ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2020 р. Справа№ 910/8154/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Пересенчук Я.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Доброчинська А.С.;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився;

від відповідача 3: не з`явився;

від третьої особи 1: Комліченко К.О.;

від третьої особи 2: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2019 (повний текст складено 03.12.2019)

у справі № 910/8154/19 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом ОСОБА_1

до 1. ОСОБА_2

2. ОСОБА_3

3. ОСОБА_4

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1. ОСОБА_5

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕСТЕТ ПРАЙМ БУД"

про стягнення 600 000, 00 доларів США за попереднім договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСТЕТ ПРАЙМ БУД",-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач - 1), ОСОБА_3 (далі - відповідач - 2), ОСОБА_4 (далі - відповідач -3) про стягнення авансу у розмірі 600 000, 00 доларів США за попереднім договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСТЕТ ПРАЙМ БУД".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачами 1-3 було порушено п.1.1 попереднього договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСТЕТ ПРАЙМ БУД" від 22.04.2019, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачів солідарно суму авансу у вказаному вище розмірі.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2019 зупинено провадження у справі № 910/8154/19 до розгляду Господарським судом міста Києва справи № 910/13716/19 про визнання недійсним попереднього договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі ТОВ "ЕСТЕТ ПРАЙМ БУД" від 22.04.2019 та набрання рішенням законної сили.

Зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що обставини, які будуть предметом дослідження у справі № 910/13716/19 про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Естет Прайм Буд" та результат розгляду справи № 910/13716/19 вплинуть на встановлення обставин правомірності заявлених позовних вимог у справі № 910/8154/19 та зможуть встановити обставини, які матимуть суттєве значення для вирішення даної справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2019 у справі № 910/8154/19 скасувати та продовжити розгляд у справі № 910/8154/19.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повно з`ясовано, яким чином розгляд позовних вимог у справі № 910/13716/19 перешкоджає розгляду даної справи. Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду справи № 910/13716/19 не може бути підставою для застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, враховуючи формулювання предмету позову, заявленого по справі № 910/13716/19 та відсутність правового значення будь-яких обставин, встановлених за таким предметом позову для справи № 910/8154/19. За твердженням апелянта, у матеріалах справи наявні докази, які дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2019 справу № 910/8154/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.01.2020 у справі №910/8154/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2019 та призначено розгляд справи на 27.01.2020.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2020, у зв`язку з участю судді Мартюк А.І. у підготовці суддів для підтримання кваліфікації, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 прийнято справу №910/8154/19 до провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2019 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Коротун О.М. та справу призначено до розгляду на 12.02.2020.

11.02.2020 та 12.02.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду представник позивача та представник відповідача-1 подали клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2020 розгляд справи відкладено на 26.02.2020.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 року № 09.1-07/119/20 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Майданевич А.Г. на лікарняному.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2020 року для розгляду справи №910/8154/19 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

На підставі рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 та відповідно до положень статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215 та від 25.03.2020 № 239, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 24.04.2020 на всій території України встановлено карантин.

Також, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 338-р, з урахуванням поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, висновків Всесвітньої організації охорони здоров`я щодо визнання розповсюдження COVID-19 у країнах світу пандемією, з метою ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру державного рівня, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення та відповідно до статті 14 та частини другої статті 78 Кодексу цивільного захисту України було встановлено на всій території України режим надзвичайної ситуації до 24 квітня 2020 року.

З огляду на вказані обставини, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 апеляційну скаргу прийнято до свого провадження колегією суддів та учасникам справи запропоновано подати до суду апеляційної інстанції заяви про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2019 року у справі №910/8154/19 у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; у випадку не реалізації сторонами їхнього права на подачу відповідної заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, про дату і час судового засідання учасники справи будуть повідомлені додатково.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2020 розгляд апеляційної скарги у справі № 910/8154/19 призначено на 27.05.2020.

Позиції представників сторін

21.01.2020 через відділ документального забезпечення суду від відповідача 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти вимог та доводів апеляційної скарги та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Явка представників сторін

Представники відповідачів 1-3 та третьої особи 2 у судове засідання 27.05.2020 не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи вказані особи повідомлялись належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідач 1 та відповідач 2 про розгляд апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2019 були повідомлені належним чином, оскільки ухвала Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2020 направлялась на адресу державної реєстрації місця проживання вказаних осіб - м. Київ, вул. Бальзака, 83/2, кВ. 220, однак повернулась у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою.

В матеріалах справи відсутні відомості, що відповідач 1 та відповідач 2 змінили своє місце проживання.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Колегія суддів зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання адресатами кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належними адресами та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням сторонами, вказує на суб`єктивну поведінку цих осіб щодо отримання кореспонденції, яка надходила на їх адресу.

Також колегія суддів, вважає за необхідне зазначити, що відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України "Про доступ до судових рішень" статтями 2, 4 якого встановлено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом.

Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Причому, згідно з ст. 11 цього Закону, не пізніше 01.06.2006 року забезпечено постійне внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень електронних копій судових рішень Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих адміністративних судів, апеляційних та місцевих господарських судів, апеляційних загальних судів, а внесення судових рішень місцевих загальних судів - не пізніше 1 січня 2007 року.

А тому, ухвала суду апеляційної інстанції від 29.04.2020 вважається врученою відповідачу 1 та відповідачу 2.

Обізнаність, зокрема, відповідача 1, стосовно дати розгляду апеляційної скарги підтверджується клопотанням останнього про відкладення розгляду справи, яке було обґрунтоване неможливістю явки відповідача 1 через перебування на лікарняному та запровадженням карантину задля запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-2019.

Колегія суддів у судовому засіданні 27.05.2020 дійшла до висновку про відхилення клопотання відповідача 1 про відкладення розгляду справи з наступних підстав.

