УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Київ

01.06.2020Справа № 910/7373/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сейф Гласс Факторі» (79007, м. Львів, вул. Джерельна, буд. 38) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40) про стягнення 410564,97 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сейф Гласс Факторі» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - відповідач) про стягнення 410564,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, в порушення прийнятих на себе зобов`язань за генеральним договором добровільного страхування вантажів з оплатою за кожне окреме перевезення №024.994155406.20223 від 03.12.2018, у зв`язку з настанням трьох страхових випадків (24.07.2019, 21.08.2019, 22.10.2019) безпідставно відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку чим останній звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення страхового відшкодування у загальному розмірі 410564,97 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного права і обов`язку.

Отже, об`єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому. Допускається можливість об`єднання в одній позовній заяві кілька вимог, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування у розмірі 410564,97 грн на підставі трьох страхових випадків, які мали місце 24.07.2019, 21.08.2019 та 22.10.2019.

Отже, підставами даного позову є 3 зобов`язання, які становлять три самостійні предмети розгляду, кожен з яких має окреме коло доказів. Заявлені вимоги позивачем не пов`язані між собою однією підставою виникнення та поданими доказами, тому суд вважає, що сумісний розгляд таких позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін, що ускладнить вирішення спору.

Той факт, що позивач пов`язує підстави виникнення зобов`язань (несплата відповідачем страхових відшкодувань) на підставі генерального договору добровільного страхування вантажів з оплатою за кожне окреме перевезення №024.994155406.20223 від 03.12.2018, не свідчить про пов`язаність між собою позовних вимог однією підставою виникнення або одними доказами, адже кожний страховий випадок є індивідуальним та оформлений різними експертними висновками, звітами про результати огляду майна/обладнання/ТВ/вантажу, страховими сертифікатами і т.д., які не є тотожними між собою.

Так, судом має бути надана правова оцінка кожному страховому випадку, відповідність їх вимогам закону, мають бути встановлені обставини щодо наявності/відсутності підстав для настання кожного страхового випадку окремо, тобто фактично суду необхідно буде здійснити всебічний аналіз обставин кожного із трьох страхових випадків окремо.

Відповідно до п. 2 ч. 5. ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є, визначений в ГПК України, порядок об`єднання позовних вимог. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву заявнику.

До того ж, об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 14.08.2018 у справі №910/3569/18.

Враховуючи вищевикладене, заявлені позивачем вимоги не пов`язані між собою підставами виникнення та не пов`язані поданими доказами, а тому не можуть вважатися однорідними, а відтак і норми статті 173 Господарського процесуального кодексу України в даному випадку не можуть бути застосовані.

Таким чином, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сейф Гласс Факторі» про стягнення 410564,97 грн підлягає поверненню.

Згідно із ч. 8 ст.174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сейф Гласс Факторі» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення 410564,97 грн повернути.

Ухвала набирає законної сили 01.06.2020 та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Т.В. Васильченко