ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2020 р. Справа№ 910/4596/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Буравльова С.І.

Пашкіної С.А.

при секретарі судового засідання Бовсунівській Л.О.

за участю представників сторін

від позивача не з`явився

від відповідача Сичевська А.С.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БМ Дистрибушн 2.0" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2020

у справі №910/4596/20 (суддя Бондарчук В.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват Сервіс Буд Лтд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМ Дистрибушн 2.0"

про вжиття заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Приват Сервіс Буд Лтд" (далі - ТзОВ "Приват Сервіс Буд Лтд"/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМ Дистрибушн 2.0" (далі - ТзОВ "БМ Дистрибушн 2.0"/відповідач) про стягнення 3257585,37 грн заборгованості за договором субпідряду №1495/01/19 від 17.01.2019 та 26 342,00 грн 3% річних, що разом складає 3283927,37 грн.

Одночасно із позовною заявою, 03.04.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява ТзОВ "Приват Сервіс Буд Лтд" про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват Сервіс Буд Лтд" про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено частково. До вирішення спору у справі № 910/4596/20 по суті та набрання рішенням законної сили вжити заходи до забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "БМ Дистрибушн 2.0", що обліковуються на будь-яких рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "БМ Дистрибушн 2.0", виявлених державним або приватним виконавцем, в межах суми 1 236 620,88 грн.

При винесенні зазначеної ухвали, місцевий господарський суд здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів всіх учасників судового процесу, враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "БМ Дистрибушн 2.0" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, прийнятою з неповним з`ясуванням та за недоведеності обставин, що мають значення для справи. Зокрема, апелянт зазначає, що позивачем не надано належних доказів відсутності оплат за Договором субпідряду №1495/01/19 від 17.01.2019, а також наявності заборгованості у відповідача.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2020 по справі №910/4596/20 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Буравльов С.І. Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 відкрито провадження, справу призначено до розгляду на 30.03.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 справу призначено до розгляду на 03.06.2020.

02 червня 2020 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду, від Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват Сервіс Буд Лтд" надійшов відзив на апеляційну скаргу та клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 03.06.2020 представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати оскаржувану ухвалу. Представник позивача в судове засідання не з`явився.

Колегія суддів зазначає, що згідно з п. 11 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи та беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів дійшла висновку про можливість розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника позивача.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Згідно зі ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Предметом позову у даній справі є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват Сервіс Буд Лтд" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БМ Дистрибушн 2.0" заборгованості в розмірі 3257585,37 грн та 26342,00 грн 3% річних, яка виникла в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору субпідряду №1495/01/19 від 17.01.2019.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач зазначив, що станом на 27.03.2020 заборгованість відповідачем не погашена, що свідчить про неналежне та умисне невиконання зобов`язань з боку ТзОВ "БМ Дистрибушн 2.0".

Зазначені обставини, на думку позивача є підставою для забезпечення позову, в зв`язку з загрозою в подальшому утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Місцевим господарським судом встановлено, що позивачем до позовної заяви додано акт приймання виконаних будівельних робіт №1 від 25.11.2019 на суму 1236620,88 грн, який підписано позивачем та відповідачем, а щодо вартості та обсягу робіт за іншими актами з матеріалів заяви вбачається неузгодженість та наявність у сторін спірних правовідносин.

Так, апелянт не зазначив, яким чином накладення арешту на грошові кошти відповідача на відкритих ним рахунках в банківських установах в межах оспорюваної суми порушує його права, не зазначив про наявність у нього на відкритих ним рахунках в банківських установах достатньої кількості грошових коштів, про наявність іншого майна (із конкретизацією переліку та вартості), що у сукупності свідчитимуть про можливість реального та фактичного виконання судового рішення, в разі задоволення позову.

Також, колегія суддів враховує правову позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 08.10.2018 у справі №913/257/18, відповідно до якої, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що подані скаржником до апеляційної скарги виписки по рахунками, не спростовують доводів заявника про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, а є доказами обґрунтованості чи необґрунтованості позовних вимог, які будуть досліджуватися під час розгляду спору по суті.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 у справі №910/4596/20 відповідає фактичним обставинам справи, винесена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак, передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваної ухвали немає.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БМ Дистрибушн 2.0" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 у справі №910/4596/20 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 у справі №910/4596/20 залишити без змін.

3.Матеріали оскарження у справі №910/4596/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 03.06.2020

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.І. Буравльов

С.А. Пашкіна