Статтею 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Колегія суддів зазначає, що у судове засідання 12.02.2020 вже відкладалось, зокрема, за клопотанням відповідача 1.

В той же час, у поданому клопотанні про відкладення розгляду справи не зазначено обставин, з яких судом апеляційної інстанції не можливо розглянути справу без участі відповідача 1, з урахуванням того, що даною стороною спору вже були викладені свої заперечення на апеляційну скаргу у відповідному відзиві. Явка представників сторін у судове засідання також не визнавалась судом апеляційної інстанції обов`язковою.

Колегією суддів враховано, що на підставі рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 та відповідно до положень статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215 та від 25.03.2020 № 239, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 24.04.2020 на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України № 343 від 04.05.2020 було внесено зміни до постанови від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", зокрема, продовжено період карантину до 22 травня 2020 р.

В той же час, даною постановою Кабінету Міністрів України з 11 травня 2020 р. послаблені карантинні обмеження, а саме дозволено здійснення професійної діяльності адвокатами та нотаріусами.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

А тому, враховуючи тимчасовий характер вжитих державою заходів для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та пом`якшення карантинних заходів з 11 травня 2020 року, оскільки суди в період карантину не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, з огляду на наявний в матеріалах справи відзив відповідача 1 на апеляційну скаргу, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідачів 1-3 та третьої особи 2 у судовому засіданні 27.05.2020.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 28.04.2020 у справі № 910/10553/18, від 05.05.2020 у справі № 911/1634/19, від 15.05.2020 у справі № 17/32.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення авансу у розмірі 600 000,00 доларів США за попереднім договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСТЕТ ПРАЙМ БУД".

04.11.2019 року до Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Господарським судом справи № 910/13716/19.

Вказане клопотання було обґрунтовано тим, що на розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/13716/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСТЕТ ПРАЙМ БУД". Оскільки предмет та підстави позову у справі № 910/8154/19 та у справі № 910/13716/19 є пов`язаними, тому результат розгляд справи № 910/13716/19 про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства вплине на встановлення судом обставин правомірності заявлених позовних вимог у даній справі.

Зупиняючи провадження у справі № 910/8154/19, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що обставини, які будуть предметом дослідження у справі № 910/13716/19 про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Естет Прайм Буд" та результат розгляду справи № 910/13716/19 вплинуть на встановлення обставин правомірності заявлених позовних вимог у справі № 910/8154/19 та зможуть встановити обставини, які матимуть суттєве значення для вирішення даної справи.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При цьому пов`язаною зі справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для такого господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Колегія суддів прийшла до висновку, що постановляючи ухвалу, місцевий господарський суд не врахував приписів ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи. Судом першої інстанції під час винесення оскаржуваної ухвали не обґрунтовано, яким чином розгляд справи № 910/13716/19 унеможливлює розгляд даного спору, не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно при вирішенні цієї справи, виходячи з предмета та підстав спору.

Так, предметом розгляду у даній справі є стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 авансу у розмірі 600 000, 00 доларів США за попереднім договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСТЕТ ПРАЙМ БУД". Отже, предметом доказування у даній справі є встановлення факту виконання/невиконання обов`язків сторони за попереднім договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства та наявності у відповідачів обов`язку з повернення авансу.

Водночас, предметом розгляду у справі № 910/13716/19 є вимога про визнання недійсним договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСТЕТ ПРАЙМ БУД". Отже, предметом доказування у справі № 910/13716/19 є наявність або відсутність законодавчо визначених підстав для визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства.

Колегія суддів зазначає, що розглядаючи вимогу про стягнення авансу за попереднім договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства, суд у будь-якому випадку зобов`язаний дослідити питання щодо належного виконання сторонами умов попереднього договору та наявності у позивача права вимоги до відповідачів, тобто, встановлення таких обставин входить до предмету доказування у межах вирішення спору у даній справі.

Отже, з урахуванням презумпції правомірності правочину, суд не позбавлений можливості досліджувати обставини та оцінювати докази у даній справі, має право та зобов`язаний надати правову оцінку наданим письмовим доказам та самостійно встановити факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги у справі № 910/8154/19, зокрема, факту виконання/невиконання обов`язків сторони за попереднім договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства та наявності у відповідачів обов`язку з повернення авансу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що розгляд справи №910/13716/19, попри її пов`язаність із даною справою, не є перешкодою для встановлення, з урахуванням вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суттєвих обставин у справі № 910/8154/19 під час її розгляду господарським судом.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що для даної справи не існувало обставин, що перешкоджали або унеможливлювали її розгляд, і які б зумовили зупинення провадження у справі.

Водночас, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Частина 1 статті 6 Конвенції щодо права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Оцінюючи оскаржувану ухвалу суду через призму застосування статті 6 Конвенції колегія суддів зазначає, що необґрунтоване зупинення провадження у даній справі може призвести до порушення вимог статті 6 Конвенції щодо дотримання розумних строків розгляду справи і права на справедливий суд.

Наведеного судом першої інстанції враховано не було, тому, зупинивши провадження в цій справі, суд порушив право сторін на розгляд справи упродовж розумного строку.

Вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2018 у справі № 925/1650/15, від 14.11.2018 у справі № 910/8682/18, від 04.03.2019 у справі № 5015/6070/11.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів приходить до висновку, що для даної справи не існувало обставин, що перешкоджали або унеможливлювали її розгляд, і які б зумовили зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладені обставини колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа підлягає передачі на розгляд Господарського суду міста Києва.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 280, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2019 року у справі № 910/8154/19 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2019 року про зупинення провадження у справі № 910/8154/19 скасувати.

3. Матеріали справи № 910/8154/19 передати для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 01.06.2019

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко