ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2020 р. Справа № 916/515/20

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

при секретарі судового засідання Мукієнко Д.С.,

розглянувши у спрощеному провадженні справу №916/515/20 за позовом Концерну "Військторгсервіс" (03151, м. Київ, вул.Молодогвардійська, 28-А) в особі філії "Південна" Концерну "Військторгсервіс" (65012, м. Одеса, пров. Штабний,1) до Шамуратова Донійора Уткуровича ( АДРЕСА_1 ) про стягнення 28922,78грн., із яких 18319,65грн. заборгованості, 1831,97грн. штрафу, 8519,15грн. пені,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні дії суду:

Позивач у позові в обґрунтування позовних вимог зазначає, що між Концерном "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" Концерну "Військторгсервіс" та ФОП Шамуратовим Д.У. укладено договір №ВКС-891 від 01.02.2016р. про надання посередницьких послуг на комісійних засадах. Відповідно до умов вказаного договору відповідач від імені позивача надавав послуги з навчання на курсах, у платних гуртках грі на музичних інструментах та інше за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністроваський, вул. Пушкіна,21, (приміщення першого поверху №37 та частина приміщення №5), а саме, у приміщеннях які перебувають у державній власності та обліковані на балансі філії "Одеське управління військової торгівлі" (на даний час філія "Південна" у зв`язку з перейменуванням наказом від 20.11.2019р. №99). Згідно п.4.1. договору вартість наданих позивачем посередницьких послуг на комісійних засадах є договірною та складає 1650грн. в місяць, з урахуванням ПДВ. Також п.4.2. договору передбачено, що відповідач компенсує позивачу усі фактичні витрати, необхідні для виконання даного договору (електрична енергія, водопостачання, водовідведення та інші) на підставі понесених позивачем фактичних витрат. Додатковою угодою №ВКС-2242 від 17.09.2018р. за згодою сторін з 17.09.2018р. розірвано договір №ВКС-891 від 01.02.2016р. Позивач вказує, що відповідачем неналежним чином виконувались зобов`язання за договором №ВКС-891, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 18319,65грн., на яку позивачем нараховано 1831,97грн. штрафу, 8519,15грн. пені.

Крім того, у позові позивач також зазначив, що згідно відомостей отриманих з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Шамуратов Д.У. займався підприємницькою діяльністю згідно класифікації видів економічної діяльності: КВЕД 93.19 . Інша діяльність у сфері спорту (основний). 13.09.2017р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП Шамуратова Д.У. При цьому, позивач зазначив у позові, що оскільки спірні правовідносини виникли щодо виконання фізичною особою- підприємцем умов господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача з втратою статусу фізичної особи-підприємця не припинилися, даний спір належить до юрисдикції господарського суду. Така позиція позивача ґрунтується на правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постановах від 05.06.2018р. по справі №338/180/17, від 04.09.2019р. по справі №127/23144/18.

З врахуванням, наведених обставин та з огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду по справах №338/180/17, №127/23144/18, господарським судом прийнято даний позов до розгляду так як на момент укладення договору №ВКС-891 відповідач мав статус фізичної особи - підприємця та такий договір укладався останнім як підприємцем, до того ж і зобов`язання за вказаним договором не припинились.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався. За таких обставин, суд розглядає дану справу за наявними в ній матеріалами з врахуванням положень ч.2 ст.178, якими передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи, з огляду на те, що ухвала суду про відкриття провадження по справі надіслана відповідачу за адресою, вказаною у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 27.02.2020р., однак вручена відповідачу не була та повернулась до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

22.05.2020р. судом було зроблено запит до Адресно-довідкового бюро при ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області відоме місце прописки ФОП Шамуратова Д.У. , на який 25.05.2020р. надійшла відповідь, згідно якої Шамуратов Д.У. зареєстрований з 10.08.2009р. за адресою: АДРЕСА_1 , що збігається із адресою, на яку судом надсилались відповідачу ухвали від 06.03.2020р., від 04.05.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.03.2020р. відкрито провадження у справі №916/515/20, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 04.05.2020р. призначено справу №916/515/20 до розгляду у судовому засіданні на 29.05.2020р. о 12год.30хв. з викликом сторін.

29.05.2020р. за вх.№13756/20 до суду від позивача надійшла заява про проведення засідання без участі представника позивача.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

01.02.2016р. між Концерном «Військторгсервіс» (сторона-1) та ФОП Шамуратовим Д.О. (сторона-2) було укладено договір №ВКС-891 про надання посередницьких послуг на комісійних засадах, відповідно до п.1.1. якого послуги у сфері побутового обслуговування - це побутові послуги, які пов`язані з веденням домашнього господарства, виконанням різноманітних ремонтних робіт, забезпеченням санітарно-гігієнічних та інших потреб населення, а також з виготовленням за індивідуальними замовленнями особистих речей та предметів господарського призначення.

У п.п.2.1., 2.2., 2.3., 2.4. договору №ВКС-891 від 01.02.2016р. сторони погодили, що відповідно до умов даного договору, сторона-1 доручає, а сторона-2 бере на себе зобов`язання від свого імені, але в інтересах та за рахунок сторони-1 надавати комплекс послуг у сфері побутового обслуговування військовослужбовців Збройних Сил України та інших фізичних та/абр юридичних осіб, які можуть бути потенційними споживачами таких послуг. Під послугами у сфері побутового обслуговування, які є предметом даного договору, розуміються наступні послуги (назва групи та виду побутового обслуговування населення, який здійснюється стороною-2, викладено у відповідності до наказу Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України № 51 від 19.02.2002р. «Про затвердження галузевого класифікатора «Класифікація послуг і продукції у сфері побутового обслуговування (ГК 201-01-2001)» із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства економіки України №1103 від 06.10.2009 р. (КОД ГКПП): 01.252.00 Послуги з навчання на курсах, у платних гуртках грі на музичних інструментах та інше. Вказаний у п.2.2. даного договору, комплекс послуг у сфері побутового обслуговування, надається стороною-2 за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Пушкіна, 21 (приміщення першого поверху №37 та частина приміщення №5). Комплекс послуг у сфері побутового обслуговування, що є предметом даного договору, надається строною-2 власними силами (використовуючи кваліфікаційні можливості та працю власних фахівців), сумлінно і дбайливо.

Відповідно до п.3.1.6. договору №ВКС-891 від 01.02.2016р. сторона-1 зобов`язується складати, підписувати і передавати стороні-2 акти здачі-приймання посередницьких послуг на комісійних засадах.

Сторона-2 зобов`язується: Після контролю за достовірністю актів здачі-приймання посередницьких послуг на комісійних засадах, підписувати ці акти в 3 (триденний) термін з моменту одержання. У разі неналежного надання послуг стороною-2 надсилається письмове пояснення протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання актів здачі-приймання посередницьких послуг на комісійних засадах (п.п.3.3.5., 3.3.7. договору №ВКС-891 від 01.02.2016р.).

Вартість наданих стороною-1 посередницьких послуг на комісійних засадах є договірною, визначається сторонами та складає 1650грн. за місяць, з урахуванням ПДВ. Сторона-2 компенсує стороні-1 усі фактичні витрати, необхідні для виконання даного договору (електрична енергія, водопостачання, водовідведення та інші) на підставі понесених стороною-1 фактичних витрат, у визначених у п.4.3. даного договору порядку та строках. Сторона-2 здійснює попередню оплату вартості наданих послуг на банківський рахунок сторони-1 у термін до 10-го числа поточного місяця. Акт приймання-передачі наданих послуг, має бути підготовлений стороною-1 та наданий на підписання не пізніше 10-го числа місяця, що слідує за звітним, і має бути підписаний стороною-2 не пізніше 13-го числа місяця, що слідує за звітним, або в зазначений термін надана письмова мотивована відмова. У разі неподання у вказаний термін мотивованої відмови, акт вважається підписаним, а послуги прийнятими (п.п.4.1., 4.2., 4.3., 4.4. договору №ВКС-891 від 01.02.2016р.).

У п.п.5.2., 5.3. договору №ВКС-891 від 01.02.2016р. сторони визначили, що за порушення своїх зобов`язань (в тому числі стосовно отриманого обладнання) сторона-2 сплачує стороні-1 штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу. При цьому сторона-2 не звільняється від виконання основного обов`язку перед стороною-1. У разі несвоєчасної оплати наданих стороною-1 послуг, сторона-2 сплачує стороні-1 штраф у розмірі 10% від вартості простроченого платежу та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно п.п.6.1., 6.2. договору №ВКС-891 від 01.02.2016р. цей договір набуває чинності з 01.02.2016 року та діє до 31.12.2016р., але в будь-якому разі до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. При відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну даного договору, направленої за 1 (один) місяць до закінчення терміну його дії, даний договір вважається пролонгованим на тих же умовах, на наступний календарний рік.

17.09.2018р. між Концерном «Військторгсервіс» (сторона-1) та ФОП Шамуратовим Д.О. (сторона-2) було укладено додаткову угоду №ВКС-2242 до договору №ВКС-891 від 01.02.2016р., у якій сторони домовились розірвати з 17.09.2018р. договір №ВКС-891 про надання посередницьких послуг на комісійних засадах від 01.02.2016р. Сторона-2 гасить борги по даному договору №ВКС-891 про надання посередницьких послуг на комісійних засадах від 01.02.2016р., якщо вони мають місце в триденний термін після підписання даної додаткової угоди. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору №ВКС-891 про надання посередницьких послуг на комісійних засадах від 01.02.2016р., складена українською мовою в двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін.

Позивач надсилав відповідачу претензії №13/10 від 25.10.2017р. про сплату заборгованості в сумі 5650грн. за договором №ВКС-891. Як свідчать подані позивачем копії поштового повідомлення, конверту, зазначена претензія відповідачу вручена не була з поміткою пошти «повернення за закінченням терміну зберігання».

