ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2020 року Справа № 904/3782/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал судових засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Антоніка С.Г., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання Грачов А.С.

Представники сторін:

від відповідача-3: Кисіль А.М., довіреність №1.9.21 від 02.01.2020, юрист;

від відповідача-1: Гуртовий В.Ю., довіреність №7/10-3650 від 19.12.2019, головний спеціаліст;

від позивача: представник не з`явився;

від відповідача-2: представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Влада 2009" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2020 у справі №904/3782/19 (суддя Євстигнеєва Н.М., повне рішення складено 15.01.2020)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Влада 2009", м. Дніпро

до відповідача-1: Дніпровської міської ради, м. Дніпро

відповідача-2: Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, м. Дніпро

відповідача-3: Комунального підприємства "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення 3 500 523,00 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позовних вимог та рішення суду.

1.1. У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Влада 2009" (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом та просило стягнути з Дніпровської міської ради, Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, Комунального підприємства "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради грошову компенсацію майнової шкоди у сумі 3 500 523,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що є власником об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер 01 - нежитлової будівлі за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро (Дніпропетровськ), вул. Чичеріна (Надії Алексеєнко) буд. 4Д, яку 26 серпня 2016 року співробітники Комунального підприємства "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради знесли (знищили), мотивуючи наявністю розпорядчих документів (рішень, приписів) прийнятих Департаментом благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, Дніпровською міською радою.

1.2. Відповідач-3 проти позову заперечував, посилаючись на чинність рішення Дніпропетровської міської ради від 27 квітня 2016 року №26/7 "Про відновлення руху транспорту по вул. Боброва від пров. Січового до вул. Надії Алексєєнко" та недоведеність факту знищення (знесення) вказаного нерухомого майна, що розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Чичеріна (Надії Алексєєнко), 4Д, відсутність у відповідачів солідарного обов'язку щодо предмету спору.

Відповідачі-1,2 відзиву на позов не надавали.

1.3. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2020 у справі №904/3782/19 (суддя Євстигнеєва Н.М.) у задоволенні позову відмовлено. Судові витрати віднесені на позивача.

Рішення суду мотивоване наявністю у відповідачів повноважень щодо контролю за додержанням суб'єктами сфери споживчого ринку, відпочинку та сфери послуг вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою території міста Дніпропетровська; відсутністю у позивача дозвільних документів на розміщення тимчасової споруди за адресою м. Дніпро, вул. Боброва,14; відсутністю доказів щодо демонтажу (знесення) нерухомого майна за визначеною позивачем адресою - м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, 4Д та недоведеністю збитків.

2. Доводи та вимоги апеляційної скарги і відзиву.

2.1. Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Позивач, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- суд проігнорував докази, надані позивачем, не надав належної оцінки Звіту про оцінку майна - нежитлових будівель, тому зробив невірний висновок щодо невідповідності площі об'єкта;

- суд не врахував положення ст. 188 ЦК України щодо головної речі та її приналежності, якими є майно нежитлової будівлі основне майно та павільйони - приналежність;

- відповідач-3 умисно вводить суд в оману, зазначаючи іншу адресу знесення (демонтажу), що спростовується приписами відповідача-3, які вручалися орендарям павільйонів, підтверджуються матеріалами фотофіксації, публікаціями ЗМІ;

- суд не врахував, що контролюючими органами під час перевірок не були складені протоколи про адміністративні правопорушення, тому були відсутні підстави щодо винесення приписів позивачу;

- суд не виконав свого обов'язку щодо ухвалення обгрунтованого рішення та безпідставно відмовив в позові.

2.2. Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Влада 2009" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2020 у справі №904/3782/19. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні з викликом сторін на 02.03.2020 о 09 год. 30 хв.

У судовому засіданні 02.03.2020 повноважні представники відповідача-3 та відповідача-1 проти апеляційної скарги заперечили, просили рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Позивач та відповідач-2 явку повноважних представників в судове засідання 02.03.2020 не забезпечили.

У зв'язку з неякою інших осіб, зокрема апелянта, розгляд справи було відкладено на 30.03.2020.

30.03.2020 розгляд справи не відбувся в зв'язку з введенням карантину на виконання Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, Рекомендацій Ради суддів України, викладених у листі №9рс-186/20 від 16.03.2020, рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №1, оформленого протоколом зборів суддів від 17.03.2020, про що повідомлено учасників справи та виготовлено інформаційну довідку.

З огляду на необхідність забезпечення права осіб на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), та з метою забезпечення стабільного здійснення судочинства ухвалою суду від 29.04.2020 розгляд справи призначений у судовому засіданні на 27.05.2020 на 9.30 год.

