06.2018 р. № 7671 (том.66 «г», а.с.242) сплатило 17 160,00 грн., що відповідає вартості зазначеній в листі Львівського НДІ судових експертиз від 25.04.2018 р. № 02161(том.66 «г», а.с.5). Вказана сума 17 160,00 грн. витрат на оплату вартості експертизи покладається порівну на сторони оспорюваної угоди - ВАТ «Кінескоп» та ВАТ «Іскра»(яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство "Львівський електроламповий завод "Іскра").Відтак на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз"(яке змінило найменування на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз") підлягає стягненню 8 580,00 грн. з ВАТ «Кінескоп» та 8 580,00 грн. з ПрАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра".

Щодо поданого 12.11.2019 р. на адресу суду представником ТзОВ "Спектргаз" попереднього(орієнтовного) розрахунку суми судових витрат №б/н від 12.11.2019 р., з додатками (том.66 «г»,а.с.168-171),слід зазначити наступне. У вказаному розрахунку ТзОВ "Спектргаз" наводить суми судових витрат, які ТзОВ "Спектргаз" понесло і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, серед яких 20 000,00 грн.- витрат на професійну правничу допомогу, 25 000,00 грн.- витрат пов`язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи(а всього 45 000,00 грн.). В матеріалах справи відсутні будь-які докази понесення ТзОВ "Спектргаз" витрат на професійну правничу допомогу. До попереднього(орієнтовного) розрахунку додано копію Договору № 20/08/19 на проведення будівельно-технічної експертизи від 20.08.2019 р., укладеного між ТзОВ "Спектргаз" та судовим експертом Бобало Т.В., а також платіжне доручення № 19 від 24 вересня 2019 р. про сплату ФОП Бобало Т.В. 10 000,00 грн. авансового платежу за проведення експертизи згідно вказаного договору, доказів оплати на решта суму 15 000,00 грн. не подано і вони в матеріалах справи відсутні. Враховуючи те, що наданий ТзОВ "Спектргаз" 02.12.2019 р. висновок експерта №22/10/19 від 22.10.2019 р. судової будівельно-технічної експертизи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектргаз", складений судовим експертом Бобало Т.В., не прийнято судом як доказ у справі, відповідно витрати ТзОВ "Спектргаз" на оплату такого висновку не є витратами, пов`язаними із розглядом справи, і не підлягають розподілу. Окрім цього, навіть у разі наявності доказів понесення судових витрат у справі в розумінні ст.123 ГПК України, враховуючи те що ТзОВ "Спектргаз" у даному спорі заперечувало вимоги заявлені Прокурором Львівської області в заяві, тому в контексті норми ч.13 ст.129 ГПК України такі витрати не підлягають стягненню на користь ТзОВ "Спектргаз".

Доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять, такі докази суду не подані.

Виходячи із вищенаведеного, керуючись ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 13,74,76-79,86,123,129,236-241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Прокурора Львівської області задоволити.

2. Визнати недійсною біржову угоду від 02.10.2002 року №96-02/5 договір купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей, укладену між Відкритим акціонерним товариством "Кінескоп"(79015, м.Львів, вул.Тургенєва,буд.73, ідентифікаційний код в ) і Відкритим акціонерним товариством "Іскра" (79066, м. Львів, вул. Вулецька, буд. 14, ідентифікаційний код в ) про купівлю-продаж матеріальних цінностей, а саме: двох станцій катодного захисту та зовнішнього газопроводу ГРС "Винники" Д 500.

3. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп"(79015, м.Львів, вул.Тургенєва,буд.73, ідентифікаційний код в ) на користь Прокуратури Львівської області(79005,м.Львів,пр.Шевченка,17/19, ідентифікаційний код в ) 1 446 грн.90 коп. - відшкодування витрат на оплату судового збору.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" (79066, м. Львів, вул. Вулецька, буд. 14, ідентифікаційний код 00214244) на користь Прокуратури Львівської області(79005,м.Львів,пр.Шевченка,17/19, ідентифікаційний код в ) 1 446 грн.90 коп. - відшкодування витрат на оплату судового збору.

5. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Кінескоп"(79015, м.Львів, вул.Тургенєва,буд.73, ідентифікаційний код в ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" (79039,м.Львів, вул.Золота, буд.42, ідентифікаційний код за ) 1 584 грн. 70 коп. - відшкодування витрат на оплату судового збору, 8 580 грн.00 коп.- витрат на оплату вартості експертизи.

6. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" (79066, м. Львів, вул. Вулецька, буд. 14, ідентифікаційний код 00214244) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" (79039,м.Львів, вул.Золота, буд.42, ідентифікаційний код за ) 1 584 грн. 70 коп. - відшкодування витрат на оплату судового збору, 8 580 грн.00 коп.- витрат на оплату вартості експертизи.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://lv.arbitr.gov.ua /sud5015/.

Повне рішення складено 28.05.2020 р.

Суддя Морозюк А.Я.