ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року Справа № 903/882/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Новосельська О.В.,

представники учасників справи:

позивача- Лавренюк Б.О.;

відповідача - Грибан Ж.В.;

третьої особи - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відповідача- ОСОБА_1 на рішення господарського суду Волинської області від 26.02.2020р., повний текст якого складено 03.03.2020р., у справі №903/882/19 (суддя Войціховський В.А.)

за позовом Приватного підприємства «Луцьксервіс» м.Луцьк

до ОСОБА_1 смт.Любешів Волинської обл.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача -

Любешівська селищна рада смт.Любешів Волинської обл.

усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

У листопаді 2019 року Приватне підприємства «Луцьксервіс» (надалі в тексті - ПП «Луцьк-сервіс») звернулось до господарського суду Волинської області з позовом про усунення Фізичною особою-підприємцем Пугачем Миколою Олександровичем перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,2956 га по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для бу-дівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (для обслуговування гаражно-складських приміщень), кадастровий номер :01:001:1524 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 за власні кошти та/або власними силами (засобами) знести всі самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна в межах вказаної земельної ділянки та паркан, влаштований по периметру земельної ділянки.(т.1, арк.справи 4-11).

Ухвалою господарського суду Волинської області від 11.11.2019р. відкрито провадження у справі №903/882/19 та залучено до участі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Любешівську селищну раду (надалі в тексті - Селищна рада).(т.1, арк.справи 1-2).

За наслідками вирішення спору, господарський суд Волинської області рішенням від 26.02. 2020р. позов задоволив та вирішив - усунути ПП «Луцьксервіс» перешкоди у користуванні земель-ною ділянкою площею 0,2956 га по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (для обслуговування гаражно-складських приміщень), кадастровий номер :01:001:1524 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 за власні кошти та/або власними силами (засобами) знести всі збудовані об`єкти нерухомого майна в межах вказаної земельної ділянки та паркан, влаштований по пери-метру земельної ділянки. Також, стягнуто з Відповідача на користь Позивача 1 921 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору та 12 000 грн. витрат по оплаті професійної правничої допо-моги.(т.2, арк.справи 185-199).

Рішення вмотивоване тим, що Відповідач безпідставно зайняв належну Позивачеві земель-ну ділянку та неправомірно збудував на ній нежитлові будівлі (споруди). Позивач не визнає і запе-речує проти існування у ОСОБА_1 права власності на самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна, відтак, наявні підстави для усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою пло-щею 0,2956 га по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для будівництва та обс-луговування інших будівель громадської забудови (для обслуговування гаражно-складських при-міщень), кадастровий номер :01:001:1524 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 за власні кошти та/або власними силами (засобами) знести всі самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна в межах вказаної земельної ділянки та паркан, влаштований по периметру земельної ділян-ки. Крім того, господарський суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлений Позивачем до стягнення розмір витрат на правничу допомогу є завищеним в порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, не відповідає критерію розумності та співрозмірності з предметом позову у даній справі, а тому до стягнення з Відповідача підлягає 12 000 грн. витрат на професійну правову допомогу.

Не погоджуючись із рішенням, ОСОБА_1 подав скаргу до апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення від 26.02.2020р. у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.(т.3, арк.справи 5-11).