2.3. Від представника апелянта - адвоката Баховського М.М. до суду надійшли заяви від 04.02.2020, від 23.03.2020 про розгляд справи за відсутності представника, а також від 06.03.2020 про проведення судового засідання 30.03.2020 в режимі відеоконференції з ДУ «Дніпровський слідчий ізолятор». В зв'язку з відміною цього судового засідання вказане клопотання судом не розглядалося. 08.05.2020 від представника апелянта - адвоката Баховського М.М. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, яка судом задовольняється.

Відповідач-2 в судове засідання не з'явився, відзив на апеляційну скаргу не надавав.

2.4. Відповідач-3 надав відзив на апеляційну скаргу, проти доводів апелянта заперечує, просить рішення суду залишити без змін. Вказує, що предметом позову є відшкодування майнової шкоди, завданої незаконним рішенням, діями органу місцевого самоврядування шляхом знесення (знищення) нерухомого майна позивача. Втім, позивачем не доведено всього складу цивільного правопорушення зі сторони органу місцевого самоврядування, який діяв в межах визначених законом повноважень, як і не доведено самого факту знищення вказаного позивачем майна, оскільки дії з благоустрою проводилися за адресою м. Дніпро, вул Боброва,14, а адреса нерухомого майна - м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, 4Д. На виконання рішення міської ради було здійснено лише демонтаж рухомого майна - тимчасових споруд, павільйонів. Демонтаж нерухомого майна не здійснювався. Відсутній причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача-3 щодо проведення перевірки законності розташування тимчасових споруд за адресою м. Дніпро, вул Боброва,14 та можливим завданням шкоди ТОВ «Влада-2009» у зв'язку з демонтажем об'єктів нерухомого майна за адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, 4Д, що виключає настання для підприємства цивільної відповідальності у вигляді відшкодування шкоди.

Представник відповідача-1 підтримав вказану позицію відповідача-3.

3. Обставини справи, встановлені судом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та пояснення присутніх учасників справи, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про необгрунтованість апеляційної скарги з огляду на таке.

3.1. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підтвердження своїх вимог позивачем надано:

- Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого, з якої вбачається, що за Товариством з обмеженою відповідальністю "Влада 2009", як власником, 25.02.2015 року зареєстровано 226/1000 нерухомого майна, реєстраційний номер 01: нежитлова будівля А-1, загальною площею 56 кв.м, нежитлова будівля літ. Б-1, загальною площею 51,7 кв.м, торгівельний павільйон літ. В-1, Г-1, Д-1, Ж-1, 3-1, К-1, Л-1, М-1, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Чичеріна, 4Д (а.с.14-15, т.1).

Підставою виникнення права власності на нежитлові будівлі за цією адресою зазначено ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2014 у справі №2/200/1575/14.

Також в цій інформації зазначено про право власності позивача на нерухоме майно, реєстраційний номер 22211570 - нежитлова будівля А-1, загальною площею 56 кв.м, ганок літ.а. Підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу, ВМР №536300 реєстр №1307, від 25.06.2010, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Фаст Л.Д.;

- Технічні паспорти на громадський будинок - торгівельний павільйон літ. К-1 площею 77,1 кв. м та торгівельний павільйон літ. З-1 загальною площею 154,6 кв.м (а.с.136-137, т.1) виготовлені на замовлення позивача 05 травня 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлобудсервис"Д;

- Звіт про оцінку майна від 18.05.2016 року, виконаний на замовлення позивача Товариством з обмеженою відповідальністю "Схід-П Експерт". Згідно Висновку про вартість майна від 18.05.2016, яке розташоване у м. Дніпропетровську, по вул. Алексєєнко (раніше вул. Чичеріна), буд. 4Д, загальною площею 219,2 кв.м, ринкова вартість цього майна складає 3 500 523,00 грн;

- Рішення Дніпропетровської міської ради №26/7 від 27.04.2016 "Про відновлення руху транспорту по вул. Боброва від пров. Січового до вул. Надії Алексєєнко", яким було вирішено відновити руху транспорту по вул. Боброва від пров. Січового до вул. Надії Алексєєнко. Департаменту споживчого ринку і сфери послуг Дніпропетровської міської ради попередити власників споруд, розташованих по вул. Боброва від пров. Січового до вул. Надії Алексєєнко, про необхідність звільнити зайняті земельні ділянки та привести їх до первісного стану для подальшого використання за цільовим призначенням;

- припис від 17.05.2016 №2684, припис №3582Д від 18.07.2016, яким власнику кіоску (павільйону) по вул. Боброва,14 було запропоновано вжити заходів по звільненню об'єктів благоустрою шляхом демонтування самовільно встановлених тимчасових споруд;

- роздруківку публікації з Інтернет сайту щодо знесення стихійного ринку на вулиці Боброва та світлини.

4. Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

4.1. Способи захисту цивільних прав та інтресів особи визначені у ст. 16 ЦК України, серед яких відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

4.2. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст.321 ЦК України).

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

4.3. Відповідно до ст. 1173, 1175 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акту, що був визнаний незаконним і скасований , відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

Отже, для покладення відповідальності на орган місцевого самоврядування у вигляді стягнення шкоди обов'язковою умовою є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

4.4. Підставою позову позивач зазначає ту обставину, що 26 серпня 2016 року співробітники КП "Благоустрій міста" знесли (знищили) нерухоме майно, яке належить йому на праві власності, проти чого заперечують відповідачі, що і є причиною виникнення спору.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, предметом доказування у даній справі є встановлення обставин знесення (знищення) нерухомого майна, яке належить позивачу, чи мали місце неправомірні дії відповідачів, наявність матеріальної шкоди та її розмір, причинний зв`язок між протиправними діями і заподіяною шкодою.

4.5. Право власності на нерухоме майно позивач підтверджує Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого, відповідно до якої за ним зареєстровано 226/1000 нерухомого майна, реєстраційний номер 01: нежитлова будівля А-1, загальною площею 56 кв.м, нежитлова будівля літ. Б-1, загальною площею 51,7 кв. м, торгівельний павільйон літ. В-1, Г-1, Д-1, Ж-1, 3-1, К-1, Л-1, М-1, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Чичеріна, 4 Д (а.с.14-15, т.1).

В той же час позивачем не надано належних та достовірних доказів щодо знесення (знищення) цього нерухомого майна саме внаслідок виконання відповідачами Рішення Дніпропетровської міської ради №26/7 від 27.04.2016 "Про відновлення руху транспорту по вул. Боброва від пров. Січового до вул. Надії Алексєєнко".

Надані ним копії світлин із засобів масової інформації щодо знесення стихійного ринку на вулиці Боброва не підтверджують знесення (знищення) його нерухомого майна - нежитлової будівлі А-1, загальною площею 56 кв.м, нежитлова будівля літ. Б-1, загальною площею 51,7 кв. м, торгівельний павільйон літ. В-1, Г-1, Д-1, Ж-1, 3-1, К-1, Л-1, М-1, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Чичеріна, 4 Д, оскільки не містять ні назви вулиці, ні нумерації будинків, ні інших ідентифікуючих ознак.

4.6. Як встановлено судом, вище зазначеним рішенням було вирішено відновити рух транспорту по вул. Боброва від пров. Січового до вул. Надії Алексєєнко. Департаменту споживчого ринку і сфери послуг Дніпропетровської міської ради попередити власників споруд, розташованих по вул. Боброва від пров. Січового до вул. Надії Алексєєнко, про необхідність звільнити зайняті земельні ділянки та привести їх до первісного стану для подальшого використання за цільовим призначенням.

Про необхідність звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки повідомлялися власники тимчасових споруд, зокрема позивач надав приписи від 17.05.2016 №2684 та №3582Д від 18.07.2016, яким власнику кіоску (павільйону) по вул. Боброва,14 без зазначення найменування особи, якій було видано припис, було запропоновано вжити заходів по звільненню об'єктів благоустрою шляхом демонтування самовільно встановлених тимчасових споруд.

З наведеного вбачається, що мова йде саме про тимчасові споруди та які розташовані за іншою адресою, відмінною від тої, про яку вказує позивач та за якою розташоване його нерухоме майно. Доказів, що це є те саме майно, позивачем не надано.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що тимчасові споруди є приналежністю нерухомого майна, суд вважає безпідставними, оскільки позов заявлено саме за знищення нерухомого майна, а не тимчасових споруд.

Відтак, позивачем не доведено самого факту завдання йому шкоди шляхом знесення (знищення) зазначеного ним в позові об'єкта нерухомості.

4.7. Щодо правомірності дій органу місцевого самоврядування слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів визнання недійсним та скасування Рішення Дніпропетровської міської ради №26/7 від 27.04.2016 "Про відновлення руху транспорту по вул. Боброва від пров. Січового до вул. Надії Алексєєнко".

Відносини, що виникають у сфері благоустрою населених пунктів регулюються Законом України "Про благоустрій населених пунктів", Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", норми яких спрямовуються на створення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля, збереження і охорону навколишнього природного середовища, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Статтею 13 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" визначено, що до об`єктів благоустрою населених пунктів належать території загального користування (парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; пам`ятки культурної та історичної спадщини; майдани, площі, бульвари, проспекти; вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; пляжі; кладовища; інші території загального користування), прибудинкові території; території будівель та споруд інженерного захисту територій; території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору, а також можуть належати й інші території в межах населеного пункту.

Згідно зі ст.38 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" контроль у сфері благоустрою населених пунктів спрямований на забезпечення дотримання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, а також громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства, вимог цього Закону, Правил благоустрою території населеного пункту та інших нормативно-правових актів.

Відповідно пункту 5 частини 1 статті 16 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" на об`єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Статтею 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" серед іншого затверджено, що до повноважень міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

4.8. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.11.2013 №44/43 затверджені Правила благоустрою території міста Дніпропетровська, у п. 3.2.1 яких встановлено заборону: здійснювати на об`єктах благоустрою міста господарську діяльність з порушенням вимог чинного законодавства України у сферах землеустрою, містобудування, озеленення територій, утримання будинків і споруд, освітлення територій, а також у галузі охорони здоров`я та охорони навколишнього природного середовища; самовільно порушувати об`єкти благоустрою (їх частини) та/або використовувати їх не за функціональним призначенням, зокрема: розміщувати на території загального користування поза межами ділянок, відведених під ринки, торгівельні та ярмаркові майданчики, без відповідного дозволу або з порушенням його умов: тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності, торговельні причепи та автофургони, палатки, лотки, виносні торговельні столи, вітрини, торговельне та холодильне обладнання, товар або його зразки, тару.

4.9. Контроль за додержанням суб`єктами сфери споживчого ринку, відпочинку та сфери послуг вимог цих Правил здійснює КП "Управління з організації контролю благоустрою об`єктів відпочинку, споживчого ринку та захисту інтелектуальної власності" у межах наданих повноважень, з відпрацюванням наступних аспектів: стан утримання власної, прилеглої та закріпленої території об`єктів сфери споживчого ринку, відпочинку та сфери послуг; законність використання об`єктів (елементів) благоустрою міста не за їх функціональним призначенням для реалізації потреб об`єктів сфери споживчого ринку, відпочинку та сфери послуг (п. 20.8 Правил).

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами, що в межах повноважень, визначених статутами комунальних підприємств та Правилами благоустрою території міста Дніпропетровська, відповідачем-3 в серпні 2016 року було здійснено відновлення руху по вул. Боброва в м. Дніпрі шляхом знесення тимчасових споруд, які самовільно побудовані.

Але відповідачі заперечують знесення нерухомого майна, зокрема, того, що є предметом позову, та протилежного позивачем не доведено.

Відтак, відсутня така складова цивільного правопорушення як неправомірні дії відповідачів, а також причинний зв`язок між протиправними діями і заподіяною шкодою.

4.10. Також суд першої інстанції вірно зазначив про неналежність доказів щодо розміру завданої шкоди з огляду на те, що за позивачем зареєстроване на праві власності нерухоме майно значно меншою площею, ніж це визначено у Звіті про оцінку майна, в якому зазначено, що об'єкт має площу 219,2 кв.м. Але звіт не містить посилань та доказів, виходячи з яких оцінювачем зроблено висновок про таку площу майна. Таких доказів не надано і позивачем.

Посилання в апеляційній скарзі на технічні паспорти від 05.05.2014 є недоцільним, оскільки вказані документи не являються належними доказами щодо права власності на нерухоме майно. Також слід зазначити, що вони були виготовлені 05.05.2014, але після цього 25.02.2015 позивачем було зареєстровано право власності на нерухоме майно іншої (меншої) площі.

4.11. За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За встановлених обставин апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не доведено жодної складової цивільного правопорушення з боку відповідачів для покладення на них відповідальності та стягнення шкоди, про яку просить позивач, та правомірно відмовлено в позові.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вище встановленими апеляційним судом обставинами справи та положеннями чинного законодавства.

Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 05.02.2020 у справі №753/23331/16-ц є недоречним, оскільки у цих справах не є подібними предмет спору та фактичні обставини, що формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права.

4.12. Відповідно до ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

З огляду на встановлені обставини справи та наведені положення чинного законодавства апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для його зміни чи скасування, в зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 269, 270, 275, 276, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Влада 2009" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2020 у справі №904/3782/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від від 10.01.2020 у справі №904/3782/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повноїпостанови у випадках, визначених ст. 287 ГПК України.

Повна постанова складена 28 травня 2020 року.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя С.Г. Антонік

Суддя І.М. Кощеєв