Також до позову позивачем подано претензії №13/12 від 21.09.2018р. про сплату заборгованості за договором №ВКС-891 в сумі 17636,65грн., №1938 від 28.12.2018р. про сплату заборгованості за цим же договором в сумі 21190,36грн., із яких 1778,50грн. штрафу, 1420,85грн. пені.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представника позивача, його мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 1 ст.901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (п.1 ст.903 Цивільного Кодексу України).

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Отже, як свідчать наявні у справі договір №ВКС-891 від 01.02.2016р., позивач доручив, а відповідач від свого імені, але в інтересах та за рахунок позивача надавав комплекс послуг у сфері побутового обслуговування військовослужбовців Збройних Сил України та інших фізичних та/абр юридичних осіб. Також за умовами договору відповідач зобов`язаний був оплачувати позивачу вартість наданих посередницьких послуг на комісійних засадах у сталому розмірі - 1650грн. за місяць, з урахуванням ПДВ, а також компенсувати усі фактичні витрати, необхідні для виконання даного договору (електрична енергія, водопостачання, водовідведення та інші) на підставі понесених позивачем фактичних витрат.

При цьому, договір діяв до 17.09.2018р., тобто, до розірвання його за згодою сторін згідно додаткової угоди №ВКС-2242 від 17.09.2018р. Той факт, що відповідач підписав угоду про розірвання договору №ВКС-891 від 01.02.2016р., вказує на підтвердження відповідачем перебування у договірних відносинах із позивачем до 17.09.2018р., навіть після проведення 13.09.2017р. державної реєстрації припинення підприємницької діяльності відповідача.

Так, за даними позивача, які викладені у односторонньо підписаному з боку позивача акті звіряння за лютий 2016р. грудень 2018р., у відповідача наявна заборгованість по договору №ВКС-891 від 01.02.2016р. в сумі 18319,65грн. за отримані посередницькі послуги з жовтня 2017р. по 17.09.2018р.

Натомість, аналіз положень договору №ВКС-891 від 01.02.2016р. дає підстави дійти висновку про те, що умови договору, зокрема, його пункти 3.1.6., 3.3.5., 3.3.7., 4.4., передбачають, що підтвердженням факту надання послуг позивачем є підписані сторонами акти здачі-приймання посередницьких послуг на комісійних засадах. До справи сторонами не подано доказів складання та підписання актів здачі-приймання посередницьких послуг на комісійних засадах, у т.ч. у спірний період. Самий лише факт перебування сторін спору у договірних відносинах не вказує на фактичне надання позивачем відповідачу обумовлених договором послуг.

Враховуючи викладене, суд не вбачає доведеними позивачем позовні вимоги щодо наявності у відповідача перед позивачем заборгованості по послугам за договором №ВКС-891 від 01.02.2016р. в сумі 18319,01грн.

Також позивач у позові послався на обов`язок відповідача відшкодувати йому витрати на спожиту у процесі виконання договору електричну енергію в сумі 252,01грн.

Так, у п.4.2. договору №ВКС-891 від 01.02.2016р. сторони визначили обов`язок відповідача компенсувати позивачу вартість фактично понесених витрат на електричну енергію. Отже, за умови неподання позивачем до справи доказів фактичного понесення витрат на оплату електричної енергії у сумі 252,01грн., є передчасним висновок позивача стосовно наявності у відповідача обов`язку компенсувати вказану суму. З огляду на викладене, позовна вимога позивача в сумі 252,01грн. витрат на електричну енергію є непідтвердженою.

Враховуючи викладене, суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 18319,01грн. заборгованості за послуги, 252,01грн. витрат на електричну енергію.

Також позивачем на суму 18319грн. нараховано пеню в сумі 8519,15грн. за період з 01.10.2018р. по 20.02.2020р., 10% штрафу - 1831,97грн.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

З огляду на те, що судом встановлено недоведення позивачем наявності у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 18319грн., не підлягає судом задоволенню позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 8519,15грн. пені за період з 01.10.2018р. по 20.02.2020р., 1831,97грн. 10% штрафу.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 2102грн., які внаслідок повної відмови судом у задоволенні позову відносяться за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову Концерну "Військторгсервіс" (03151, м.Київ, вул.Молодогвардійська, 28-А) в особі філії "Південна" Концерну "Військторгсервіс" (65012, м. Одеса, пров. Штабний,1) до Шамуратова Донійора Уткуровича ( АДРЕСА_1 ) про стягнення 28922,78грн.

2. Покласти на Концерн "Військторгсервіс" (03151, м. Київ, вул.Молодогвардійська, 28-А) в особі філії "Південна" Концерну "Військторгсервіс" (65012, м. Одеса, пров.Штабний,1) фактично понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2102грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29 травня 2020 р.

Суддя І.А. Малярчук