ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/4148/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Code&Care LLC (зареєстроване місцезнаходження: 108,West 13th str., Wilmington, Delawere 19801, USA; адреса для листування: 61057, м. Харків, вул. Скрипника, 14А)
до Воронцова Андрія Борисовича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Александрова Т.В., за ордером ВІ № 1008223 від 04.03.2020;

Громенко А.С., рішення єдиного учасника від 02.03.2018.;

відповідача - Мироненко С.С., за ордером ХВ № 1723 від 20.03.2020;

ВСТАНОВИВ:

Code&Care LLC звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Воронцова Андрія Борисовича , в якому просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 19496 (дев`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто шість) доларів США в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення у цій справі та перерахувати цю суму на розрахунковий рахунок: НОМЕР_1 , Банк: Wells Fargo Bank, N.A.; CA94104; SWIFT: WFBIUS6S. Відшкодування судових витрат позивач також просить покласти на відповідача.

Підставою позову є обставини щодо недотримання відповідачем умов Договору на розробку програмного забезпечення від 01.05.2018, які встановлюють заборону розголошення конфіденційної інформації (п.п.6.1, 6.2, 6.3).

Керуючись частиною шостою статті 176 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що відповідачем у позовній заяві вказано фізичну особу, що не є підприємцем, суд звернувся до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Харківській області із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи Воронцова Андрія Борисовича .

02.01.2020 до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшла відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Харківській області про місце проживання (перебування) фізичної особи Воронцова Андрія Борисовича .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін; призначено підготовче засідання на "04" лютого 2020 р. о 11:30.

11.01.2020 представником позивача до канцелярії суду подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову за вх. № 580.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.01.2020 в задволенні заяви Code&Care LLC про вжиття заходів забезпечення позову ( вх. № 580 від 11.01.2020) по справі № 922/4148/19 відмовлено.

03.02.2020 позивачем до канцелярії суду подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи за вх. № 2722.

Подані документи долучені судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 04.02.2020 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 18.02.2020 об 11:30 год.

У зв`язку з терміновою відпусткою судді Суслової В.В., сторони телефонограмами повідомлені про перенесення судового засідання на 25.02.2020 о 10:30 год.

В судовому засіданні 25.02.2020 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 05.03.2020 об 11:00 год.

05.03.2020 позивачем до канцелярії суду подано клопотання за вх. № 5228 про відкладення розгляду справи та продовження підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.03.2020 задоволено заяву позивача про відкладення розгляду справи та продовження підготовчого провадження (вх. № 5828 від 05.03.2020); продовжено строк підготовчого провадження у справі № 922/4148/19 на тридцять днів; відкладено підготовче засідання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.03.2020 виправлено описку в ухвалі господарського суду Харківської області від 05.03.2020 по справі №922/4148/19 та вказано вірні дату та час підготовчого засідання - "06 квітня 2020 року о 11:30 год.".

23.03.2020 позивачем до канцелярії суду подано клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів за вх. № 7441 та клопотання про відкладення розгляду справи за вх. № 7440.

Клопотання долучені судом до матеріалів справи.

31.03.2020 представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позов за вх. № 8062, відповідно до якого відповідач просить: визнати поважними причини пропуску строку на подачу відзиву поважними та поновити їх; відмовити у повному обсязі Code&Care LLC у задоволенні позовної заяви до Воронцова Андрія Борисовича про стягнення збитків; стягнути з Code&Care LLC на користь Воронцова Андрія Борисовича понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 7000 грн.; прийняти заяву від відповідача про те, що докази остаточного розрахунку за надання правничої допомоги у даній справі будуть надані до суду після їх підписання та після завершення розгляду справи.

01.04.2020 позивачем до канцелярії суду подано клопотання про відкладення розгляду справи № 922/4148/19 та продовження процесуальних строків за вх. № 8185, відповідно до якого позивач просить відкласти судове засідання у справі № 922/4148/19 на іншу дату та продовжити строк підготовчого провадження на строк дії карантину.