Обґрунтовуючи скаргу Відповідач зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, прийнявши рішення з порушенням норм матеріального права. На думку Скаржника, суд не врахував, що ОСОБА_1 є власником побутового приміщення з авто-ваговою, яке розташоване в АДРЕСА_1 -ті, яке він придбав на аукціоні по продажу майна банкрута ВАТ «Волиньпаливо», що стверджу-ється протоколом №17/2 від 03.02.2003р. та згідно накладної №149 від 04.02.2003р. та квитанції від 04.02.2003р. останній оплатив вартість та отримав «Адмінприміщення з автоваговою та над-вірним туалетом», однак не отримав в селищній раді (у відповідності до діючого на той час зако-нодавства) свідоцтва про право власності. Незважаючи на те, що Любешівською селищною радою не було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, паливний склад, до складу якого входять адмінприміщення з автоваговою та надвірним туалетом, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , він є титульним володільцем і володіє майном на певній правовій підставі. На даний час згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна: побутове приміщення з автоваговою, яке розташоване в АДРЕСА_1 . Опис об`єкта: побутове при-міщення з автоваговою - А-1 , навіс - а, ганок - а1, а2, туалет на два очка - Б, огорожа - 1-4. Факт реєстрації за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно, на думку Скаржника, є додатковим підтвердженням помилковості позиції суду першої інстанції щодо відсутності у ОСОБА_1 жод-ного документа на право володіння зазначеним вище нерухомим майном. Відповідач вважає себе титульним володільцем і не зважаючи на відсутність відомостей в реєстрах прав власності набув права на користування земельною ділянкою, яка перебувала в користуванні ВАТ «Волиньпаливо» згідно Державного акту на право постійного користування землею, виданого Любешівському паливному складу на території Любешівської селищної ради. Той факт, що ОСОБА_1 з лютого 2003 року користувався та користується по даний час даною земельною ділянкою, підтверджуєть-ся показаннями свідків в їх показаннях, які є в матеріалах справи та викладеними в їх нотаріально посвідчених заявах, які додаються до даної апеляційної скарги. Враховуючи, що майно банкрута ВАТ «Волиньпаливо», яке розташоване в АДРЕСА_3 ОСОБА_1 придбав на аукціоні - до нього перейшло і право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Таким чином, земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:1524 не підлягала продажу на земельних торгах, позаяк до ОСОБА_1 , як до нового власника нерухомого майна, перейшло право на користування земельною ділянкою у тому ж самому розмірі та на тих самих підставах, що мав попередній власник нерухомого майна. Крім того, наявність двох рішень шостого скликання Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області виданих під одним і тим же номером №24/3 від одного й того ж числа 22.03.2013р., свідчить про підробку документів, за що передбачена кримінальна відповідальність, а не аж ніяк про помилку, як зазначив суд в рішенні. Крім того, відсутність підпису сусіднього землекористувача на акті погодження меж свідчить про те, що ОСОБА_1 , як сусіднього землекористувача, не ознайомлювали з даним актом і як наслі-док з ним не погоджували межі. А томі він не міг висловити свою позицію з цього приводу.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.05.2019р. відкрито провадження за скаргою Відповідача.(т.3, арк.справи 52).

Разом з апеляційною скаргою Відповідач подав заяву про зупинення провадження у справі №903/882/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №903/138/20, у задоволенні якої відмовлено ухвалою від 26.05.2020р.(т.3, арк.справи 21-23, 110-111).

25.05.2020р. надійшов відзив ПП «Луцьксервіс», у якому останнє заперечує проти задово-лення апеляційної скарги та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. Крім того, просить стягнути з Відповідача 12 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеля-ційної інстанції, які обґрунтовує доказами на отримання правової допомоги та оплати її вартості. (т.3, арк.справи 62-69).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 26.05.2020 року представник Відповідача підтри-мав свою апеляційну скаргу в повному обсязі та надав пояснення. У відповідь на запитання голо-вуючого представник не зміг надати відповідь, яку саме земельну ділянку використовує Позивач та чи підтверджується документально сплата земельного податку з 2004 року, зазначивши про від-сутність інших доказів, окрім наявних у матеріалах справи на підтвердження користування ОСОБА_1 земельною ділянкою. Представник Відповідача також пояснив, що у рішенні Селищної ради від 22.03.2013р. №24/3 зазначення адреси «АДРЕСА_3», а не «АДРЕСА_1» фактично є по-милкою. Натомість наголосив, що нерухоме майно належить ОСОБА_1 на праві власності з 2003 року, що додатково стверджують фотографії з офіційного сайту Держземагенства на момент про-дажу земельної ділянки (т.1, арк.справи 156), а тому спірна земельна ділянка не могла бути пред-метом земельних торгів.

Представники Позивача заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Наголошував, що предметом спору є усунення перешкод у користування земельною ділянкою, яка належить Приватному підприємству «Луцьк-сервіс» на праві приватної власності. Матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження як права власності, так і фактичного неправомірного користування ОСОБА_1 спірною земельною ділянкою, при цьому, фотографії не можуть бути належними доказами на під-твердження обставин даної справи.

Третя особа не забезпечила явку свого представника у призначене на 26.05.2020р. судове засідання апеляційної інстанції, причин неявки суду не повідомила.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інс-танції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарсь-кий суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області шостого скликання від 03.04.2015р. №39/30 «Про затвердження звіту про оцінку земельної ділянки на АДРЕСА_1 та продаж її у власність на земельних торгах (у формі аукціону)» було затверджено звіт про експертну грошову оцінку земе-льної ділянки для будівництва і обслуговування гаражно-складських приміщень, площею 0,2956 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Любешівського району Волинської області, кадастровий номер - :01:001:1524 у сумі 51 256 грн., з розрахунку за один квад-ратний метр земельної ділянки -17,34 грн.; уповноважено виконавчий комітет Любешівської сели-щної ради виступити організатором земельних торгів земельної ділянки, вказаної в п.1 рішення в порядку передбаченим чинним законодавством; встановлено стартову ціну продажу земельної ділянки, вказаної у п.1 рішення у розмірі 51 256 гривень; встановлено строк торгів у розмірі 5% стартової ціни продажу земельної ділянки; уповноважено селищного голову укласти та забезпечи-ти нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки за результатами проведе-них торгів (аукціону); контроль за виконанням даного рішення покладено на секретаря ради.(т.1, арк.справи 110).

Згідно з копією графічних матеріалів зі звіту про експертно-грошову оцінку земельної ділянки, остання була вільною від забудови. Організатором аукціону виступала Любешівська се-лищна рада, а виконавцем торгів - Приватне підприємство «Фірма «СОМГІЗ».(т.1, арк.справи 111-114).

Як вбачається з Протоколу №42/03 земельних торгів з продажу земельної ділянки у смт.Лю-бешів Волинської області від 24 липня 2015 року переможцем земельних торгів, а саме лоту - земе-льної ділянки несільськогосподарського призначення, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, кадастровий номер -:01:001:1524, площа - 0,2956га, категорія земель - землі житлової та громадської забу-дови, цільове призначення - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забу-дови (для та обслуговування гаражно-складських приміщень) визначено Приватне підприємство «Луцьксервіс».(т.1, арк.справи 125).

У зв`язку із виграшем земельних торгів, 24.07.2015р. Любешівська селищна рада Любешів-ського району Волинської області-продавець та Приватне підприємство «Луцьксервіс»-покупець уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки (у формі аукціону) (надалі в тексті - Договір), згідно пункту 1 якого продавець на підставі Рішення №39/30 сесії Любешівської селищної ради Волинської області від 03.04.2015р., Протоколу №42/03 земельних торгів з продажу земельної ділянки у смт.Любешів Волинської області від 24 липня 2015 року; Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.05.2015 року, індексний №37811153, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31, номер запису про пра-во власності: 21449789, при умові повної сплати вартості земельної ділянки зобов`язується переда-ти у власність, а покупець зобов`язується прийняти у власність з усіма обмеженнями земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 земе - льна ділянка 3 (в межах населеного пункту), надалі - «Предмет Договору», загальною площею 0,2956 га, кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:1524, згідно Витягу з Держав-ного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.05.2015 року у номер витягу НВ-015 та сплатити за неї суму коштів, яка вказана в п.2.2 цього Договору. Об`єктом Дого-вору є земельна ділянка, за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, (для та обслуговування гаражно-складських приміщень), категорія: землі житлової та громадської забудови. Кадастровий номер земельної ділянки - : 01:001:1524, вид використання В.03.15. Земельна ділянка, призначення якої - для будівництва та обслуговування гаражно-складських приміщень, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, передається у власність на умовах дотримання покупцем діючого законодавства та дано-го договору. Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 2012р. №1051, не зареєстровані. Експлікація земельних угідь, зазначена у Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: площа земельної ділянки 0,2956 га.(т.1, арк.справи 16-19).

