ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/606/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-Профіт", Київська область, місто Обухів
до Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (ДП "Харківський облавтодор"), місто Харків
про стягнення 26 458,20 грн.
за участю представників:

позивача - адвокат Онопко В.С., ордер ХВ № 000031 від 04.04.2019;

відповідача - Лялюка М.Г., довіреність № 383 від 27.06.2019;

відповідача - адвокат Рижанков А.В., ордер АХ № 1013634 від 04.03.2020;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ю-Профіт" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом про відшкодування збитків та стягнення з Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (відповідача) 26 458,20 грн., з яких: 22 709,40 грн. - матеріальна шкода, завдана внаслідок пошкодження автомобіля; 660,00 грн. витрат пов`язаних з проживанням керівництва товариства у готелі, 3 088,80 грн. витрат пов`язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження. Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 102,00 грн. та витрати на оплату правничої допомоги.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.03.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-Профіт" прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/606/20; розгляд справи постановлено здійснювати з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 30 березня 2020 року.

30 березня 2020 року до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшов відзив Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на позовну заяву у справі № 922/606/20 (вх. № 7845), в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України. Вказаний відзив досліджено судом в підготовчому засіданні 30.03.2020 та прийнято до розгляду, як такий, що подано відповідачем у строк та відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, враховуючи неявку представників сторін в судове засідання, а також з метою дотримання положень постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", ухвалою суду від 30.03.2020 розгляд справи № 922/606/20 в судовому засіданні на відкладено 27 квітня 2020 року.

У визначений судом день та час ТОВ "Ю-Профіт" та ДП "Харківський облавтодор" своїх представників в засідання суду знов не направили. З урахуванням поданих учасниками справи клопотань про відкладення розгляду справи (за вх. №№ 1275, 1277), а також приймаючи до уваги те, що 02 квітня 2020 року набули чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України, якими розділ X "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 195 а також інші процесуальні строки (в т.ч. розгляду справи по суті) продовжуються на строк дії такого карантину; враховуючи необхідність мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, в судовому засіданні у справі № 922/606/20 оголошено перерву до 25 травня 2020 року, на підставі частини другої статті 216 ГПК України.

В судовому засіданні 25.05.2020 судом оголошено, що 15 травня 2020 року до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшло клопотання ДП "Харківський облавтодор" про залучення додаткових матеріалів (доказів) по справі (вх. № 1486).

Розглядаючи клопотання відповідача, суд керувався приписами статті 80 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Так, відзив Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на позовну заяву у справі № 922/606/20 надійшов до суду ще 30 березня 2020 року. При цьому, відповідач не повідомляв суд про додаткові докази, що не можуть бути подані у встановлений законом строк з об`єктивних причин.

В поданому до суду клопотанні про залучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів, ДП "Харківський облавтодор" заяви про поновлення або продовження процесуального строку не заявив; представники відповідача в судовому засіданні 25.05.2020 також належним чином не обґрунтували неможливість подання доказів у встановлений процесуальним законом строк - разом з поданням відзиву, з причин, що не залежали від них. З огляду на викладене, керуючись пунктом восьмим статті 80 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовив у прийнятті наданих відповідачем доказів до розгляду.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 25.05.2020, позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні 25.05.2020 проти позову ТОВ "Ю-Профіт" заперечували, посилаючись на відсутність вини ДП "Харківський облавтодор" у настанні ДТП та його наслідків, а відтак, в задоволені позовної заяви просили відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-Профіт" та заперечення Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

04 жовтня 2018 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-Профіт" ОСОБА_2. (згідно Наказу № 2810-1К/16 від 26.10.2016) та його заступник ОСОБА_3 (згідно Наказу (розпорядження) № 3101-1К/18 від 31.01.2018) перебували у відрядженні на території Харківської області на службовому автомобілі марки Nissan X-TRAL, д.н.з. НОМЕР_1 (Накази про службове відрядження № 0110-1/18 та № 0110-2/18 від 01.10.2018; Наказ про продовження службового відрядження № 0110-1/18 від 04.10.2018).

Рухаючись о 13 год. 30 хв. на автошляху с.м.т. Нова Водолага - м. Валки ОСОБА_2. та ОСОБА_3 . потрапили в дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої автомобіль Nissan X-TRAL, д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

На місце ДТП були викликані представники Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, які склали схему дорожньо- транспортної пригоди та зафіксували обставини ДТП і його наслідки. Так, працівниками поліції на Схемі місця ДТП (том І, арк.с. 21) зафіксовано наявність на дорозі ями, розмір якої становив - 9*160*240 (глибина, ширина та довжина в сантиметрах), а також зафіксовано пошкодження автомобіля Nissan X-TRAL - пошкоджено два диска з правої сторони та дві покришки порізані.

Відповідно до пункту 2.12 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу має право на безпечні та зручні умови для руху.

Згідно підпункту 3.1.2 пункту 3.1 "Покриття проїжджої частини" Розділу 3 -Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць і доріг населених пунктів та залізничних переїздів ДСТУ 3587-97 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану", глибина окремих осідань, вибоїн не повинна перевищувати 4 см для доріг І-ІІІ категорії і груп А,Б вулиць і доріг населених пунктів; 6 см - для решти категорій і груп. Стан покриття проїзної частини та інших елементів дороги повинні перевірятися організаціями, які їх експлуатують, - щодекадно.

Працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 016732 від 04.10.2018 (том І, арк.с. 20) , в якому зазначено наступне: 04 жовтня 2018 року о 13 годині 30 хвилин на автошляху смт. Нова Водолага м. Валки ОСОБА_3 керуючи автомобілем Nissan X-TRAL, д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрала безпечну швидкість руху, не врахувала дорожню обстановку, чим здійснила наїзд на перешкоду (яму) та порушила вимоги пункту12.3 Правил дорожнього руху.

Разом з тим, постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 30 жовтня 2019 року у справі № 631/1156/18 провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за статтею124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення (том І, арк.с. 30-33).

Крім того, за наслідками ДТП працівниками поліції було складено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 043464 від 08.10.2018 (том І, арк.с. 57), якою було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 020,00 грн. на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 140 КУпАП за наступних обставин: 04.10.2018 о 13 год. 30 хв. начальник філії Нововодолазький автодор ДГІ "Харківський облавтодор" порушив правила, норми і стандарти при утриманні дороги на відрізку с. Федорівка - с. Брідок на автошляху смт. Нова Водолага - м. Валки, не вжив заходів по усуненню ями.

З матеріалів справи також вбачається, що належний Товариству з обмеженою відповідальністю "Ю-Профіт" автомобіль марки Nissan X-TRAL, д.н.з. НОМЕР_1 , придбано у Товариства з обмеженою відповідальністю "ВіДі-Санрайз" на підставі Договору поставки № ІСзА-0003/206 від 25 липня 2018 року (том І, арк.с. 58-62).

Пунктом 8.11 Додатку № 3 до Договору поставки № ІСзА-0003/206 від 25.07.2018 встановлено, що строк дії Гарантійних Зобов`язань Постачальника на Товар становить 3 роки або 100000 км пробігу за умови обслуговування лише на сервісних центрах Дилерів чи Постачальника. Також згідно підпункту 8.16.7 пункту 8.16 Додатку № 3, Гарантійні Зобов`язання Постачальника на Товар припиняються достроково у разі, якщо Товар піддавався ремонту або технічному обслуговуванню будь-якою особою, окрім Постачальника та Дилерів.

За твердженням позивача, на виконання умов Договору поставки № ІСзА-0003/206 від 25.07.2018, представником ТОВ "Ю-Профіт" 04 жовтня 2018 року було повідомлено постачальника про пошкодження транспортного засобу та неможливості подальшої експлуатації, після чого, того ж дня, на місце ДТП прибули представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант-М на Гагаріна", які евакуювали автомобіль до станції технічного обслуговування в місто Харків.

Після проведення огляду автомобіля ТОВ "Атлант-М на Гагаріна" Листом за вих. № 146 від 05.10.2018 (том І, арк.с. 74) повідомило ТОВ "Ю-Профіт" про пошкодження автомобіля Nissan X-TRAL, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: переднього правого та заднього правого коліс. При детальній діагностиці було виявлено бокові порізи переднього та заднього правого коліс, внаслідок чого, за правилами безпечної експлуатації автомобіля, було рекомендовано замінити всі чотири колеса.

Розділом 31 Правил дорожнього руху встановлені вимоги щодо технічного стану транспортних засобів та їх обладнання. Відповідно до підпункту "г" пункту 31.4.5 зазначених Правил, на одну вісь транспортного засобу не можуть бути встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

З огляду на те, що пошкоджені шини перебували на різних осях і автомобіль певний час перебував в експлуатації, відбувся знос протектору шин, керівництвом товариства було враховано вимоги підпункту "г" пункту 34.4.5 ПДР України та рекомендації ТОВ "Атлант-М на Гагаріна" і прийнято рішення стосовно заміни всіх шин для безпечної експлуатації автомобіля.

Відповідно до Акту виконаних робіт (наданих послуг) та прийому-передачі автомобіля № Н4068266 від 05.10.2018 (том І, арк.с. 75) співробітниками ТОВ "Атлант-М на Гагаріна" виконано наступні роботи: діагностика ходової частини автомобіля; відрегульовано кути встановлення передніх та задніх коліс; шиномонтаж /балансування 2 коліс. В ході виконання робіт використано наступні запасні частини: автошини 225/60 Ri8 у кількості 4 шт., пакети для коліс у кількості 4 шт. Загальна вартість наданих послуг разом з використаними запасними частинами, з урахуванням ПДВ, склала 22 709,40 грн., які сплачено ТОВ "Ю-Профіт" 08 жовтня 2018 року, згідно платіжного доручення № 318 від 08.10.2018 (том І, арк.с. 76).

Враховуючи наведене, позивач вказує на те, що саме неналежним виконанням ДП "Харківський облавтодор" обов`язків по утриманню автомобільної дороги на відрізку с. Федорівка - с. Брідок автошляху смт. Нова Водолага - м. Валки Товариству з обмеженою відповідальністю "Ю-Профіт" завдано матеріальну шкоду (внаслідок пошкодження автомобіля) на суму 22 709,40 грн.

Крім того, що після вищевказаних подій керівництво ТОВ "Ю-Профіт" вимушено було продовжити своє відрядження і винаймати помешкання в місті Харкові, внаслідок чого Товариством понесено додаткові витрати у розмірі 660,00 грн., що підтверджується копією Рахунку № 1534 від 04.10.2018 із відміткою "Оплачено", Мотель "Дружба", назва (послуга): "Проживання в економ 2м"; період 04.10.2018 - 05.10.2018, а також чеком про оплату (том І, арк.с. 77). Зазначені витрати позивач також просить стягнути з ДП "Харківський облавтодор".

Для визначення розміру матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Nissan X-TRAL, д.н.з. НОМЕР_1 , у результаті ДТП 04.10.2018, Товариством замовлено у Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. заслуженого Проф. М.С. Бокаріуса проведення товарознавчого дослідження, а 26 листопада 2018 року судовим експертом складено висновок автотоварознавчого дослідження № 22707, яким встановлено величну матеріального збитку в розмірі 12 640,80 грн.

Вартість проведення експертного дослідження на суму 3 088,80 грн., які сплачено ТОВ "Ю-Профіт" 19.10.2018 згідно платіжного доручення № 350 (том І, арк.с. 47), також заявлено позивачем до стягнення з П "Харківський облавтодор".

10 вересня 2019 року позивачем на адресу ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" було направлено претензію щодо відшкодування збитків. Однак листом від 30 вересня 2019 року за вих. № 1325 у відшкодування збитків відмовлено із посиланням на відсутність будь-яких докази вини ДП "Харківський облавтодор" в настанні ДТП.

Обставини щодо стягнення матеріальної шкоди в примусовому порядку стали підставою для звернення ТОВ "Ю-Профіт" до суду із даним позовом.

Заперечуючи проти позову ДП "Харківський облавтодор" в свою чергу зазначило, що філією "Нововодолазький райавтодор" ДП "Харківський облавтодор" при експлуатаційному утриманні автомобільної дороги смт. нова Водолага - м. Валки були дотримані всі вимоги Державного стандарту ДСТУ 3587-97 "Безпека дорожнього руху" Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану", встановлені всі попереджувальні дорожні знаки. Обстеження здійснюється щомісяця зі складанням відповідного акта комісією у складі працівників філії Н.Водолазький РАД ДП "Харківський облавтодор" і представників балансоутримувача вказаної дороги. Так, на підставі акта обстеження автомобільної дороги: Богодухів - Валки - Н.Водолага в зв`язку з наявністю ямковості на покритті дороги були встановлені попереджувальні дорожні знаки, що підтверджується Схемою розташування від 08.10.2018 (том І, арк.с. 104).

Також відповідач вказує на те, що постанова серії НК № 043464 від 08.10.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, була винесена відносно начальника Філії "Нововодолазький райавтодор" ОСОБА_4 поліцейським СРПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 безпідставно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП. Зазначений Акт обстеження складено без представників дорожньої організації, наслідком чого є відсутність у ньому інформації про наявність попереджувальних дорожніх знаків.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальними положеннями статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами частини першої статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно з частиною другою статті 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до положень частини першої статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду наведено у статті 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2018 у справі № 902/320/17).

Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1 Закону України "Про автомобільні дороги" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що автомобільна дорога - це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безпечного та зручного руху транспортних засобів.

За змістом статті 7 цього Закону передбачено, що автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності.

Згідно статті 10 Закону України "Про автомобільні дороги" органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

До повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення, належать, зокрема, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення відповідно до державних будівельних норм і стандартів, а також переліків об`єктів та обсягів бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт автомобільних доріг загального користування, затверджених Кабінетом Міністрів України; здійснення контролю за станом автомобільних доріг загального користування державного значення, виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і здійснення заходів щодо їх ліквідації (стаття 11 Закону України "Про автомобільні дороги" у відповідній редакції).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 13 Закону України "Про автомобільні дороги" орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

Згідно зі статтею 9 Закону України "Про дорожній рух" (в редакції, чинній на момент ДТП) до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до частини третьої статті 14, частини першої статті 16 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України "Про дорожній рух" власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи, несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

За змістом пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994 (із змінами та доповненнями), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору.

Пунктом 1 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 10.09.2014 № 439 Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства.

Основними завданнями Укравтодору є реалізація державної політики у сфері дорожнього господарства та здійснення державного управління автомобільними дорогами загального користування державного значення; здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного управління у сфері безпеки автомобільних доріг (пункт 3 Положення).

Пунктом 5 Розділу І Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища.

Відповідно до пункту 11 Розділу ІІ Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, шляхо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць.

Отже, у розумінні наведених положень у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи системний аналіз наведених норм та правил, суд доходить висновку про те, що Дочірнє підприємство "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" є належним відповідачем у даній справі.

Також у розумінні наведених положень, у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами (аналогічну правову позицію, викладено у постановах Верховного Суду від 12.09.2018 у справі № 686/5458/17 та від 24.10.2018 у справі № 465/11817/16-ц, від 15.04.2019 №924/133/18).

В силу вимог статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Водночас суд вважає таким, що позбавлене правового обґрунтування твердження відповідача про те, що дорожньо-транспортна подія та її наслідки сталися виключно з вини водія позивача, яким були порушені вимоги правил дорожнього руху України, а вина ДП "Харківський облавтодор" у настанні ДТП відсутня, оскільки постанова серії НК № 043464 від 08.10.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесено безпідставно.

Так, відповідальність за порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт передбачена статтею 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), згідно якої: при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина перша статті 140 КУпАП).

При цьому, діяльність органів патрульної поліції, пов`язана з притягненням громадян до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, регламентована, зокрема, Інструкцією з оформлення поліцейськими, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Пунктом 4 розділу I зазначеної Інструкції визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення визначено статтею 283 КУпАП, відповідно якої розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно статті 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про накладення адміністративного стягнення.

Крім того, частиною першою статті 288 КУпАП визначено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу (стаття 289 КУпАП).

Разом з тим, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 043464 від 08.10.2018, в порядку статті 284 КУпАП, якою притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 020,00 грн. на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (як начальника філії Нововодолазький автодор ДГІ "Харківський облавтодор"), внаслідок скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 140 КУпАП, оскаржено не було. Посилання ж відповідача на недоліки та зауваження щодо оформлення постанови, у даному випадку, є недоцільними, оскільки у даній справі не оцінюється правильність дій уповноважених органів, які складали зазначені документи, та їх помилки при виконанні посадових обов`язків. Ці докази в сукупності досліджуються з метою повного та всебічного, об`єктивного та безпосереднього встановлення обставин справи, що мають значення для вирішення цього господарського спору. Поряд з іншими обставинами, перевіряється також факт чи дійсно наявні ями у вказаних розмірах, тобто чи мало місце утримання в неналежному стані відрізку дороги, що послідувало виникненню ДТП.

За загальним правилом, відсутність своєї вини має доводити особа, до якої пред`явлений позов про відшкодування шкоди. Отже, саме на ДГІ "Харківський облавтодор", як юридичну особу, завданнями якої є утримання в належному стані означеної ділянки автодороги, покладено обов`язок доводити відсутність вини у не виконанні цих своїх зобов`язань.

Як встановлено постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 30 жовтня 2019 року у справі № 631/1156/18, зі змісту схеми місця ДТП від 04.10.2018 року встановлено, що розмір ями, до якої потрапила ОСОБА_3 складає 9 см х 160 см х 240 см (глибина, ширина, довжина), що перевищує гранично допустимі норми. Водночас, Акт обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги / вулиці (без дати, складений "у місці, де нібито 4.10.2018 сталося ДТП"), а також Схема розташування попереджувальних дорожніх знаків, складена 08.10.2018 (після ДТП), не можуть бути прийняті судом у якості належних доказів на підтвердження дотримання відповідачем вимог Закону України "Про автомобільні дороги", Закону України "Про дорожній рух" та Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, а також відсутності вини ДП "Харківський облавтодор" у заподіянні збитків позивачу внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг. Також не доведено відповідачем, що відповідальною особою було вжито всіх можливих заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці.

Вищезазначені обставини підтверджують те, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль, відбулась внаслідок протиправної поведінки відповідача, яка виявилась у неналежному утриманні дороги. При цьому, виходячи із сукупності доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позивачем доведено: - протиправну поведінку відповідача у формі протиправної бездіяльності (відповідач був зобов`язаний згідно закону вчинити певні дії, проте не вчинив їх), внаслідок чого позивачу були заподіяні матеріальні збитки; - розмір матеріальних збитків: 22 709,40 грн. - матеріальна шкода, завдана внаслідок пошкодження автомобіля; 660,00 грн. витрат пов`язаних з проживанням керівництва товариства у готелі; - причинно-наслідковий зв`язок між протиправною бездіяльністю відповідача та заподіяною шкодою (в діях водія не встановлено складу адміністративного правопорушення, претензії до технічного стану автотранспортного засобу відсутні; не встановлено будь-яких інших чинників, що б могли вплинути на факт заподіяння шкоди).

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-Профіт" в частині стягнення з Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" 22 709,40 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля та 660,00 грн. витрат пов`язаних з проживанням керівництва товариства у готелі обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню.

В частині стягнення з відповідача 3 088,80 грн. витрат пов`язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження, суд відмовляє, у зв`язку з наступним.

За приписами статті 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

У даному випадку, висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 22707, проведеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. заслуженого Проф. М.С. Бокаріуса, не приймається судом, оскільки встановлені у ньому обставини не входять до предмета доказування у даній справі: суму матеріального збитку, встановлену експертом - 12 640,80 грн. не заявлено позивачем до стягнення, а розмір матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Nissan X-TRAL, д.н.з. НОМЕР_1 у результаті ДТП 04.10.2018 визначено на підставі інших доказів. Окрім того, у висновку експерта не зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Розглянувши вимогу позивача щодо розподілу судових витрат у даній справі та стягнення з ДП "Харківський облавтодор" судового збору і витрат на оплату професійної правничої допомоги, суд зазначає таке.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема: витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частинами першою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якими визначено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог; якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи обґрунтованість заявлених Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-Профіт" позовних вимог, судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. покладається судом на ДП "Харківський облавтодор" та підлягає стягненню на користь позивача.

Також дослідивши матеріали справи та докази, надані позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом із тим, згідно частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, при здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, господарському суду слід враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також, в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг (додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.12.2018 у справі № 922/749/18).

Суд також звертає увагу на те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Статтею 131-2 Конституції України передбачено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

За приписами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З метою захисту своїх інтересів 04.04.2019 між ТОВ "Ю-Профіт" та адвокатом Онопко В.С. укладено Договір про надання правової допомоги. Відповідно до пункту 1 предметом даного Договору є надання Адвокатом правової допомоги, пов`язаної з захистом прав та інтересів Клієнта щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна товариства - автомобіля Nissan X-TRAL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 04.10.2018.

Відповідно до пункту 4.1 Договору, за виконання зобов`язань, передбачених цим Договором, пов`язаних з підготовкою та поданням позову про відшкодування шкоди (консультації, підготовка претензій, збирання доказів, в т.ч. шляхом направлення адвокатських запитів, складання позову), Клієнт зобов`язується сплатити грошові кошти за цим договором - Гонорар адвоката, на підставі акту виконаних робіт, у розмірі 10 000 грн., наступним чином: до 04 вересня 2019 року у розмірі 5000 грн.; після прийняття до свого провадження судом першої інстанції у розмірі 5000 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт від 04.09.2019, адвокатом виконано наступну роботу: надання правових консультацій Клієнту щодо ДТП від 04.10.2018; складання та направлення запитів до Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо отримання інформації по ДТП від 04.10.2018; складання та направлення запиту до Нововодолазького районного суду Харківської області для отримання копії постанови від 30.10.2018.; підготовлення проекту Претензії до ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерного компанія "Автомобільні дороги України" щодо відшкодування шкоди від ДТП, яка мала місце 04.10.2018. Відповідно до акту виконаних робіт від 07.02.2020, адвокатом виконано наступну роботу: підготовчка та складення позовної заяви щодо відшкодування матеріальної шкоди. Також до матеріалів справи позивачем подано Детальний опис виконаних робіт від 07.02.2020 із погодженою у ньому ТОВ "Ю-Профіт" вартістю - 10 000,00 грн. Згідно платіжного доручення від 04.09.2019 № 976, ТОВ "Ю-Профіт" сплачено адвокату Онопко В.С. 5000,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Дослідивши подані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд дійшов висновку, що таких доказів достатньо для встановлення самого факту надання професійної правничої допомоги адвокатом. При цьому, судом враховано п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009, яким передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Оцінивши в сукупності надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що вони можуть бути прийняті як належні, а витрати ТОВ "Ю-Профіт" на професійну правничу допомогу підлягають розподілу.

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).

Водночас суд враховує правову позицію, висловлену Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, згідно якої у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Крім того, вирішуючи питання надання доказів оплати наданих послуг з правової допомоги на суму 5 000,00 грн., суд також враховує правову позицію, яку викладено Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19: "за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу)".

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), з урахуванням конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю "Ю-Профіт" до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн. підтверджені належними доказами, є повністю співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг та відповідають критерію розумності їхнього розміру, а тому можуть бути задоволені.

Водночас суд керується частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-Профіт" у справі № 922/606/20, витрати позивача на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача пропорційно до суми задоволених позовних вимог та підлягають стягненню з Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь позивача у розмірі 8 832,57 грн.

Керуючись статтями 1, 2, 13, 15, 16, 73-80, 86, 123, 126, 129, 233, 236-238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-Профіт" задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (місцезнаходження: 61202, місто Харків, вулиця Ахсарова, будинок 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-Профіт" (місцезнаходження: 08700, Київська область, місто Обухів, вулиця Малишка, будинок 9-В, офіс 127; ) шкоду, завдану внаслідок пошкодження автомобіля в розмірі 22 709,40 грн., витрати, пов`язані з проживанням керівництва товариства у готелі в розмірі 660,00 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 102,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 832,57 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позову в частині стягнення 3 088,80 грн. витрат пов`язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 ГПК України, з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, а також пункту 4 розділу X Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "01" червня 2020 р.

Суддя В.В. Рильова

справа № 922/606/20