Окрім того, 01.04.2020 позивачем до канцелярії суду подано заяву про зловживання процесуальними правами за вх. № 8184, відповідно до якої позивач просить визнати вчинені відповідачем дії зловживання процесуальними правами та постановити ухвалу, якою застосувати до відповідача відповідні заходи процесуального примусу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.04.2020 визнано поважними причини пропуску строку на подачу відзиву на позов та постановлено поновити цей строк; відзив на позовну заяву (вх. № 8062 від 31.03.2020) постановлено долучити до матеріалів справи; у задоволенні заяви позивача про зловживання процесуальними правами (вх. № 8184 від 01.04.2020) відмовлено; в клопотанні позивача про відкладення (вх. № 7440 від 23.03.2020) відмовлено; в клопотанні позивача про відкладення розгляду справи та продовження процесуальних строків (вх. № 8185 від 01.04.2020) відмовлено; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на "08" квітня 2020 р. о 11:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.04.2020 розгляд справи по суті відкладено на "14" квітня 2020 р. о 12:45 год.

13.04.2020 представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про відкладення розгляду справи за вх. № 8996, відповідно до якого позивач просить надати строк для ознайомлення з матеріалами справи, відкласти розгляд справи по суті на іншу дату та продовжити строк розгляду справи по суті на строк дії карантину. В додатках до клопотання позивачем подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.04.2020 клопотання позивача про відкладення розгляду справи (вх. № 8996 від 13.04.2020) та заяву про ознайомлення з матеріалами справи задоволено, відкладено розгляд справи № 922/4148/19 по суті на "05" травня 2020 р. о 11:30 год.

04.05.2020 позивачем до канцелярії суду подано відповідь на відзив за вх. № 10207.

Під час проведення судового засідання представником позивача заявлено відвід судді Суслової В.В. від розгляду справи № 922/4148/19, про що подано відповідну заяву за вх. № 10271.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.05.2020 в задоволенні заяви представника Code&Care LLC про відвід судді Суслової В.В. у справі № 922/4148/19 відмовлено.

В судовому засіданні 05.05.2020 прийнято до розгляду відповідь на відзив за вх. № 10207 та долучено її до матеріалівсвправи. Окрім того, судом оголошено протокольну ухвалу на підставі ч. 216 ГПК України про перерву в судовому засіданні до 14.05.2020 о 12:00 год.

Після судового засідання, 05.05.2020 від позивача електронною поштою на адресу суду направлено додаток до заяви про відвід судді за вх. № 1407, який долучено судом до матеріалів справи.

В призначене судове засідання 28.05.2020 з`явились представники позивача та відповідача.

Представники позивача наполягали на задоволенні позову.

Представник відповідача проти позову заперечував.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

01 травня 2018 року між Code&Care LLC (Позивач, Замовник за Договором) та Фізичною особою-підприємцем Воронцовим А.Б. (Відповідач, Виконавець за договором) було укладено Договір на розробку програмного забезпечення (далі - Договір).

Предметом Договору Сторони визначили обов`язок Виконавця самостійно виконати роботи з розробки програмного забезпечення (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.3 Договору для виконання робіт, передбачених цим Договором, Замовник надає Виконавцю Технічні завдання (в письмовій або усній формі), які містять перелік, об`єми, строки та порядок виконання робіт. Роботи виконуються виключно відповідно до технічних завдань Замовника, які стають невід`ємною частиною (в письмовій або усній формі) цього Договору.

Розділом 2 Договору Сторони погодили ціну Договору, яка визначається як сума вартості усіх виконаних робіт, згідно з підписаними Сторонами Актами виконаних робіт (інвойсу) за цим Договором протягом строку його дії (п. 2.1. Договору).

Замовник здійснює оплату за цим Договором шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 10 (десяти) банківських днів з дня підписання Сторонами відповідного інвойсу, який є актом виконаних робіт. Фактична вартість робіт підлягає сплаті за виставленим інвойсом (п. 2.3. Договору).

Розрахунки між Сторонами здійснюються виключно в доларах США (п. 2.4. Договору).

Зобов`язання за Договором було повністю виконано Сторонами, що підтверджується інвойсами (актами виконаних робіт), зокрема:

- інвойсом №1 від 02.05.2018 підтверджується оплата частини наданих Виконавцем послуг за Договором у розмірі 1361 доларів США;

- інвойсом № 2 від 03.07.2018 підтверджується оплата частини наданих Виконавцем послуг за Договором у розмірі 2179 доларів США;

- інвойсом № 3 від 06.08.2018 підтверджується оплата частини наданих Виконавцем послуг за Договором у розмірі 2179 доларів США;

- інвойсом № 4 від 05.09.2018 підтверджується оплата частини наданих Виконавцем послуг за Договором у розмірі 1587 доларів США;

- інвойсом № 5 від 03.10.2018 підтверджується оплата частини наданих Виконавцем послуг за Договором у розмірі 1658 доларів США;

- інвойсом № 6 від 05.11.2018 підтверджується оплата частини наданих Виконавцем послуг за Договором у розмірі 1577 доларів США;

- інвойсом № 7 від 30.11.2018 підтверджується оплата частини наданих Виконавцем послуг за Договором у розмірі 1830 доларів США;

- інвойсом № 8 від 26.12.2018 підтверджується оплата частини наданих Виконавцем послуг за Договором у розмірі 1932 доларів США;

- інвойсом № 1 від 04.02.2019 підтверджується оплата частини наданих Виконавцем послуг за Договором у розмірі 2123 доларів США;

- інвойсом № 2 від 04.03.2019 підтверджується оплата частини наданих Виконавцем послуг за Договором у розмірі 1356 доларів США;

- інвойсом № 3 від 04.04.2019 підтверджується оплата частини наданих Виконавцем послуг за Договором у розмірі 1714 доларів США.

Розділом 6 Договору сторони передбачили умови конфіденційності, зокрема, взяли на себе зобов`язання не розголошувати третім особам будь-яку інформацію, яка стала їм відома у зв`язку з підписанням цього договору і виконанням передбачених ним обов`язків без попередньої письмової згоди другої сторони. Обов`язки з конфіденційності, покладені на Сторін цього Договору, діють протягом усього строку дії Договору і протягом 3 (трьох) років після розірвання/припинення строку його дії. Не вважається порушенням положень розділу 6 цього Договору надання інформації третім особам за згодою Замовника для реалізації п. 3.1. цього Договору (п. 6.1. Договору).

Відповідно до п. 6.2. Договору під конфіденційною інформацією розуміється будь-яка інформація, надана Замовником Виконавцю документально (в паперовій, електронній чи усній формі), включаючи, але не обмежуючись цим: наукові, ділові та комерційні дані, ноу-хау, формули, процеси, розробки, ескізи, фотографії, плани, малюнки, технічні вимоги, зразки звітів, моделі, списки клієнтів, прайс-листи, дослідження, отримані дані, комп`ютерні програми, винаходи, ідеї, а також будь-яка інша інформація, надана в рамках цього Договору; інформація, яка міститься в цьому Договорі та інформація про укладення та існування цього Договору.

Виконавець зобов`язується на вимогу Замовника, в тому числі у разі розірвання цього Договору або закінчення строку його дії, повернути та/або знищити всю передану йому документацію, програми, дані, вихідні коди, програми, результати (протоколи) тестування за всіма носіями інформації (п. 6.3. Договору).

Отже, сторони за взаємною згодою погодили взяття на себе обов`язків із забезпечення конфіденційності будь-якої інформації, отриманої у зв`язку з укладенням та виконанням цього Договору.

Однак звертаючись до суду з позовом, позивач наполягає на тому, що не зважаючи на встановлення Сторонами заборони розповсюдження конфіденційної інформації, Відповідач грубо порушив умови конфіденційності, передбачені розділом 6 цього Договору.

За твердженнями позивача, під час роботи з компанією Code&Care LLC Відповідач отримав всю інформацію про клієнтів Позивача, розроблені проекти, комп`ютерні програми, винаходи, дослідження, тобто усю конфіденційну інформацію про внутрішні процеси організації та діяльності компанії Code &Care LLC. Однак, після виконання своїх обов`язків за Договором та отримання повної сплати за надані послуги, Відповідач почав працювати в іншій компанії під назвою " Dewais " - аутсорсинговій компанії з розробки програмного забезпечення, а саме став її співзасновником та на сьогоднішній день працює на посаді віце-президента цієї компанії. Порушення умов конфіденційності інформації, на думку позивача, полягає у тому, що отримавши конфіденційну інформацію під час роботи у Code&Care LLC, Відповідач використав її для власних цілей та цілей компанії "Dewais", співзасновником якої він є.

Окрім цього, в позовній заяві позивач зазначає, що веб-сайт компанії "Dewais" є надзвичайно схожим на веб-сайт CODE&CARE, зокрема, компанія "Dewais" перейняла досягнення Позивача, розмістивши на своєму сайті клієнтів Позивача та проекти, які також виконані Позивачем. Зокрема:

- платформа для торгівлі основними криптовалютами Bitfinex (клієнт Позивача), для якої команда CODE&CARE розробила мобільний додаток;

- цифрова гра з торговими картами Mythereum, для якої команда Позивача працювала над мобільним додатком;

- GLEIF - фонд, основним завданням якого є сприяння впровадженню і використанню Коду ідентифікації юридичних осіб (LEI), для якої команда Позивача працювала над їх внутрішніми проектами та допомогла впровадити пошукову систему;

- Fanhero - платформа для монетизацїі аудиторії по всьому світу, для якої команда Позивача створила веб-сайт та забезпечила технічну підтримку;

- Tangelo Games - глобальна соціальна компанія, що сприяє зближенню соціальних мереж та соціальних мобільних пристроїв, для якої команда Позивача розробила обкладинку для Фейсбук та працювала над програмним забезпеченням;

- Shapeshift - незалежне комунікаційне агентство, створене компанією у сфері цифрової комунікації. Команда CODE&CARE працювала над програмним забезпечення агентства, а також досі підтримує цей продукт;

- Reshetcall - компанія, що забезпечує технологію «багатоканального досвіду» для обслуговування користувачів, для якої команда Позивача розроблювала та впроваджувала додаток;

- Adara - платформа, на якій здійснюється гібридний обмін маркерами безпеки та утиліти, що працює на базі громади, для якої команда Позивача розробила криптовалютну інтеграцію під назвою "LTC, ВСН";

- Cointandem - криптовалютна платформа, для якої команда CODE&CARE розроблювала програмне забезпечення;

- Keremi - провідний постачальник розробок конкурентоспроможної продукції для галузі електроніки, для якої команда Позивача побудувала Microcontroller Crossfilter;

- Інноваційна компанія штучного інтелекту "Roofstreet", для якої команда CODE&CARE розробила їх продукт;

- Srett - GPS система відстеження, для якої команда Позивача розробила медичний GPS система відстеження для медичного IT пристрою;

- CatchOn - інструмент, який збирає поточні дані кожного пристрою, додатку, веб-сайту, програмного забезпечення; проект, частиною якого була команда CODE&CARE.

Отже, зважаючи на недотримання відповідачем умов договору, а саме п.п. 6.1, 6.2 та 6.3, які встановлюють заборону розголошення конфіденційної інформації, позивач звернувся до суду за захистом свого права з відповідним позовом, в якому просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 19496 (дев`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто шість) доларів США в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення рішення у цій справі.

Надаючи правову кваліфікацію вищевказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу того один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися (від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з приписами ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 ст. 225 Господарського кодексу України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Приписи ст. 49 Господарського кодексу України встановлює загальний для всіх підприємців обов`язок - не порушувати права та законні інтереси інших суб`єктів господарювання, а в разі їх порушення - нести майнову та іншу встановлену законодавством відповідальність за завдані шкоду і збитки.

Таким чином, для застосування обраного позивачем заходу відповідальності - стягнення збитків - позивач має довести, а суд - встановити, наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

При цьому обов`язок доведення в суді факту протиправної поведінки відповідача, розміру завданої шкоди, а також прямого причинного зв`язку між ними покладається на позивача з документальним підтвердженням обґрунтованого розрахунку суми, що стягується на відшкодування заподіяної шкоди.

Відсутність або ж недоведеність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування шкоди (збитків).

За твердженнями позивача, протиправна поведінка відповідача полягає в тому, що останній не виконує взяті на себе зобов`язання за Договором та розголошує конфіденційну інформацію, чим порушує умови Договору. Окрім того, позивач вказує, що противоправна поведінка позивача полягає також у перейнятті професійних досягнень позивача та складається з наступного: незаконного використання у власних цілях найменувань компаній та проектів, з якими відповідач не мав жодних договірних відносин без згоди цих компаній; використання фотографій та імен проектної команди позивача, яка працювала з тією чи іншою компанією, видаючи цих осіб за команду компанії "Dewais" без їх згоди; розповсюдження цього портфоліо серед клієнтів, видаючи його за власне.

Збитками позивач визначив витрати, які він поніс за Договором на розроблення програмного забезпечення для своїх клієнтів та які складають 19 496 доларів США (загальна сума за сукупністю інвойсів, копії яких додаються до позовної заяви). Позивач вважає, що сума коштів, витрачена на розроблення програмного забезпечення, є збитками так як Позивач змушений повторно розробляти портфоліо програмної продукції для потенційних клієнтів та відновлювати свою репутацію на ринку ІТ послуг.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками, за твердженнями позивача, полягає в порушені Відповідачем умов Договору щодо конфіденційності, що безпосередньо призвело до донесення Позивачем значних витрат - фінансування розробки програмного забезпечення, відомості про яке нині використовуються компанією Відповідача. Через це Позивач тепер не може надавати потенційним клієнтам своє власне портфоліо та вимушений розробити нове.

Вина відповідача, за доводами позивача, полягає в умисному порушенні зобов`язання за Договором, що підтверджується розробкою схожого веб-сайту компанії "Dewais", а також присвоєнням клієнтської бази, проектів та програмної продукції Позивача.

Отже, звертаючись до суду з позовом, позивач має довести належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу правопорушення, перелічених вище.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 ГПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Допустимість доказів означає, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 ГПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 ГПК України).

При цьому, обов`язок доказування, встановлений статтею 74 ГПК України, слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Так, позивач стверджує, що після виконання своїх обов`язків за Договором та отримання повної сплати за надані послуги, відповідач почав працювати в іншій компанії під назвою "Dewais" - аутсорсиговій компанії з розробки програмного забезпечення, а саме став її співробітником та на сьогоднішній день працює на посаді віце-президента компанії.

Згідно із ч. 4 ст. 87 Цивільного кодексу України особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Однак, суд зазначає, що позивачем до суду не надано жодних відомостей щодо офіційної легалізації компанії "Dewais" за законодавством будь якої країни, що викликає сумнів в її існуванні.

Будь-якого правового зв`язку між сайтом ІНФОРМАЦІЯ_1 та Воронцовим А.Б. належними та допустимими доказами також не доведено. Наявність інформації про Воронцова А.Б. на вказаному сайті не підтверджує її дійсності, оскільки вказана інформація могла бути розміщена будь якими іншими особами. Позивачем не надано доказів того, що відповідач є власником комерційного найменування чи логотипу торгової марки " Dewais ", або доказів того, що відповідачу належать права на сайт ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже на відповідача не можуть бути покладені обов`язки чи відповідальність щодо розміщення відомостей, які розташовані на вказаному сайті .

Також, щодо посилань позивача на розповсюдження відповідачем конфіденційної інформації, слід зазначити, що позивачем не надано до суду доказів, які б свідчили про наявність у позивача виключних прав на використання імен клієнтів та проектів, які перелічені в позовній заяві, в тому числі компанії " Reshetcall ". Зазначення у п. 6.4. витягу з Договору розробки програмного забезпечення з компанією " Reshetcall " про право позивача щодо розміщення ім`я клієнта (тобто компанії " Reshetcall ") у своєму власному портфоліо з метою реклами своїх послуг третім особам, не доводить виключних прав позивача на використання імені вказаного клієнта.

