ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" травня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/308/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Потребенко О.М.,

розглянувши справу № 916/308/20 за правилами загального позовного провадження

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХБУДЦЕНТР" /, адреса - 65101, м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, буд. 10, e-mail: /

до відповідача: Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» /, адреса - 01135, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 14, e-mail: / в особі Головного представництва Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» /, адреса - 65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 1, ІПН 597,номер філії 22/

про внесення змін до договору

за участю представників:

від позивача: Залюбовська О.Л., адвокат за ордером;

від відповідача: Смаль С.М. в порядку самопредставництва юридичної особи.

ВСТАНОВИВ:

06.02.2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХБУДЦЕНТР» (ТОВ «ТЕХБУДЦЕНТР», позивач, виконавець) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 325/20/ до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» /, адреса - 01135, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 14, e-mail: / в особі Головного представництва Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (ДП «АМПУ» в особі ГП ДП «АМПУ», відповідач, замовник) з вимогами про внесення змін до договору № 2195-В-ОДФ-17 від 29.12.2017р. шляхом затвердження додаткової угоди № 1 до договору № 2195-В-ОДФ-17 від 29.12.2017р., укладеного між ТОВ «ТЕХБУДЦЕНТР» та ДП «АМПУ» в особі ГП ДП «АМПУ» в наступній редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА № 1

до договору № 2195-В-ОДФ-17 від 29 грудня 2017 року

м. Одеса «___»______2020 р.

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України», назване в подальшому Замовник, в особі _____, діючого на підставі____, з однієї сторони, та

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХБУДЦЕНТР», іменоване надалі Виконавець, в особі директора Вороніна Віктора Васильовича, який діє на підставі Статуту, з другої сторони, разом іменовані Сторони, уклали цю Додаткову угоду про наступне:

1. Пунк 16.3. Договору в наступній редакції:

« 16.3. Цей Договір діє протягом 2017-2020 р.р., але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за Договором, а в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення терміну гарантії.».

2. Всі інші умови Договору, які не змінені цією Додатковою угодою, залишаються без змін і Сторони підтверджують свої зобов`язання за ними.

3. Ця Додаткова угода складена українською мовою у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу для кожної із Сторін та є невід`ємною частиною Договору.

ЗАМОВНИК ВИКОНАВЕЦЬ

Державне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю

«Адміністрація морських портів України» «ТЕХБУДЦЕНТР»

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскільки будучи виконавцем робіт за укладеним з відповідачем договором № 2195-В-ОДФ-17 від 29.12.2017р. з незалежних від нього причин, а саме у зв`язку з зупиненням замовником робіт через відсутність фінансування, не зміг приступити до виконання обумовлених договором робіт та має намір продовжити виконання робіт за договором, строк якого закінчився, зважаючи на відмову відповідача подовжити дію цього договору і зміну його істотних умов під час виконання, вимушений, керуючись положеннями ст.ст. 188, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 626, 627, 629, 652 Цивільного кодексу України звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 10.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/308/20; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

02.03.2020 року за вх. 5539/20 господарським судом отримано відзив на позовну заяву, в якій відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх такими, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства України та просить суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, при цьому посилаючись на неможливість укладення додаткової угоди.

Зокрема, відповідач, посилаючись на положення статей 208, 653-654 ЦК України, ст.ст. 67, 181 ГК України, зазначає, що законодавець розділяє форму та зміст договору, як документу, від зобов`язань, які виникають на підставі такого документу. Останнє означає, що зміни до договору, оформленого у вигляді єдиного документу, можуть бути внесені протягом строку, коли така форма (документ) існують.

Згідно з ст. 631 ЦК України, ч. 7 ст.180 ГК України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору, а сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

В цьому контексті відповідач просить звернути увагу, що відповідно до пункту 16.3 договору він діє протягом 2017-2019 років, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором, а в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення терміну гарантії.

Тому відповідач вважає, що наведене в договорі формулювання строку дії договору хоча і не свідчить про припинення зобов`язань за договором, що виникли внаслідок його укладення і не звільняє сторони від їх виконання, однак означає що сторони не можуть реалізувати свої права в частині внесення змін до договору після 31.12.2019 року.

Відповідач також просить звернути увагу, що крім обмежень, визначених в самому договорі та нормах цивільного законодавства, відсутність правових підстав для укладення додаткової угоди зумовлена положеннями Закону України «Про публічні закупівлі», а саме ч. 4 ст. 36, яка є імперативною нормою.

Щодо істотної зміни обставин відповідач зазначає наступне. Позовні вимоги мотивовано також тим, що під час виконання умов укладеного між ДП «АМПУ» в особі Одеської філії ДП «АМПУ» та ТОВ «Техбудцентр» договору №2195-В-ОДФ-17 від 29.12.2017р. відбулась зміна істотних обставин, яка зумовила складнощі виконання його умов для позивача. Істотна зміна обставин, як вбачається з позовної заяви, полягала у зупиненні виконання робіт за договором внаслідок відсутності затвердженого фінансового плану ДП «АМПУ» на 2019 рік. Однак, сторонами особисто у договорі передбачили право замовника призупинити роботи, а також обставини, з настанням яких таке право може бути реалізовано, передбачено пунктом 17.1 договору, в якому також зазначено, що замовник має право призупинити роботи у разі відсутності витрат у затвердженому фінансовому плані ДП «АМПУ» на поточний період.

Таким чином, укладаючи договір сторони передбачали і допускали можливість не затвердження фінансового плану ДП «АМПУ», а також узгодили дії у разі настання такої обставини.

Крім того, відповідач звертає увагу суду на положення ч. 4 ст. 652 ЦК України якою регламентується, що зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

На думку відповідача, позивач у позовній заяві не надав доказів, що припинення договору суперечить суспільним інтересам, а також що внаслідок припинення договору настала або може настати шкода, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору.

Крім того, відповідач вважає, що позивач не довів одночасної наявності у спірних відносинах всіх умов, визначених ч.2 ст. 652 ЦК України. Більше того, визначена у пункті першому частини другої цієї статті умова взагалі не може бути застосована оскільки, як вже зазначалось, в момент укладення договору сторони допускали можливість не затвердження фінансового плану. Відсутність хоча б однієї з наведених умов унеможливлює зміну умов договору за рішенням суду. Виходячи з вищевикладеного, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження істотної зміни обставин, що настали під час дії договору.

В судовому засіданні оголошувалися протокольні ухвали про відкладення судового засідання в порядку підготовчого провадження, зокрема 04.03.2020 року суд оголосив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання до 13.03.2020р. о 10:00, перерву в судовому засіданні до 08.04.2020р. о 9:30.

06.04.2020р. через канцелярію суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову в порядку ст. 46 Господарського процесуального кодексу України від 03.04.2020р. вих. № 03/04-20/1 (вх. № 8692/20), в якій позивач просить суд внести зміни до договору № 2195-В-ОДФ-17 від 29.12.2017р. шляхом затвердження додаткової угоди № 1 до договору № 2195-В-ОДФ-17 від 29.12.2017р., укладеного між ТОВ «ТЕХБУДЦЕНТР» та ДП «АМПУ» в особі ГП ДП «АМПУ» в наступній редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА № 1

до договору № 2195-В-ОДФ-17 від 29 грудня 2017 року

м. Одеса «___»______2020 р.

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України», назване в подальшому Замовник, в особі _____, діючого на підставі____, з однієї сторони, та

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХБУДЦЕНТР», іменоване надалі Виконавець, в особі директора Вороніна Віктора Васильовича, який діє на підставі Статуту, з другої сторони, разом іменовані Сторони, уклали цю Додаткову угоду про наступне:

4. Пунк 16.3. Договору в наступній редакції:

« 16.3. Цей Договір діє протягом 2017-2022 р.р., але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за Договором, а в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення терміну гарантії.».

