ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2020 р. Справа№ 910/15101/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

представники сторін не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Смайл Сервіс"

на рішення господарського суду міста Києва від 11.01.2020 р. (повний текст складено 11.01.2020 р.)

у справі № 910/15101/19 (суддя - Полякова К.В.)

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Смайл Сервіс"

про стягнення 50 127,40 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Граве Україна" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Смайл Сервіс" про стягнення 50 000,00 грн. заборгованості та 127,40 грн. 3 % річних, внаслідок розірвання договору № 27042018 від 27.04.2018 р. на надання асистанських послуг.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.01.2020 р. у справі № 910/15101/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Смайл Сервіс" на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна" 50 000,00 грн. попередньої оплати, 127,40 грн. 3 % річних та 1 921,00 грн. судового збору.

Мотивуючи свій висновок, місцевий господарський суд висловив правову позицію згідно якої, у зв`язку з відмовою довірителя від договору доручення сплачені повіреним кошти підлягають поверненню довірителю. У разі, якщо повіреним такого грошового зобов`язання не виконано, повірений є боржником, який прострочив грошове зобов`язання і відповідає за весь час прострочення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Смайл Сервіс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначав, що судом першої інстанції необґрунтовано залишено без розгляду його клопотання про розгляд даної справи в судовому засіданні з викликом сторін. Окрім цього, відповідач посилався на позбавлення його представника можливості ознайомитись з матеріалами справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Поляк О.І., Дідиченко М.А., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 18.03.2020 р.

25.02.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

16.03.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

17.03.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача та відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненою коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, справа № 910/15101/19 призначена до розгляду на 18.03.2020 р. була знята з розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Поляк О.І., Пономаренко Є.Ю., призначено справу до розгляду на 29.04.2020 р.

27.04.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

29.04.2020 р. справу № 910/15101/19 знято з розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2020 р. призначено справу до розгляду на 20.05.2020 р.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2020 р., у зв`язку з перебуванням судді Поляк О.І. на лікарняному, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А.

15.05.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Представники сторін у судове засідання, що відбулось 20.05.2020 р., не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце. За висновками суду неявка учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 27.04.2018 р. між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Граве Україна" (довіритель) та товариством з обмеженою відповідальністю "Смайл Сервіс" (повіреним) укладено договір доручення № 27042018 (далі - договір), за умовами якого повірений від імені та за рахунок довірителя приймає на себе зобов`язання вчинити дії по забезпеченню надання на території України асистанських послуг по організації медичної чи іншої допомоги застрахованим довірителем особам та/або на користь таких осіб, згідно з Правилами добровільного медичного страхування (безперервне страхування здоров`я), та Правилами добровільного страхування від нещасних випадків довірителя, Програмами страхування, викладеними в додатках до даного договору, а також договором страхування (полісами), укладеними довірителем із застрахованими особами, а довіритель зобов`язується забезпечити повіреного інформацією та сплатити йому винагороду, а також компенсувати понесені повіреним витрати, визначені цим договором.

Відповідно до положень пункту 3.1 договору повірений зобов`язується забезпечити асистанські послуги по полісам довірителя. Повірений зобов`язується по закінченню кожного календарного місяця надавати довірителю звіт про витрати по наданим асистанським послугам за полісами та виставлений на його підставі рахунок-фактуру. Звіт про витрати повинен бути наданий не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за звітним, по формі, викладеній у додатку № 5. До звіту про витрати додаються документи, що підтверджують проведені повіреним витрати по врегульованим збиткам (оригінали розрахункових документів, рахунків, калькуляцій, рецептів, чеків або інших документів).

Пунктом 5.2.1 договору передбачено, що з метою забезпечення оплати послуг при настанні страхового випадку довіритель протягом 5 банківських днів з дати продажу першого полісу перераховує на розрахунковий рахунок повіреного, вказаний у розділі 10 цього договору, суму в розмірі 50 000,00 грн. без ПДВ. Вказана сума надходить на розрахунковий рахунок повіреного як передоплата за наступні витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги та інших послуг клієнтам, не є прибутком або власністю повіреного та має виключно цільовий характер: виплата збитків по полісами довірителя та може бути переглянута сторонами в разі зміни кількості застрахованих осіб, по відношенню до яких повіреним надаються асистанські послуги.

За умовами п. 5.2.5 договору у випадку припинення дії даного договору, повірений зобов`язується повернути довірителю суму, вказану в пункті 5.2.1 цього договору, шляхом перерахування вказаної суми на розрахунковий рахунок довірителя, після виконання всіх інших фінансових зобов`язань сторін одна перед одною в межах цього договору, протягом 30 днів з моменту повідомлення про розірвання договору.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом року. Дія договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін письмово не попередить іншу про своє бажання достроково припинити дії договору (пункт 9.1 договору).