Окрім того, позивачем не надано доказів того, що Воронцов Андрій Борисович під час виконання зобов`язань за договором взагалі отримував конфіденційну інформацію, яка стосується Компаній, Клієнтів та Проектів, які вказані у позовній заяві. Слід звернути увагу, що за умовами Договору на розробку програмного забезпечення від 01.05.2018 взагалі не було вставнолено обов`язку відповідача на розроблення саме портфоліо Code &Care LLC. Також матеріали справи не містять жодних актів прийому -передачі з конкретним та визначеним предметом виконаних робіт, із зазначенням Компаній, Клієнтів та Проектів.

Посилання позивача на електронний лист-сканкопію за підписом Тінь Хендріксона, згідно якого останній підтверджує, що А . Воронцов надіслав йому портфоліо компанії " Dewais ", що є ідентичним з портфоліо Code &Care LLC, суд також вважає необгрунтованим. Єдине засвідчення на вказаному листі здійснено нотаріусом ХМНО Цигіповою О.Г . щодо справжності підпису перекладача Бородіної Г.Д. При цьому підпис самого заявника Тінь Хендріксона ніким не засвідчена, копій його ІТ карт чи іншого правовстановлюючого документа, який би підтвердив факт наявності такої особи та її проживання за вказаною у заяві адресою до суду не надано. Зважаючи на вказане, суд не вважає вказаний лист належним доказом у справі.

Схожість веб-сайту компанії "Dewais" та веб-сайту CODE&CARE, в тому числі розміщення найменувань компаній, клієнтів та фотографій, не може вважатися достатнім доказом того, що саме відповідачем у власних цілях була використана інформація, яка міститься на сайті позивача.

Окрім того, суд зазначає, що після дослідження в судовому засіданні роздруківки портфоліо компанії "Dewais", яка була надана позивачем, судом встановлено, що логотип компанії "Dewais" міститься лише на першій сторінці портфоліо, а на сторінках на яких розміщені найменування компаній та клієнтів логотип компанії "Dewais" взагалі відсутній.

Разом з цим, з наявних у справі матеріалів вбачається, що позивач самостійно на своєму сайті розмістив публічно доступне портфоліо із списком клієнтів та не вжив жодних заходів щодо обмеження доступу до даної інформації, через що така інформація не може бути конфіденційною.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України «Про інформацію», конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 6.4 договору передбачено, що відносини сторін по питанням конфіденційності регулюються додатковою угодою про конфіденційність, котру сторони мали укласти одночасно з укладанням основного договору про розробку програмного забезпечення. Відповідної угоди, яка б могла деталізувати умови використання та правила, засоби обмеження конфіденційної інформації позивачем до суду також не надано.

Щодо розміру збитків у сумі 19496 дол. США, то слід зазначити, що вказана сума є оплатою за виконані роботи за Договором та є ціною Договору, а отже не має взаємозв`язку із можливими збитками. Понесені збитки в розумінні ст. ст. 224-225 ГК України та ціна Договору є різними юридичними поняттями та не можуть ототожнюватися між собою.

За таких обставин, повно та всебічно оцінивши письмові пояснення учасників судового процесу та наявні у справі докази, приділивши увагу кожному твердженню, посиланню та доводу у даній справі, господарським судом не встановлено обставин, з наявністю яких закон пов`язує можливість застосувати до відповідача відповідальність у вигляді стягнення збитків. Під час розгляду справи позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами наявності усіх елементів складу правопорушення, необхідного для настання цивільно-правової відповідальності відповідача, а саме наявності протиправної поведінки відповідача, наявності збитків, причинно-наслідкового зв`язку між заподіяними збитками та діями відповідача, а також вини останнього в їх завданні.

Таким чином, позовні вимоги Code&Care LLC до Воронцова Андрія Борисовича є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір в сумі 6872,34 грн., сплачений при подачі позовної заяви, залишається за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 177, 183, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Позивач: Code&Care LLC (зареєстроване місцезнаходження: 108,West 13th str., Wilmington, Delawere 19801, USA; адреса для листування: 61057, м. Харків, вул. Скрипника, 14А);

Відповідач: Воронцов Андрій Борисович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повне рішення складено "04" червня 2020 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/4148/19