Продаж предмету договору вчиняється за 335 726 грн. 80 коп. на підставі Протоколу №42/03 земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки у смт.Любешів Волинської області. До купівельної ціни земельної ділянки зараховується сплачений переможцем аукціону гарантій-ний внесок в розмірі 2 562 грн. 80 коп. без ПДВ. Покупець перераховує кошти за предмет дого-вору протягом 3 банківських днів з моменту нотаріального посвідчення цього договору на розра-хунковий рахунок місцевого бюджету смт. Любешів р/р 0241-в ГУДКСУ у Волинській області, МФО 803014, призначення платежу-надходження від продажу земель-ної ділянки у АДРЕСА_3 (п.п. 2.1-2.2 Договору).

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку ви-никає з моменту державної реєстрації цього права. Цей договір, зареєстрований у встановленому порядку та документ про оплату є підставою для державної реєстрації речового права на земельну ділянку. Приступати до використання предмету договору до державної реєстрації речового права на земельну ділянку забороняється.(п.п.3.1-3.3 Договору).

У відповідності до п.п.9.1-9.5 Договору продавець гарантує, що земельна ділянка, яка є пред-метом даного договору, належить до земель, що можуть бути приватизовані згідно з законодавством України, вільна від будь-яких майнових прав і претензій третіх осіб, до цього часу нікому іншому не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, не заставлена, в спорі і під забороною не перебуває, не знаходиться під арештом і судових справ на неї немає. Продавець стверджує, що на момент укладення цього договору вказана вище земельна ділянка, що відчужується не перебу-ває під арештом чи забороною, щодо неї не ведуться судові спори, вона не заставлена, у податко-вій заставі не перебуває, відносно неї не укладено будь-яких договорів з відчуження чи щодо ко-ристування з іншими особами, вона не є предметом договору іпотеки і як внесок до статутного фонду юридичних осіб не внесена, як юридична адреса не використовується. Відповідно до витягу за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на об`єкт неру-хомого майна в порядку доступу нотаріусів до ДРРП (ідентифікатор пошуку: 41198371 від 24.07. 2015р.) актуальна інформація про обтяження, іпотеки, інші речові права стосовно предмета дого-вору відсутня. Відповідно до витягу за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на об`єкт нерухомого майна в порядку доступу нотаріусів до ДРРП (іден-тифікатор пошуку: 105237766 від 24.07.2015р.) актуальна інформація про обтяження стосовно продавця відсутня. Перевірено також відсутність податкової застави на майно та майнові права сторін станом на 24.07.2015р.(витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави №47500021 виданий 24.07.2015р. Кух В .І. державним нотаріусом Любешівською райдерж-нотконторою Волинської області). Покупцю відомий склад технічної документації і він погоджу-ється з його змістом. Предмет даного договору, що відчужується візуально оглянутий покупцем до проведення торгів. Претензії до продавця щодо якісних характеристик відчужуваного предмету даного договору не має.

Договір набуває чинності після його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і його реєстрації (п.13.3 Договору)

Договір підписано уповноваженими представниками сторін, скріплено відтисками печаток сторін та посвідчено державним нотаріусом Любешівської районної державної нотаріальної кон-тори Волинської області Кух В.І. 24.07.2015р. та зареєстровано в реєстрі за номером 711.(т.1, арк. справи 19).

Матеріали справи свідчать, що на підставі Договору 24.07.2015р. ПП «Луцьксервіс» зареєст-рувало право власності на вказану ділянку, що підтверджується витягами №41199094 від 24.07. 2015р. та №184063055 від 08.10.2019р.(т.1, арк.справи 20-21, 22-23).

Починаючи з серпня 2015 року по вересень 2019 року ПП «Луцьксервіс» сплачувало земель-ний податок, що підтверджується копіями платіжних доручень.(т.1, арк.справи 24-63).

Матеріали справи також свідчать, що після обстеження Позивачем спірної земельної ділян-ки, з`ясувалося, що на ній розміщені нежитлові будівлі та споруди, а саме: два гаражі, два навіси та господарські будівлі, що стверджується фототаблицями №№ 1, 3, а також транспортні засоби, що стверджується фототаблицею №2. Крім того, територія ділянки з південної, західної та північ-ної сторони огороджена бетонним парканом, а в`їзд перекривається металевими воротами, що стверджується фототаблицею №4, а також кадастровою зйомкою земельної ділянки, здійсненою Волинською регіональної філії ДП «Центр ДЗК» Любешівського районного виробничого відділу. (т.1, арк. справи 64-67, 68).

Крім того, 06.11.2019р. та 18.11.2019р. представники позивача - адвокат Лавренюк Б.О. і заступник директора ПП «Луцьксервіс» Іванов С.В. не змогли потрапити на земельну ділянку ра-зом з представником Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинсь кій об-ласті, на підставі направлення №230 від 30.10.2019р. для проведення позапланового заходу, а саме перевірки на «Будівництво гаража, навісу та інших будівель на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:1524 за адресою: вул.Березня, 3, смт.Любешів, Любешівський район, Во-линська область».(т.1, арк.справи 69). По факту створення Відповідачем перешкод у вигляді влаш-тування бетонного паркану по периметру ділянки, замкнених воріт та виставлення охорони (осіб, які фізично перешкоджали потрапити на земельну ділянку) повідомлено поліцію, що стверджу-ється поясненнями від 06.11.2019р. та від 18.11.2019р., наданими інспекторам сектору реагування патрульної поліції Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області.(т.1, арк.справи 70-74, 127, 128-130).

Матеріали справи також містять:

- протокол №17/2 аукціону по продажу майна: побутове приміщення з автоваговою ВАТ «Волиньпаливо», адреса: смт.Любешів, вул.8 Березня, 3 Волинська обл. від 03.02.2003р. перемож-цем аукціону став ОСОБА_1 , який запропонував ціну 11 790 грн.(т.1, арк.справи 235).

- накладна №149 від 04.0.2003р. щодо передачі ОСОБА_1 адмінприміщення з автова-говою та надвірним туалетом.(т.1, арк.справи 236).

- квитанція до прибуткового касового ордера №117 про сплату ОСОБА_1 11 790 грн. за адмінприміщення з автоваговою та надвірним туалетом.(т.1, арк.справи 237).

- рішення Виконавчого комітету Любешівської селищної ради від 26.02.2004р. №47 про на-дання дозволу підприємцю Пугачу М.О. дозволу на добудову паливного складу в АДРЕСА_3 та зобов`язання підприємця Пугача М. О . замовити в районному відділі містобудування та архітектури та отримати вихідні дані, необхідні для розробки проектно-кошторисної документ-тації, виготовити проектно-кошторисну документацію на добудову паливного складу, погодити її в органах містобудування та архітектури. Отримати дозвіл в районній інспекції державного архі-тектурно-будівельного контролю на проведення будівельних робіт.(т.1, арк.справи 238).

- технічні умови №11/04 щодо підключення у зв`язку із добудовою паливного складу.(т.1, арк.справи 239).

- копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №205465743, з якого вбачається, що 23.03.2020р. за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на побутове приміщення з автоваговою за адресою: АДРЕСА_1 .(т.3, арк.справи 11).

Вважаючи своє право на розпорядження, користування та володіння спірною земельною ділянкою порушеним внаслідок її неправомірного огородження ОСОБА_1 та будівництва об'-єктів на ній, ПП «Луцьксервіс» звернулось до суду першої інстанції із позовом про усунення пе-решкод та знесенням Відповідачем самочинно збудованих об`єктів нерухомості.(т.1, арк.справи 4-11).

Як зазначалось вище, господарський суд Волинської області рішенням від 26.02.2020р., по-зов задоволив.(т.2, арк.справи 185-199).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального пра-ва, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволенню з огляду на нас-тупне:

Предметом даного спору є усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнан-ня або оспорювання.(ст.15 ЦК України).

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені ст.16 ЦК України. Так, спо-собами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочи-ну недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездія-льності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Належним в розумінні ст.16 ЦК України є спосіб захисту внаслідок застосування якого відновлюються порушені або оспорювані права чи охороню-вані законом інтереси позивача.

Аналогічно врегульовано способи захисту свого порушеного права у статті 20 Господарсь-кого кодексу України (надалі в тексті - ГК України). Так, кожний суб`єкт господарювання та спо-живач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта гос-подарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних сан-кцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарсь-ких санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряд-жатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбав-лений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не мо-же завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Із змісту положень ст.ст.317, 319 ЦК України вбачається, що власникові належать права во-лодіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він реалізує на власний розсуд. Влас-ник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Переглядаючи рішення у даній справі, колегія суддів приймає до уваги, що у відповідності до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокре-ма із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. В силу приписів ст.321 ЦК України, право власності є не поруш-ним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення пе-решкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Переглядаючи рішення у даній справі, апеляційний суд звертає увагу, що чинним законо-давством встановлено право особи звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушен-ня та дає можливість захистити порушене право.

При цьому, колегія суддів зауважує, що під час розгляду позову про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном позивач насамперед має підтвердити право власності на спірне майно та надати суду відповідні докази.

Позивачем у негаторному позові є власник майна або особа, яка володіє майном на підставі інших прав на майно (титульний власник). До останніх належать як суб`єкти речових прав (наприк-лад, підприємство, організація, установа, що не є власником майна, але володіє ним на праві повного господарського відання або оперативного управління, що позбавлена можливості користуватися чи розпоряджатися майном), так і суб`єкти зобов`язальних прав, які пов`язані з володінням (наприк-лад, орендар, охоронець, перевізник). У разі, якщо право володіння належить не власникові, то по-зов має право подавати володілець майна, а власник може звернутися з таким позовом лише після припинення у володільця згаданого права на володіння.

Характерною ознакою негаторного позову є протиправне чинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Право власності як абсолютне право має захищатися лише у разі доведення самого факту порушення. Отже, встановлення саме зазначених обставин належить до предмета доказування у справах за такими позовами

Колегія суддів звертає увагу, що визначальною ознакою негаторного позову є індивідуально визначене майно.

При цьому, передбачений ст.391 ЦК України спосіб захисту усунення перешкод у здійснен-ні власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спір-ним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні від-повідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.

Натомість, відповідно до ст.173 ГК України - господарський договір є однією з підстав ви-никнення господарських зобов`язань і є обов`язковим для виконання сторонами. Аналогічно вре-гульовано підстави виникнення господарського зобов`язання у ст.ст. 11, 629 ЦК України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.(ст.626 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтя-ження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Матеріалами справи стверджено, що Позивач у встановленому законодавством порядку, на-був та зареєстрував право власності на земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:001:1524, площа - 0,2956га, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва та обслу-говування інших будівель громадської забудови (для та обслуговування гаражно-складських при-міщень) на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки (у формі аукціону) від 24.07. 2015р., укладеного згідно рішення Любешівської селищної ради Любешівського району Волинсь-кої області шостого скликання від 03.04.2015р. №39/30 «Про затвердження звіту про оцінку зе-мельної ділянки на АДРЕСА_1 та продаж її у власність на земельних торгах (у формі аукціону)» та Протоколу №42/03 земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки від 24.07.2015р.

При цьому, як вбачається з Протоколу №42/03 земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки від 24.07.2015р., одним із учасників аукціону був Фізична особа-підприємець Пугач Микола Олександрович (учасник 4), якому були відомі результати проведеного аукціону.

Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або земле-користувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці по-рушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завда-них збитків.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що позов у даній справі стосується захисту прав власника земельної ділянки щодо можливості вільного користування земельною ді-лянкою шляхом звільнення земельної ділянки від розміщених на ній об`єктів, до предмету дослід-ження у даній справі входить встановлення обставин щодо наявності порушення, невизнання або оспорення права заявника, у чому полягає таке порушення прав та якими доказами воно підтверд-жується.

Отже, задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні нерухомим май-ном прямо залежить від доведеності Позивачем факту порушення його права власності чи закон-ного володіння або в разі реальної наявності такої небезпеки.

Матеріалами справи стверджено, що після обстеження спірної земельної ділянки, Позива-чем виявлено, що на ній розміщені нежитлові будівлі та споруди, а саме: два гаражі, два навіси та господарські будівлі, а також транспортні засоби, територія ділянки з південної, західної та північ-ної сторони огороджена бетонним парканом, а в`їзд перекривається металевими воротами. Доказа-ми на підтвердження вказаних обставин є кадастрова зйомка земельної ділянки, здійснена Волин-ською регіональної філії ДП «Центр ДЗК» Любешівського районного виробничого відділу.(т.1, арк. справи 68), повідомлення поліцію, що підтверджується поясненнями від 06.11.2019р. та від 18.11. 2019р., наданими інспекторам сектору реагування патрульної поліції Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області.(т.1, арк.справи 70-74, 127, 128-130).

Крім того, у відзиві на позовну заяву від 24.12.2019р., в судових засіданнях першої інстан-ції, у своїй апеляційній скарзі та судовому засіданні апеляційної інстанції Відповідач підтверджує, що йому належать нерухомі будівлі та паркан на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 .

За приписами ч.1 ст.75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не під-лягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або виз-наними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

З огляду на зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відсутності потреби додатково встановлювати обставини користування ОСОБА_1 земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_3 .

При цьому, колегія суддів зауважує, що Відповідач обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що спірна земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3 не могла бути предметом аукціону, оскільки ОСОБА_1 є титульним володіль-цем нерухомого майна - паливного складу, до якого входять адмінприміщення з автоваговою та надвірним туалетом, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 і володіє майном на певній правовій підставі. Відповідач є титульним володільцем і не зважаючи на відсутність відо-мостей в реєстрах прав власності набув права на користування земельною ділянкою, яка пере-бувала в користуванні ВАТ «Волиньпаливо» згідно Державного акту на право постійного користу-вання землею виданого Любешівському паливному складу на території Любешівської селищної ради. Той факт, що ОСОБА_1 з лютого 2003 року користувався та користується по даний час даною земельною ділянкою. Земельна ділянка, кадастровий номер :01: 001:1524 не підлягала продажу на земельних торгах, так як до ОСОБА_1 , як до нового власника нерухомого майна, перейшло право на користування земельною ділянкою у тому ж самому розмірі та на тих самих підставах, що мав попередній власник нерухомого майна. Крім того, наявність двох рішень шостого скликання Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області виданих під одним і тим же номером №24/3 від одного й того ж числа 22.03.2013р., свідчить про підробку документів, за що передбачена кримінальна відповідальність, а не аж ніяк про помилку, як зазначив в своєму рішенні. Крім того, відсутність підпису сусіднього землекористувача на акті погодження меж свідчить, що ОСОБА_1 , як сусіднього землекористувача, не ознайомлювали з даним актом і, як наслідок, з ним не погоджували межі. А тому він не міг висловити свою позицію з цього приводу.

Стосовно існування двох рішень шостого скликання Любешівської селищної ради Любе-шівського району Волинської області, виданих під одним і тим же номером №24/3, і одніє й ж дати 22.03.2013р. - колегія суддів зауважує, що обставини, які можуть свідчити про підробку доку-ментів не відносяться до предмету спору у даній справі. При цьому, Відповідач не надав доказів підробки, а тому таке твердження є лише його припущенням.

Посилання не неможливість проведення аукціону земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:1524 та неможливість продажу на земельних торгах, так як до ОСОБА_1 , як до нового власника нерухомого майна, перейшло право на користування земельною ділянкою у тому ж самому розмірі та на тих самих підставах, що мав попередній власник нерухомого майна також не є предметом доказування у даній господарській справі щодо усунення перешкод у корис-тування майном. При цьому, ОСОБА_1 був учасником аукціону 2015 року з продажу спірної земельної ділянки, а тому про визнання переможцем Позивача і продаж останньому землі - йому було відомо.

Крім того, позиція захисту Відповідача, яка полягає у доведенні правомірного користування спірною земельною ділянкою та наголошення на існуванні спірного нерухомого майна на цій зе-мельній ділянці додатково підтверджує саме порушення права приватної власності ПП «Луцьк-сервіс» на користування своєю земельною ділянкою.

При цьому, суд першої інстанції правомірно відхилив посилання Відповідача на реєстрацію за ним 24.12.2019р.(тобто після відкриття провадження у даній справі) права власності на майно придбане у ВАТ «Волиньпаливо» у 2003 році, оскільки відомості інформаційної довідки від 02.01. 2020р. №195462001 не дають підстав вважати, що за ОСОБА_1 зареєстровано права власності чи користування на об`єкти нерухомого майна саме за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку із цим, Відповідач не наділений обсягом прав, передбачених ст.120 ЗК України, оскільки жодного переходу права власності до нього на об`єкти нерухомого майна не відбулося.

ОСОБА_1 не додано жодного доказу на підтвердження того, що на спірній земельній ділянці у його власності перебував на момент аукціону 24.07.2015р. об`єкт нерухомого майна.

Натомість, подана до суду апеляційної інстанції копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №205465743, з якого вбачається, що 23.03.2020р. за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на побутове приміщення з автоваго-вою за адресою: АДРЕСА_1 (т.3, арк. справи 11) на переконання колегії суддів, додатково підтверджує як порушення прав Позива-ча, так і подання Підприємством позову до належного відповідача та обрання належного способу захисту порушеного права.

Посилання представника Відповідача на те, що рішенням Любешівської селищної ради №47 від 26.09.2004р. підприємцю Пугачу М.О. надано дозвіл на добудову паливного складу на спірній земельній ділянці не доводить того, що підприємець Пугач М.О. став новим користувачем земельної ділянки, як і того, що підприємець Пугач М.О. отримував дозволи на будівництво (вка-зане рішення навпаки його зобов`язувало отримати такі дозволи), чи того, що забудову земельної ділянки ПП «Луцьксервіс» підприємець Пугач М.О. здійснив до 2013 року, а не після, оскільки жодного доказу на виконання вказаного вище рішення селищної ради до матеріалів справи не додано.

Пояснення свідків колегія суддів відхиляє як неналежні докази з огляду на те, що статтями 76, 77, ч.ч.1, 2 ст.87 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заяв-лені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встанов-ленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами дока-зування. Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв діло-вого обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути ви-значені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Таким чином, враховуючи, що право власності Позивача на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 підтверджено протоко-лом аукціону, договором купівлі-продажу та реєстрацією права власності від 24.07.2015р., обста-вини щодо користування без згоди власника ОСОБА_1 частиною цієї земельної ділянки шля-хом зведення паркану та побудови нерухомого майна підтверджуються кадастровою зйомкою зе-мельної ділянки, здійсненою Волинською регіональної філії ДП «Центр ДЗК» Любешівського районного виробничого відділу.(т.1, арк.справи 68), повідомленням поліції, що підтверджується поясненнями від 06.11.2019р. та від 18.11.2019р., наданими інспекторам сектору реагування пат-рульної поліції Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області.(т.1, арк. справи 70-74, 127, 128-130), а також визнанням Відповідачем обставин, що йому належать нерухо-мі будівлі та паркан на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 - колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог.

Розглянуто всі доводи апеляційної скарги, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків су-ду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту зобов`язань Відповідача, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про обґрунтованість позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господар-ського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Крім того, у відзиві до апеляційної скарги Позивач просить стягнути з Відповідача 12 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, які обґрунтовує дока-зами на отримання правової допомоги та оплати її вартості.(т.3, арк.справи 62-69, 70-96).

Згідно з приписами статті 126 ГПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою ад-воката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За резуль-татами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частинами 5-6 статті 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не-співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи, що надання адвокатом та отримання Позивачем професійної правничої допомо-ги за час провадження справи в суді апеляційної інстанції підтверджується ордером №1005961 від 21.05.2020р., договором № 09/12 від 09.12.2019р., додатковою угодою від 02.04.2019р. до догово-ру, розрахунковою квитанцією та актом надання послуг від 21.05.2020р.; у зв`язку із відсутністю жодних заперечень представника Відповідача, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП «Луцьксервіс» 12 000 грн. витрат по оплаті послуг на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 34, 73, 74, 86, 126, 129, 232, 233, 240, 276, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Во-линської області від 26.02.2020р. у справі №903/882/19 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на ко-ристь Приватного підприємства «Луцьксервіс» (43020, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Підгаєцька, 3 ) 12 000 грн. витрат по оплаті послуг на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. Надати доручення місцевому господарському суду про видачу відповідного наказу.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

5. Матеріали справи №903/882/19 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.