ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

27 травня 2020 року Справа № 915/701/20

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В., розглянувши без повідомлення учасників справи

заяву Підприємства Універсал-Юг Товариства з обмеженою відповідальністю б/н від 22.05.2020 (вх.№6269/20 від 25.05.2020) про забезпечення позову у справі

за позовом: Підприємства Універсал-Юг Товариства з обмеженою відповідальністю

(54003, м.Миколаїв, вул.Погранична, буд.242В; ідент.код 13850935;

адреса представника адвоката Климовича А.В.: 54028, м.Миколаїв, вул.Троїцька,

буд.240А/5),

до відповідача: Миколаївської міської ради

(54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20; ідент.код 26565573),

про: визнання бездіяльності незаконною, зобовязання вчинити дії, визнання договору поновленим,-

в с т а н о в и в:

25.05.2020 за вх. №6268/20 Підприємство Універсал-Юг Товариство з обмеженою відповідальністю звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 22.05.2020 до Миколаївської міської ради, в якій просить суд:

1) визнати незаконною бездіяльність Миколаївської міської ради щодо нерозгляду заяв від 12.01.2018, від 31.01.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство Універсал-ЮГ про укладення договору про зміни до договору про встановлення особистого строкового сервітуту, який було дозволено укласти рішенням міської ради від 04.02.2014 №37/25, строком на 1 рік з дати прийняття рішення з правом його поновлення на той самий термін протягом 4 років шляхом укладення відповідного договору про зміни до затвердження комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Миколаєва та архетипів, для обслуговування групи стаціонарних тимчасових споруд у кількості 4 шт., у тому числі земельна ділянка №1 площею 30 кв.м, земельна ділянка №2 площею 22 кв.м, земельна ділянка №3 площею 22 кв.м, земельна ділянка №4 площею 16 кв.м, загальною площею 90 кв.м по просп.Центральному ріг вул.6 Слобідської, у Центральному районі;

2) зобов`язати Миколаївську міську раду на найближчому пленарному засіданні сесії, яка відбудеться після набрання рішенням законної сили, розглянути по суті заяви від 12.01.2018, від 31.01.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство Універсал-ЮГ про укладення договору про зміни до договору про встановлення особистого строкового сервітуту, який було дозволено укласти рішенням міської ради від 04.02.2014 №37/25, строком на 1 рік з дати прийняття рішення з правом його поновлення на той самий термін протягом 4 років шляхом укладення відповідного договору про зміни до затвердження комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Миколаєва та архетипів, для обслуговування групи стаціонарних тимчасових споруд у кількості 4 шт, у тому числі земельна ділянка №1 площею 30 кв.м, земельна ділянка №2 площею 22 кв.м, земельна ділянка №3 площею 22 кв.м, земельна ділянка №4 площею 16 кв.м, загальною площею 90 кв.м по просп.Центральному ріг вул.6 Слобідської, у Центральному районі;

3) визнати поновленим Договір про встановлення особистого строкового сервітуту №401 від 12.05.2014 строком на 5 років на тих самих умовах.

25.05.2020 за вх. №6269/20 Підприємство Універсал-Юг ТОВ звернулося до Господарського суду Миколаївської області із заявою б/н від 22.05.2020 про забезпечення вказаного позову шляхом заборони Миколаївській міській раді та її виконавчим органам (в тому числі департаменту внутрішнього фінансового контролю, нагляду та протидії корупції Миколаївської міської ради) здійснювати будь-які дії для демонтажу стаціонарних тимчасових споруд, які розміщені за адресою: м.Миколаїв, просп.Центральному ріг вул.6 Слобідської на підставі договору про встановлення особистого строкового сервітуту №401 від 12.05.2014, укладеного між ТОВ Підприємство Універсал-ЮГ та Миколаївською міською радою до моменту прийняття рішення Миколаївської міської ради щодо розгляду заяв від 12.01.2018, від 31.01.2019 ТОВ Підприємство Універсал-ЮГ про укладення договору про зміни до договору про встановлення особистого строкового сервітуту, який було дозволено укласти рішенням міської ради від 04.02.2014 №37/25, строком на 1 рік з дати прийняття рішення з правом його поновлення на той самий термін протягом 4 років шляхом укладення відповідного договору про зміни до затвердження комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Миколаєва та архетипів, для обслуговування групи стаціонарних тимчасових споруд у кількості 4 шт., у тому числі земельна ділянка №1 площею 30 кв.м, земельна ділянка №2 площею 22 кв.м, земельна ділянка №3 площею 22 кв.м, земельна ділянка №4 площею 16 кв.м, загальною площею 90 кв.м по просп.Центральному ріг вул.6 Слобідської, у Центральному районі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що Миколаївська міська рада більше року не розглядає питання про продовження підприємству договору особистого строкового сервітуту для розміщення групи стаціонарних тимчасових споруд по просп.Центральному ріг вул.6 Слобідської, не приймає жодного рішення з цього питання, та 21.05.2020 через свої виконавчі органи, зокрема, Департамент внутрішнього фінансового контролю, нагляду та протидії корупції, примусово демонтує тимчасову споруду, оскільки нібито ця споруда розміщена на самовільно зайнятій земельній ділянці незаконно, без діючого договору сервітуту, а тому, за твердженням заявника, існує реальна загроза демонтажу всіх тимчасових споруд підприємства по просп.Центральному ріг вул.6 Слобідської протягом найближчого часу, без будь-якого рішення суду чи розглянутого міською радою питання про дозвіл або відмову у поновленні договору сервітуту.

Заявник вказує, що здійснений демонтаж тимчасової споруди уже наніс збитки підприємству, адже споруду потрібно забирати з місця зберігання власним транспортом, під час її демонтажу пошкоджено лінію електроживлення, для відновлення попереднього стану підприємству доведеться оплатити послуги перевезення, монтажу, підключення електроенергії до тимчасової споруди.

За твердженням заявника, якщо не вжити заходів забезпечення позову, а саме не заборонити Миколаївській міській раді та її виконавчим органам (в тому числі Департаменту внутрішнього фінансового контролю, нагляду та протидії корупції Миколаївської міської ради) вчиняти будь-які дії, спрямовані на демонтаж стаціонарних тимчасових споруд, які розміщені по просп.Центральному ріг вул.6 Слобідської у м.Миколаєві на підставі договору про встановлення особистого строкового сервітуту №401 від 12.05.2014, то подальший запланований демонтаж інших чотирьох тимчасових споруд збільшить розмір збитків вчетверо. У такому випадку підприємство змушене буде вживати обтяжливих додаткових витрат для відновлення попереднього стану та повторної установки стаціонарних тимчасових споруд. Зазначені обставини позивач вважає такими, що порушують його право на мирне володіння майном.

Розглянувши заяву про забезпечення позову суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.137 ГПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Таким чином, із змісту вищенаведених процесуальних норм вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення. Отже, інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання подальшого судового рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Одночасно з цим, заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, в тому числі:

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом приймається до уваги, що однією з вимог, заявлених позивачем є визнання поновленим Договору про встановлення особистого строкового сервітуту №401 від 12.05.2014 строком на 5 років на тих самих умовах.

Відповідно до п.1.1 зазначеного договору особистий строковий сервітут встановлений ТОВ Підприємство Універсал-ЮГ на право розміщення останнім групи стаціонарних тимчасових споруд у кількості 4 одиниці.

Згідно п.п.2.1, 2.2 договору вказаного договору, цим договором встановлюється особистий сервітут строком на 1 рік з дати реєстрації цього договору (до 12.05.2015). Сервітуарій має переважне право поновлення договору на той же термін протягом 4 років без відповідного рішення міської ради. Після закінчення п`яти років з моменту укладання договору про встановлення особистого строкового сервітуту (12.05.2019) підставою для подовження строку дії договору буде відповідне рішення міської ради.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на вчинення Департаментом внутрішнього фінансового контролю, нагляду та протидії корупції Миколаївської міської ради дій з демонтажу зазначених стаціонарних тимчасових споруд, які розміщені на спірних земельних ділянках, з посиланням на незаконне розміщення споруд на самовільно зайнятій позивачем земельній ділянці. В якості доказів вчинення дій з демонтажу споруд позивачем надані суду відповідні докази (копія повідомлення про демонтаж кіосків у примусовому порядку; публікації з Інтернет-видань з приводу демонтажу тимчасових споруд). Заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову призводить до понесення ним збитків внаслідок обтяжливих додаткових витрат для відновлення попереднього стану та повторної установки стаціонарних тимчасових споруд у разі задоволення позовних вимог про поновлення строку дії договору.

Слід зазначити, що правова оцінка правомірності користування позивачем спірною земельною ділянкою в період після 12.05.2019 буде надаватись судом при розгляді позовних вимог про поновлення Договору про встановлення особистого строкового сервітуту №401 від 12.05.2014 і, у разі задоволення позову відновлення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах, для обслуговування яких і був встановлений земельний сервітут, дійсно буде утруднено у разі невжиття відповідних заходів забезпечення позову та потребуватиме додаткових витрат.

Таким чином, суд вважає запропоновані позивачем заходи до забезпечення позову обґрунтованими та співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, на думку суду, запропоновані позивачем заходи забезпечення позову забезпечать збалансованість інтересів сторін та осіб, що не є учасниками даного судового процесу (орендарів тимчасових споруд), враховуючи довготриваючий характер відносин позивача та Миколаївської міської ради з приводу розгляду заяви позивача про поновлення Договору про встановлення особистого строкового сервітуту №401 від 12.05.2014.

Судом при розгляді заяви також взято до уваги можливість підвищення соціальної напруги внаслідок невжиття заходів забезпечення даного позову, що матиме негативні наслідки в умовах продовженого постановою Кабінету Міністрів України №343 від 04.05.2020 карантину на усій території України до 22.05.2020 через спалах гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява Підприємства Універсал-Юг Товариства з обмеженою відповідальністю б/н від 22.05.2020 (вх.№6269/20 від 25.05.2020) про забезпечення позову у даній справі підлягає задоволенню у визначений заявником спосіб.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76, 77, 79, 136, 137, 138, 140, 232, 234, 235 ГПК України, суд-

У Х В А Л И В:

1. Заяву Підприємства Універсал-Юг Товариства з обмеженою відповідальністю б/н від 22.05.2020 (вх.№6269/20 від 25.05.2020) про забезпечення позову, - задовольнити.

2. Заборонити Миколаївській міській раді (54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20; ідент.код 26565573) та її виконавчим органам (в тому числі Департаменту внутрішнього фінансового контролю, нагляду та протидії корупції Миколаївської міської ради (54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20; ідент.код 41210506) здійснювати будь-які дії для демонтажу стаціонарних тимчасових споруд, які розміщені на земельній ділянці загальною площею 90 кв.м, розташованій за адресою: м.Миколаїв, просп.Центральному ріг вул.6 Слобідської у Центральному районі м.Миколаєва, на підставі договору про встановлення особистого строкового сервітуту №401 від 12.05.2014, укладеного між ТОВ Підприємство Універсал-ЮГ та Миколаївською міською радою.

3. Ухвала є обов`язковою до виконання та набирає законної сили з 27.05.2020.

4. Стягувачем за даною ухвалою є Підприємство Універсал-Юг Товариство з обмеженою відповідальністю (54003, м.Миколаїв, вул.Погранична, буд.242В; ідент.код 13850935).

Боржником за даною ухвалою є Миколаївська міська рада (54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20; ідент.код 26565573).

5. Дана ухвала дійсна для пред`явлення державному виконавцю на протязі 3-х років.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала оформлена у відповідності до ст.234 ГПК України

та підписана суддею 27 травня 2020 року.

Суддя М.В.Мавродієва