ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.05.2020 Справа № 905/312/20

Суддя господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м.Київ,

до відповідача: Капіноса Дениса Валерійовича , м.Світлодарськ, Бахмутський р-н, Донецька область,

про стягнення 29' 927,26грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи -,

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", м.Київ, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Капіноса Дениса Валерійовича , м.Світлодарськ, Бахмутський р-н, Донецька область, про стягнення заборгованості у розмірі 29' 927,26грн, з яких: 24' 999,98грн - заборгованість за кредитом, 988,89грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 757,82грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 3' 180,57грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на приписах норм ст.193 ГК України, ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України і полягають в тому, що 04.03.2019 відповідачем було підписано і подано до ПАТ КБ "Приватбанк" заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, згідно якої відповідач приєднався до розділу 3.2.8. "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом із заявою складають кредитний договір б/н від 04.03.2019, який за своєю природою є договором приєднання та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору.

Ухвалою господарського суду від 20.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №905/312/20; встановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строк до 11.04.2020 (з урахуванням поштового пробігу) для подання через канцелярію суду відзиву на позов.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі: 02.04.2020 - на офіційну адресу: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д; 31.03.2020 - на адресу для листування: 49027, м.Дніпро, а/с 1900, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення та інформацією з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень.

За висновками суду відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, виходячи з наступного.

За змістом позовної заяви, місцем знаходження фізичної особи Капіноса Дениса Валерійовича вказано: АДРЕСА_1 .

Господарський суд Донецької області з метою додержання вимог статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) звернувся з запитом від 13.02.2020 до Відділу реєстрації місця проживання Світлодарської міської ради надати інформацію щодо місця реєстрації чи перебування відповідача.

28.02.2020 на адресу господарського суду Донецької області надійшов лист Світлодарської міської ради, в якому було повідомлено, що фізична особа Капінос Денис Валерійович зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 11.07.2002 по теперешній час.

Відповідно до ч.11 ст.242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів ГПК України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, всі ухвали направлялися рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача, яка зазначена в листі Світлодарської міської ради та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, ухвали суду були повернуті відділенням поштового зв`язку на адресу суду з позначкою "За закінченням встановленого терміну зберігання".

Згідно з п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення.

Відтак, за висновками суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки "за закінченням строку зберігання" свідчить про відмову відповідача отримати копію ухвали за адресою свого місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, і вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 03.03.2018 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі №911/1163/17.

У даному випадку судом також враховано, що згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав можливість ознайомитись з процесуальними документами по справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Станом на 19.05.2020 відзив на позовну заяву від відповідача до канцелярії суду не надходив, таким чином відповідач не скористався своїм правом на викладення позиції зі спору.

Згідно з ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Станом на 19.05.2020 клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надходило.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, суд розглядає справу в порядку частини 8 статті 252 ГПК України за наявними в ній матеріалами в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Як свідчать матеріали справи, 04.03.2019 Фізична особа-підприємець Капінос Денис Валерійович (клієнт) звернувся до позивача із Анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ», з підписанням якої приєднався до розділу 3.2.8 Умов та правил надання послуги «КУБ», що розміщені на сайті ПриватБанку www.pb.ua та уклав кредитний договір.

У відповідності до п.п.1.1-1.6 Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання послуг «КУБ» істотними умовами такого кредитного договору є: 1.1. - вид кредиту: строковий; 1.2. - розмір кредиту: 50' 000грн; 1.3. - строк кредиту: 12 місяців з дати видачі коштів; 1.4. - проценти (комісія) за користування кредитом: перші 6 місяців 1,8% в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1,6% від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту); 1.6 у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п.1.5 заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4% на місяць від суми заборгованості. При цьому сплачується неустойка в розмірі і згідно розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг.

За умовами п.3.2.8.1. Умов та Правил надання кредиту "Кредит КУБ" передбачено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий "Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуги "КУБ", а також в системі Приват24 (далі - Заява). Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом заяви в системі Приват24 або в сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватися шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги. Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам Національного Банку України, які регулюють кредитні відносини.

Повернення кредиту здійснюється щомісячно шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених в заяві (п.3.2.8.3.1. Умов та Правил надання кредиту "Кредит КУБ").

Клієнт доручає Банку щомісячно у строку, зазначені в Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у Банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Згідно з ст.212, 651 ЦКУ при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, банк на свій розсуд, починаючи з дев`яносто першого дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє Клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (Банк здійснює інформування клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення чи інших)). При непогашенні заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу (п.3.2.8.3.1.3. Умов та Правил надання кредиту "Кредит КУБ").

За умовами п.3.2.8.3.2. вказаних Умов зазначено, що за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в заяві та тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п. 3.2.8.6.2.).

При порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому у заяві. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку, передбаченого п.3.2.8.3.1, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення (п. 3.2.8.3.3 Умов).

Згідно з п.п.3.2.8.5.2, 3.2.8.5.3 Умов, клієнт зобов`язався оплатити проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2, а також повернути кредит у терміни і в сумах, які встановлено в п.п. 3.2.8.3.1, 3.2.8.3.2, 3.2.8.5.14, 3.2.8.6.2, а також зазначені в заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Пунктом 3.2.8.10.1. Умов визначено, що у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.8.3.2., 3.2.8.3.1., 3.2.8.9., 3.2.8.3.1. договору клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

На виконання умов кредитного договору б/н від 04.03.2019 позивачем 04.03.2019 перераховано на поточний рахунок відповідача (позичальника) кредитні кошти в розмірі 50' 000,00грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача № НОМЕР_1 .

08.12.2019 позивач звернувся до відповідача з повідомленням вих.№J34KIKUBOP7K9 від 25.11.2019 про наявність заборгованості за кредитним договором.

Докази направлення вказаного повідомлення наявні в матеріалах справи, доказів погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором у повному обсязі суду не надано.

Оскільки зобов`язання за кредитним договором не були виконані відповідачем, позивач, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 24999,98грн, 988,89грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 757,82грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 3180,57грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Дослідивши анкету-заяву відповідача від 04.03.2020, Умови та правила надання банківських послуг, які разом складають кредитний договір б/н від 04.03.2019, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою даний договір має ознаки кредитного договору, який підпадає під правове регулювання норм параграфів 1 та 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як визначено ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома.

Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуги «КУБ» підписано відповідачем із використанням власного електронного цифрового підпису, відповідно до якої позичальник приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» http://privatbank.ua.

При цьому, матеріалами справи та відповідачем не спростовано, що відповідач підписуючи заяву-анкету про відкриття банківського рахунку розумів, ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, зокрема Тарифами Приватбанку.

Відповідно до п.п.3, 4 ст.18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Факт видачі кредиту підтверджується матеріалами справи, зокрема, банківською випискою по рахунку відповідача № НОМЕР_1 , та не заперечується відповідачем.

Згідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч.3 ст.1049 Цивільного кодексу України).

Позивач наполягає на тому, що відповідач прийняті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 03.01.2020 виникла прострочена заборгованість за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом, комісією.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Надані суду виписка по особовому рахунку відповідача та розрахунок заборгованості за договором б/н від 04.03.2020 станом на 03.01.2020 підтверджують заборгованості відповідача перед позивачем: за кредитом в розмірі 24' 999,98грн; за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість в розмірі 988,89грн; за відсотками у вигляді щомісячної комісії в розмірі 3180,57грн.

Натомість, відповідач не надав суду доказів належного виконання зобов`язань у визначені строки, заявлені позовні вимоги не спростував, не заперечив факт обізнаності зі змістом Умов та правил надання послуг «КУБ».

З урахуванням встановленого, суд вважає вимоги про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 24' 999,98грн, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість у розмірі 988,89грн, заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії у розмірі 3180,57грн - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 757,82грн, яка відповідно до розрахунку та наданої позивачем заяви №20200311/783 від 12.03.2020, нарахована за період з 25.10.2019 по 03.01.2020 суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 ст.549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.4 ст.231 цього ж Кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч.6 ст.232 цього ж Кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 3.2.8.3.3 Умов передбачена відповідальність у вигляді сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за порушення грошових зобов`язань за договором кредиту.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що пеня нарахована ним з дотриманням вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України та її розмір при нарахуванні застосований у узгодженому розмірі.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог про стягнення 757,82грн пені з відповідача.

Як встановлено судом, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 18.09.2019 здійснено запис про припинення здійснення відповідачем підприємницької діяльності.

Згідно з ч.8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до відповідного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Разом з цим, згідно з п.6 ч.1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Тобто, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права й обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Отже, з 15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 3 жовтня 2017 року не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи-підприємця, яка є однією зі сторін у справі.

Відтак, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 05.06.2018 у справі №338/180/17.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача повністю.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 236-238, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м.Київ, до Капіноса Дениса Валерійовича , м.Світлодарськ, Бахмутський р-н, Донецька область, про стягнення 29' 927,26грн - задовольнити.

Стягнути з Капіноса Дениса Валерійовича ( АДРЕСА_1 ; ІНН НОМЕР_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд. 1Д, ) 24' 999,98грн - заборгованість за кредитом, 988,89грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 757,82грн - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 3180,57грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії; судовий збір в розмірі 2102,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 ГПК України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 19.05.2020.

Суддя Ю.В. Макарова