Згідно з пунктом 9.4 договору кожна із сторін має право на розірвання договору, повідомивши про це іншу сторону за 30 днів до моменту розірвання, за умови повного виконання сторонами фінансових зобов`язань одна перед одною.

На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу передоплату у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 76974 від 30.07.2018 р.

Згодом, 14.08.2019 р. довіритель звернувся до повіреного з листом № 524 щодо розірвання договору та повернення сплаченої тому попередньої оплати протягом 30 днів із моменту отримання повідомлення. Відповідачем лист отриманий 21.08.2019 р.

Однак, відповідач на вищевказану вимогу відповіді не надав та грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Договором доручення може бути визначений строк, протягом якого повірений має право діяти від імені довірителя (частина 1 статті 1001 Цивільного кодексу України).

Як слідує із умов укладеного між сторонами договору, кожна із сторін має право заявити про розірвання договору, повідомивши про це іншу сторону за 30 днів до моменту розірвання (пункт 9.4), і повірений при цьому зобов`язувався повернути попередню оплату протягом 30 днів з моменту повідомлення про розірвання договору (пункт 5.2.5 договору).

Повідомлення позивача про розірвання договору та повернення грошових коштів у розмірі 50 000,00 грн. відповідачем отримане 21.08.2019 р., а отже вказані кошти відповідач повинен був повернути позивачу у строк до 20.09.2019 р. включно.

Враховуючи те, що позивачем дотримано передбачений договором порядок щодо повідомлення відповідача про розірвання договору та повернення оплаченої попередньої оплати і не виконання цієї вимоги протягом 30 днів із моменту отримання повідомлення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача щодо стягнення з відповідача попередньої оплати у розмірі 50 000,00 грн.

Стосовно заявлених позивачем до стягнення з відповідача 127,40 грн. 3 % річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 23.09.2019 р. по 23.10.2019 р., колегія суддів виходить з такого.

За частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснений розрахунок, апеляційний господарський суд встановив, що нараховані позивачем 127,40 грн. 3 % річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 23.09.2019 р. по 23.10.2019 р., є таким, що ґрунтується на нормах законодавства України, тож позов в цій частині підлягає задоволенню.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в силу частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, не може бути підставою для скасування або зміни рішення, оскільки оскаржуване рішення прийняте з повним з`ясування обставин справи і вірне по суті. Обов`язкових підстав, у відповідності до приписів частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, апелянтом не наведено.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала господарського суду міста Києва від 31.10.2019 р. отримана відповідачем за юридичною адресою 07.11.2019 р., тож судом першої інстанції вірно зазначено, що клопотання про розгляд справи з викликом сторін подане після встановленого в ухвалі про відкриття провадження строку, а отже підлягає залишенню без розгляду на підставі частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, матеріали справи не містять та скаржник не довів подання ним заяви про продовження вказаного строку, встановленого судом для подання заяв і клопотань процесуального характеру, а судом першої інстанції правомірно зазначено, що складність та категорія даної справи не є винятковою та відноситься до малозначних, а тому не повинна була розглядатися за правилами загального позовного провадження.

Щодо доводів апелянта про позбавлення можливості його представника ознайомитись з матеріалами справи, слід зазначити, що копія позовної заяви з додатками направлялась позивачем на юридичну адресу відповідача (фіскальний чек та опис вкладення від 25.10.2019 р.), ухвали від 31.10.2019 р., від 06.12.2019 р. отримані відповідачем (07.11.2019 р., 17.12.2019 р.) та інших документів матеріали справи не містять (окрім клопотань відповідача про ознайомлення з матеріалами справи від 26.11.2019 р., від 27.11.2019 р., та про розгляд справ з викликом сторін та відкладення розгляду справи від 26.11.2019 р.).

Згідно частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи наведене, у відповідача було достатньо часу для ознайомлення з позовною заявою (у разі необхідності) та подати заперечення й відповідні докази, тож доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд погоджується із висновками господарського суду міста Києва, отже підстав для скасування або зміни рішення від 11.01.2020 р. у справі № 910/15101/19 не вбачається.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Смайл Сервіс" на рішення господарського суду міста Києва від 11.01.2020 р. у справі № 910/15101/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 11.01.2020 р. у справі № 910/15101/19 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/15101/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 28.05.2020 р

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко