ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020 року м.Дніпро Справа № 904/4940/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів Іванова О.Г., Антоніка С.Г.

при секретарі Ковзикові В.Ю.

Представники сторін:

від відповідача: Грецька Х.В., довіреність №248 від 28.04.2020 р., представник;

представник позивача та державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції Коваленко У.Ю. у судове засідання не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином. ( а.с.168,174, т.1)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2020 року (суддя Бондарєв Е.М.)

за скаргою акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції Коваленко У.Ю.

у справі № 904/4940/19

за позовом Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля, м.Павлоград

до акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця

про стягнення 63992,83 грн. вартості нестачі вантажу.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 у справі № 904/4940/19 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" суми вартості нестачі вантажу у розмірі 63 992,83 грн. та 1 921,00 грн. витрат зі сплати судового збору задоволені.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2019, яке набрала законної сили 06.12.2019, видано наказ про примусове виконання.

22.01.2020 від боржника- Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла скарга на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коваленко У.Ю., в якій скаржник просив суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Коваленко У.Ю. щодо винесення постанови у виконавчому провадження №60982276 про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2020;

- скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Коваленко У.Ю. про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2020 у виконавчому провадженні №60982276.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2020 року у справі № 904/4940/19 відмовлено у задоволенні скарги акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції Коваленко У.Ю.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, відповідач - акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2020 по справі №904/4940/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко У.Ю. в частині винесення постанови у виконавчому провадженні № 60982276 про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2020 та скасувати дану постанову.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зокрема, апелянт вважає, що предметом стягнення за судовим наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2019 по справі № 904/4940/19 є грошові кошти, які за своєю правовою природою виступають як вартість нестачі вантажу у розмірі 63922,83 грн, а не грошові кошти і товари, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Отже, на примусове стягнення за судовим наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2019 по справі № 904/4940/19, станом на 16.01.2020, діяла пряма заборона Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації».

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на той факт, що 16.01.2020 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 10% від суми боргу та постанову про стягнення мінімальних витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 173,35 грн., що також свідчить про стягнення з Філії грошових коштів, що суперечить вимогам вищезазначеного закону.

Також, суд першої інстанції, не звернув увагу на той факт, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2020 за виконавчим провадженням № 60982276 була винесена державним виконавцем після набранням чинності Закону № 145-ІХ, чим порушено пункт З Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 02.10.2019 № 145-ІХ.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення скарги боржника.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2020 року, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 25.03.2020 року на 10:00 год.

У зв`язку з встановленням на період дії карантинних заходів на території України тимчасово особливого режиму роботи Центрального апеляційного господарського суду на виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» зі змінами, враховуючи Рекомендації Ради суддів України викладених у листі № 9рс-186/20 від 16 березня 2020 року, на виконання рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформленого протоколом зборів суддів № 1 від 17.03.2020 року та рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформленого протоколом зборів суддів № 3 від 31.03.2020 року розгляд справи №904/4940/19, призначений на 25.03.2020, не відбувся.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.05.2020 року розгляд справи № 904/4940/19 призначено в судовому засіданні на 25.05.2020рік.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, а апеляційну скаргу задовольнити.

Представники позивача та державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції Коваленко У.Ю. у судове засідання не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином ( а.с.168,174, т.1), заяв про відкладення розгляду справи до суду не надали.

Відповідно до ч.11,12 статті 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим кодексом для вручення судових рішень.

Статтею 242 ГПК України, яка регламентує порядок вручення судового рішення, зазначено, що днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами, за відсутності представників позивача та державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції Коваленко У.Ю., оскільки про час та місце розгляду справи вони повідомлені в належний спосіб у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги, а відкладення розгляду справи є правом, а не обов`язком суду, яке залежить від наявності обставин, які унеможливлюють вирішення спору.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Таким чином, представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.

25.05.2020року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника відповідача, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 16.01.2020 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коваленко У.Ю. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 60982276 на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2019 по справі № 904/4940/19 про стягнення вартості нестачі вантажу у сумі 63 922,83 грн. та 1 921,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Звертаючись із скаргою на дії державного виконавця, скаржник посилався на те, що пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами. Зазначеним нормативно-правовим актом чітко встановлена заборона вчиняти виконавчі дії, в тому числі, і щодо виконання рішень судів, якими встановлено стягнення грошових коштів із боржників (за винятком, вказаним в законі). До Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" станом на 20.10.2019 включено дані щодо боржника: "Орган управління Кабінет Міністрів України 400758150 Акціонерне товариство "Українська залізниця" 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5".

Відмовляючи у задоволенні скарги на дії державного виконавця, господарський суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження № 60982276 від 16.01.2020 державним виконавцем не було порушено приписів Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що cудові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2019р. у справі №904/4940/19, що набрало законної сили, та на виконання якого видано відповідний наказ, згідно з положеннями ст. 129-1 Конституції України та ст. 326 Господарського процесуального кодексу України є обов`язковим до виконання. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч. 2 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016р. передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, як виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Отже, в силу приписів закону, підставою для початку примусового виконання рішення виконавцем є заява стягувача про його примусове виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коваленко У.Ю., 16.01.2020 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 60982276 на підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2019 по справі №904/4940/19 про стягнення вартості нестачі вантажу у сумі 63 922,83 грн. та 1 921,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність законодавчо встановлених підстав для повернення стягувачу наказу господарського суду, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про дотримання державним виконавцем вимог чинного законодавства при винесенні постанови у виконавчому провадженні № 60982276 про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2019.

При цьому, відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2019 по справі №904/4940/19 узгоджується з положеннями статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оскільки можливість виконання рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства в порядку, встановленому цією статтею, зокрема за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, пов`язується з наявністю відкритого виконавчого провадження щодо цих стягнення коштів.

20 жовтня 2019 року набрав чинності Закон України від 02.10.2019 № 145-ІХ "Про визнання таким, що втратив чинність Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" (далі - Закон № 145-ІХ).

Підприємство АТ "Укрзалізниця" включено до вказаного Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, що є додатком до Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

Пунктом 3 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №145-ІХ передбачено, що забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Отже, Законом №145-ІХ встановлена заборона вчиняти будь-які дії, що спрямовані на виконання рішень (крім виконавчих дій щодо стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами) у виконавчих провадженнях, боржниками за якими є відповідні державні підприємства (об`єкти права державної власності).

В основу положення, визначеною пунктом 3 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №145-ІХ, законодавцем було покладено як принцип обов`язковості виконання рішень, закріплений в Конституції України та в законах України, так і необхідність збереження об`єктів державної власності, які були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", у зв`язку з їх стратегічним значенням для української економіки та національної безпеки з метою запобігти безконтрольному відчуженню манна, що складає єдиний майновий комплекс, у тому числі через застосування позаприватизаційних процедур. Винятком із зазначеної заборони є стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Таким чином, доводи апелянта про те, що предметом стягнення за судовим наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2019 по справі № 904/4940/19 є грошові кошти, які за своєю правовою природою виступають як вартість нестачі вантажу у розмірі 63922,83 грн, а не грошові кошти і товари, що були передані в заставу за кредитними договорами, є помилковими, оскільки з відповідача стягнута певна сума грошових коштів, що не суперечить вимогам пункту 3 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №145-ІХ.

Посилання апелянта на те, що виконавче провадження було відкрито 6.12.2019 року, тобто, вже після набрання чинності Законом України від 02.10.2019 № 145-ІХ "Про визнання таким, що втратив чинність Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" (далі - Закон № 145-ІХ) від 20.10.2019 року, не спростовує висновків суду, оскільки відкриття виконавчого провадження здійснено з дотриманням вимог Закону України « Про виконавче провадження», та не суперечило нормам Закону України від 02.10.2019 № 145-ІХ.

Інші доводи апелянта є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без зміни.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2020 року у справі № 904/4940/19 залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 28.05.2020року

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя О.Г.Іванов

Суддя С.Г.Антонік