5. Всі інші умови Договору, які не змінені цією Додатковою угодою, залишаються без змін і Сторони підтверджують свої зобов`язання за ними.

6. Ця Додаткова угода складена українською мовою у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу для кожної із Сторін та є невід`ємною частиною Договору.

ЗАМОВНИК ВИКОНАВЕЦЬ

Державне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю

«Адміністрація морських портів України» «ТЕХБУДЦЕНТР»

У зв`язку з запровадженням Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 з 11.02.2020 року на всій території України карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та зважаючи на рішенням зборів суддів Господарського суду Одеської області від 16.03.2020 року, затвердженого протоколом № 916-3/2020, яким у період дії вказаного карантину рекомендовано перенести судові засідання за межі призначеного строку, судове засідання, призначене на 08.04.2020р. о 9:30 було відкладене на 20.05.2020 року о 11:30. Оскільки суд не перейшов до розгляду справи по суті і позивачем направлено копію заяви про зміну предмету позову відповідачеві, суд ухвалою від 08.04.2020р. прийняв до розгляду вказану заяву про зміну предмету позову від 03.04.2020р. вих. № 03/04-20/1.

В судовому засіданні 20.05.2020 року відповідачем по справі наданий відзив на заяву про зміну предмету позову, який долучено до матеріалів справи.

Присутні в судовому засіданні 20.05.2020 року представники сторін надали письмову згоду на закінчення підготовчого засідання та перехід до розгляду справи по суті у той самий день по справі № 916/308/20, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 183 ГПК України.

20.05.2020 року суд перейшов до розгляду справи по суті.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 20.05.2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Як досліджено судом в судовому засіданні - 29.12.2017 року між ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Головного представництва державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (замовник) та ТОВ «ТЕХБУДЦЕНТР» (виконавець) укладено договір № 2195-В-ОДФ-17, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору виконання робіт з будівництва об`єкту: ДСТУ Б Д.1.1.-1:2013 «Реконструкція з відновленням несучої здатності і герметичності покриття модернізацією мереж електропостачання, систем кондиціювання та вентиляції, пожежної сигналізації концертно-виставкового залу (КВЗ), інв. № 079599 по вул. Приморська, 6 в м. Одеса» у порядку та на умовах, визначених договором, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити такі роботи.

Договір укладено на підставі відкритих торів, номер закупівлі UA-2017-11-21-002649-c.

Відповідно до умов п. 2.1. договору, строк виконання робіт - 210 календарних днів безпосереднього виконання робіт з дати початку виконання робіт згідно графіку виконання робіт (додаток № 4 до договору).

Згідно з п. 2.2. договору, початок робіт та закінчення робіт сторони оформлюють окремим двостороннім актом, підписаним уповноваженими представниками замовника і виконавця.

Відповідно до пунктів 16.2.-16.3. договору регламентує, що цей договір діє протягом 2017-2019 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків за договором, а в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення терміну гарантії.

Відповідно до п. 17.1. договору, замовник має право призупинити роботи, у разі відсутності витрат у затвердженому фінансовому плані ДП «АМПУ» на поточний період.

Згідно до п. 17.4. договору, умови (основні, істотні) цього договору не можуть змінюватись після його підписання до повного виконання сторонами зобов`язань, крім випадків, передбачених чинним законодавством України у сфері публічних закупівель, з урахуванням вимог ст. 36 ЗУ «Про публічні закупівлі».

Судом встановлено, що сторонами підписано акт від 19.11.2018 року початку робіт за договором №2195-В-ОДФ-17 від 29.12.2017 року, підписаний уповноваженими представниками замовника, а саме головним інженером ОФ ДП «АМПУ» Калюжним О.В., начальником ВГІС і КБ ОФ ДП «АМПУ» Шевченко Ю.В. та провідним інженером ВГІС і КБ ОФ ДП «АМПУ» Ватан С.М., та представниками генпідрядника ТОВ «Техбудцентр» - директором Вороніним В.В.

Крім того, в матеріалах справи наявний акт від 03.01.2019 року про призупинення робіт за договором № 2195-В-ОДФ-17 від 29.12.2017р. на виконання робіт з будівництва об`єкту: ДСТУ Б Д.1.1.-1:2013 «Реконструкція з відновленням несучої здатності і герметичності покриття модернізацією мереж електропостачання, систем кондиціювання та вентиляції, пожежної сигналізації концертно-виставкового залу (КВЗ), інв. № 079599 по вул. Приморська, 6 в м. Одеса», складений на підставі п. 17.1 договору № 2195-В-ОДФ-17 від 29.12.2017р. у зв`язку з відсутністю станом на 01.01.2019 року затвердженого фінансового плану ДП «АМПУ». Вказаний акт підписаний головним інженером ОФ ДП «АМПУ» Калюжним О.В., начальником ВГІС і КБ ОФ ДП «АМПУ» Шевченко Ю.В. та провідним інженером ВГІС і КБ ОФ ДП «АМПУ» Ватан С.М. та представниками генпідрядника ТОВ «Техбудцентр» - директором Вороніним В.В.

Також судом встановлено, що позивачем було направлено лист від 11.12.2019р. за вих. № 11/12-1 керівнику ДП «АМПУ» з пропозицією укласти додаткову угоду до договору № 2195-В-ОДФ-17 від 29.12.2017р. в якій викласти п. 16.3. договору в наступній редакції : « 16.3. Цей договір діє протягом 2017-2020 рр., але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків за договором, а в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення терміну гарантії.». Даний лист було отримано ДП «АМПУ» 11.12.2019р., про що свідчить відповідний напис на нижньому правому куті листа від 11.12.2019р. за вих. № 11/12-1.

У відповідь на вищезазначений лист відповідачем направлено відповідь позивачу від 28.12.2019р. за вих.№ 34/32-01-02, в якому ДП «АМПУ» повідомляє, що згідно Наказу ДП «АМПУ» № 218/10 від 16.10.2019р. «Про передачу майна з окремого балансу Одеської філії ДП «АМПУ» на окремий баланс Головного Представництва ДП «АМПУ» та відповідно до «Акту приймання-передачі активів, зобов`язань, майна на позабалансових рахунках з окремого балансу Одеської філії ДП «АМПУ» на окремий баланс Головного Представництва ДП «АМПУ» від 18.11.2019р.» на баланс відповідача зокрема, передано на виконання договір №2195-В-ОДФ-17 від 29.12.2017 року. Відповідач, посилаючись на п. 16.3. та 12.2. договору, повідомив про те, що фінансовий план ДП «АМПУ» на 2020 рік не затверджений. На підставі вищевикладеного, відповідач зазначив що в подальшому продовжить будувати взаємовідносини з ТОВ «Техбудцентр» відповідно до норм чинного законодавства України.

В матеріалах справи також наявний повторний лист позивача адресований керівнику ДП «АМПУ» від 09.01.2020р. за вих. № 09/01-20/1 «Щодо укладення додаткової угоди до Договору № 2195-В-ОДФ-17 від 29.12.2017р.».

Враховуючи ненадання згоди відповідачем на внесення змін до спірного договору, а саме продовження строку дії договору, позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на положення ст.ст. 188, 193 ГК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 626, 627, 629, 652 ЦК України.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Отже, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Як встановлено вище господарським судом, між сторонами справи укладено договір від 29.12.2017р. № 2195-В-ОДФ-17 відповідно до якого замовник доручає, а виконавець забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору виконання робіт з будівництва об`єкту: ДСТУ Б Д.1.1.-1:2013 «Реконструкція з відновленням несучої здатності і герметичності покриття модернізацією мереж електропостачання, систем кондиціювання та вентиляції, пожежної сигналізації концертно-виставкового залу (КВЗ), інв. № 079599 по вул. Приморська, 6 в м. Одеса» у строки передбачені п. 16.3. договору, а саме протягом 2017-2019 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків за договором, а в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення терміну гарантії.

Виконання зобов`язань сторонами за спірним договором почалося 19.11.2018 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом про початок робіт за договором № 2195-В-ОДФ-17 /а.с.20/.

Однак, роботи за спірним договором було призупинено, про що складено акт про зупинення робіт від 03.01.2019р. на підставі п. 17.1 договору № 2195-В-ОДФ-17 у зв`язку з відсутністю затвердженого фінансового плану ДП «АМПУ» на 2019 рік станом на 01.01.2019р., даний акт підписано уповноваженими представниками сторін.

Враховуючи зазначену обставину, а саме відсутність затвердженого фінансового плану ДП «АМПУ» на 2019 рік, відповідачем було повідомлено позивача листом від 28.12.2019р. (віх.№ 34/32-01-02) , що згідно п. 12.2 договору фінансування робіт здійснюється після затвердження фінансового плану ДП «АМПУ» на поточний період, та у разі наявності фінансування витрат на роботи, що є предметом цього договору, у затвердженому фінансовому плані замовника на поточний період. Однак, фінансовий план ДП «АМПУ» на 2020 рік станом на 28.12.2019р. не затверджений.

Водночас, у листі Головного представництва ДП «АМПУ» не було зазначено про наміри розірвання або припинення договірних правовідносин між сторонами, навпаки зазначено про продовження співпраці відповідно до норм чинного законодавства України.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторонам (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 631 ЦК України та частиною сьомою статті 180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України, частиною першою статті 202 ГК України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

З огляду на те, що закон не передбачає такої підстави, як закінчення строку дії договору, для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, що зокрема підтверджується правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, в т.ч. по справі 910/9072/17, а також практикою Верховного суду (справи № 927/333/17, № 916/626/18 тощо) суд не вбачає правових підстав для застосування положень ст. 652 ЦК України - зміну договору шляхом укладення додаткової угоди.

За таких обставин суд приходить до висновку, що права позивача у даному випадку не порушені з боку відповідача, так як у відповідності до п. 16.3. спірного договору, договір № 2195-В-ОДФ-17 у будь-якому випадку діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором, тому внесення змін до останнього, шляхом затвердження додаткової угоди про продовження дії договору є безпідставним та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства України.

Таким чином господарський суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХБУДЦЕНТР» у повному обсязі.

Посилення позивача, що під час виконання умов укладеного спірного договору, відбулась зміна істотних обставин, а саме відсутність затвердженого фінансового плану ДП «АМПУ» на 2019 рік, зумовило складнощі для виконання умов спірного договору позивачем, не приймаються судом до уваги, так як дану обставину сторонами особисто було передбачено умовами договору № 2195-В-ОДФ-17, а саме п. 17.1.

Крім того позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про зобов`язання виконати умови договору №2195-В-ОДФ-17 від 29.12.2017 року, оскільки зобов`язання за договором є чинними, адже договір діє до виконання сторонами своїх обов`язків за цим договором належним чином.

Стосовно вимог позивача про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., що вбачається із платіжного доручення № 8 від 04.02.2020 року /а.с. 12/.

Таким чином, враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХБУДЦЕНТР» у повному обсязі, судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. покладається на позивача.

Відповідно до п. 4 Розділу Х Прикінцевих положень ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46,157,195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241, п. 4 ч. 2 Розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХБУДЦЕНТР» /, адреса - 65101, м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, буд. 10, e-mail: / до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» /, адреса - 01135, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 14, e-mail: / в особі Головного представництва Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» /, адреса - 65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 1, ІПН 597,номер філії 22/ про внесення змін до договору № 2195-В-ОФ-17 від 29.12.2017 року шляхом укладення додаткової угоди - відмовити у повному обсязі.

2. Судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження аби прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст складено 28 травня 2020 р.

Суддя Н.Д. Петренко