ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

25 травня 2020 року Справа № 915/1226/14

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали

заяви Управління комунального майна Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001)

про видачу дублікату наказу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі № 915/1226/14

за позовом: прокурора міста Миколаєва 54030, м. Миколаїв, Бузький бульвар, 15 в інтересах держави в особі Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради 54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20

до товариства з обмеженою відповідальністю ЛЮКС-АВТО 54025, м. Миколаїв, вул. Берегова, 45

про стягнення орендної плати у сумі 32172 грн.73 коп.

Представники:

стягувач: не з`явився;

боржник: не з`явився;

прокурор: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області 15.05.2020 надійшла заява Управління комунального майна Миколаївської міської ради за вих. №987/10/01/08/20 від 13.05.2020 про видачу дублікату наказу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі № 915/1226/14 за позовом прокурора міста Миколаєва в інтересах держави в особі Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю ЛЮКС-АВТО про стягнення орендної плати у сумі 32172 грн.73 коп.

Заявою стягувач просить суд:

- видати дублікат наказу Господарського суду Миколаївської області №915/1226/14 від 04.12.2014;

- поновити пропущений строк для пред`явлення наказу, виданого Господарським судом Миколаївської області 04.12.2014 у справі №915/1226/14, для виконання.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, з підстав перебування судді Алексєєва А.П. у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, головуючим у справі №915/1226/14 визначено суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 18.05.2020 року справу №915/1226/14 та заяву Управління комунального майна Миколаївської міської ради за вих. №987/10/01/08/20 від 13.05.2020 про видачу дублікату наказу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №915/1226/14 прийнято до провадження судді Ржепецького В.О. Судове засідання для розгляду заяви призначено на 25.05.2020 року о 10:00 год.

Згідно з приписами ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID - 19 від 11.03.2020 №211 з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 № 239, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та продовжено карантин до 24 квітня 2020 року на усій території України.

Постановою Кабінету Міністрів України Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 № 291, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та продовжено карантин до 11 травня 2020 року на усій території України.

Постановою Кабінету Міністрів України Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України від 04 травня 2020 № 343, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, зокрема уряд продовжив карантин до 22 травня 2020 року на усій території України та послабив деякі карантинні обмеження.

Постановою Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 року Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061). Установлено, що: у регіонах, в яких встановлено карантин, застосовуються протиепідемічні заходи, що визначаються цією постановою, а також заходи, що додатково встановлені органами державної влади та органами місцевого самоврядування в межах компетенції; заходи, запроваджені актами законодавства в процесі реалізації карантину на період, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211, продовжують діяти на період, встановлений цією постановою; Головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 50 Конституції України закріплено право кожного громадянина України на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Здійснення правосуддя суддями у відкритих судових засіданнях з безпосередньою участю сторін процесу в умовах оголошення Кабінетом Міністрів України карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, створює загрозу для життя та здоров`я суддів і учасників судових засідань.

Водночас згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою принципу верховенства права є право на звернення до суду, що передбачено статтею 55 Конституції України та розвинуто статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року як право на справедливий суд. Статтею 64 Конституції передбачено, що права і свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. У Конституції наголошується, що право на справедливий суд не може бути обмежене в умовах воєнного та надзвичайного стану.

Рішенням Ради суддів України від 17 березня 2020 року затверджено рекомендації щодо особливого режиму роботи судів на період карантину, відповідно до яких на період з 16 березня до 3 квітня судам рекомендовано запровадити заходи, спрямовані на зменшення негативних наслідків, викликаних спалахом вірусної інфекції COVID-19, зокрема: роз`яснення громадянам щодо можливості відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції; обмеження допуску у судові засідання та приміщення суду осіб з ознаками респіраторних захворювань; зменшити кількість судових засідань, що призначаються для розгляду протягом робочого дня; за можливості здійснювати судовий розгляд справ без участі сторін, у порядку письмового провадження; надання учасниками справи необхідних документів (позовних заяв, заяв, скарг, відзивів, пояснень, клопотань тощо) до суду в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі Електронний суд, поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку; утримання від відвідування приміщень суду, особливо за наявності захворювання.

З огляду на викладене, право на справедливий суд не може бути обмежене, проте при встановленні справедливого балансу між правом особи на безпечне для життя і здоров`я довкілля та правом на справедливий суд переважає природне право осіб на життя та безпечне довкілля, обов`язок щодо забезпечення якого покладено на державу Україна.

Аналогічної позиції дотримується і Вища рада правосуддя в публічному зверненні до Президента України та Верховної Ради України щодо забезпечення доступу громадян до правосуддя в умовах карантину від 26 березня 2020 року.

При цьому, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 №540-IX (який набрав чинності 02.04.2020) розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України було доповнено частиною 4 такого змісту:

"Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Враховуючи, що учасники процесу повідомлялись за юридичними адресами про час та місце розгляду заяви, жодних заяв або клопотань, в тому числі щодо неможливості захисту своїх прав та законних інтересів в умовах карантину, на розгляд суду не подано, суд, керуючись засадами рівності учасників судового процесу перед законом і судом, розумності строків розгляду заяви, вважає відсутніми підстави для подальшого відкладення розгляду заяви.

25.05.2020 року судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши матеріали заяви, суд встановив наступне.

Прокурором міста Миколаєва в інтересах держави в особі Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради (надалі - Управління) пред`явлено позов до Господарського суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Люкс-авто заборгованості за договором оренди в сумі 32134, 96 грн, пені в розмірі 1037,77 грн та судових витрат з посиланням на те, що відповідач, всупереч умовам укладеного договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності, від 01.06.2003 року за №5412 та подальшими змінами до договору, порушив свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів, внаслідок чого виникла заборгованість.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 01.10.2014 року у позові прокурора міста Миколаєва в інтересах держави в особі Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради - відмовлено повністю. Стягнуто на користь Держаного бюджету України з Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради суму судового збору в розмірі 1827 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2014 року апеляційну скаргу прокурора задоволено. Рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.10.2014 року у справі №915/1226/14 скасовано, позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Люкс-Авто ( 54025, м. Миколаїв, вул. Берегова, 45, ідентифікаційний код 32508214) на користь Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради (54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20) 31134,96 грн основного боргу та 1037,77 грн пені. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Люкс-Авто в доход Державного бюджету України судовий збір в сумі 1827,00 грн та за апеляційний перегляд справи - судовий збір у сумі 913,50 грн. Доручено Господарському суду Миколаївської області видати відповідні накази.

04.12.2014 року Господарським судом Миколаївської області видані два накази на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2014 року:

- про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Люкс-Авто (54025, м. Миколаїв, вул. Берегова, 45, ідентифікаційний код 32508214) на користь Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради (54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська,20) 31134,96 грн основного боргу та 1037,77 грн пені;

- про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Люкс-Авто в доход Державного бюджету України судовий збір в сумі 1827,00 грн. та за апеляційний перегляд справи - судовий збір в сумі 913,50 грн.

При цьому зазначено, що накази дійсні для пред`явлення до виконання протягом одного року до 20.11.2015 року.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2015 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Люкс-Авто залишено без задоволення, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2014 у справі Господарського суду Миколаївської області №915/1226/14 без змін.

04.06.2015 року та 09.07.2015 року до Господарського суду Миколаївської області надійшов лист прокурора міста Миколаєва з клопотанням видати наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Люкс-Авто (54025, м. Миколаїв, вул. Берегова, 45, ідентифікаційний код 32508214) на користь Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради (54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20) 31134,96 грн основного боргу та 1037,77 грн пені, з метою його подальшого звернення до виконання та набуття статусу учасника виконавчого провадження.

Листом від 10.07.2015 року Господарський суд Миколаївської області повідомив прокурору міста Миколаєва про те, що на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2014 року Господарським судом Миколаївської області 04.12.2014 року були видані два накази та надіслані на адреси стягувачів.

02.10.2015 року до Господарського суду Миколаївської області надійшов лист прокурора міста Миколаєва з клопотанням видати наказ про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Люкс-Авто (54025, м. Миколаїв, вул. Берегова, 45, ідентифікаційний код 32508214) на користь Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради (54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська,20) 31134,96 грн основного боргу та 1037,77 грн пені, з метою його подальшого звернення до виконання та набуття статусу учасника виконавчого провадження.

Листом від 29.10.2015 року Господарський суд Миколаївської області повторно повідомив прокурору міста Миколаєва про те, що на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2014 року Господарським судом Миколаївської області 04.12.2014 року були видані два накази та надіслані на адреси стягувачів.

05.02.2016 року до Господарського суду Миколаївської області надійшов лист заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 з клопотанням видати наказ про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Люкс-Авто (54025, м. Миколаїв, вул. Берегова, 45, ідентифікаційний код 32508214) на користь Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради (54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська,20) 31134,96 грн основного боргу та 1037,77 грн пені, з метою його подальшого звернення до виконання та набуття статусу учасника виконавчого провадження.

Листом від 10.02.2016 року Господарський суд Миколаївської області повідомив заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 про те, що на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2014 року Господарським судом Миколаївської області 04.12.2014 року були видані два накази та 05.12.2014 року надіслані на адреси стягувачів.

У заяві №987/10/01/08/20 від 13.05.2020 року Управління комунального майна Миколаївської міської ради просить видати дублікат наказу Господарського суду Миколаївської області від 04.12.2014 року у справі №915/1226/14 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Люкс-Авто (54025, м. Миколаїв, вул. Берегова, 45, ідентифікаційний код 32508214) на користь Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради (54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20) 31134,96 грн основного боргу та 1037,77 грн пені, а також поновити пропущений строк для пред`явлення наказу до виконання.

В обгрунтування заяви зазначено наступне.

Наказ Господарського суду Миколаївської області від 04.12.2014 року у справі №915/1226/14 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Люкс-Авто (54025, м. Миколаїв, вул. Берегова, 45, ідентифікаційний код 32508214) на користь Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради (54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська,20) 31134,96 грн основного боргу та 1037,77 грн пені скеровано на примусове виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

23.06.2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу Управлінню.

Проте, згідно з інформацією Управління наказ Господарського суду Миколаївської області від 04.12.2014 року у справі №915/1226/14 не надходив, що не дає можливості пред`явити останній на примусове виконання.

До заяви долучено довідку Управління комунального майна Миколаївської міської ради №988/10/01/08/20 від 13.05.2020 року про те, що наказ Господарського суду Миколаївської області від 04.12.2014 року у справі №915/1226/14 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Люкс-Авто (54025, м. Миколаїв, вул. Берегова, 45, ідентифікаційний код 32508214) на користь Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради (54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська,20) 31134,96 грн основного боргу та 1037,77 грн пені втрачено і до виконання не пред`явлено (а.с. 153).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до п.п. 19.4 п. 19 ч. 1 розділу ХІ Перехідні положення ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку;

Відповідно до ст. 329 ГПК України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стягувачем не надано доказів на підтвердження своїх тверджень, зокрема не надано доказів подання наказу на примусове виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та доказів повернення виконавчого документа стягувачу.

Внаслідок цього господарський суд не може встановити обставини, з якими ст. 329 ГПК України пов`язує можливість поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання, а саме: початок та завершення перебігу строку, а отже чи сплив цей строку станом на момент подання заяви про його поновлення, враховуючи що його перебіг міг перериватися або поновлюватися, а також обставини поважності причин його пропуску.

Відтак, заява стягувача в цій частині є очевидно необгрунтованою. Відповідно, відсутні підстави й для видачі дублікату наказу, враховуючи положення п.п. 19.4 п. 19 ч. 1 розділу ХІ Перехідні положення ГПК України.

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви Управління комунального майна Миколаївської міської ради №987/10/01/08/20 від 13.05.2020 року про видачу дублікату наказу та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання слід відмовити.

Стягувач не позбавлений можливості повторно звернутися із заявою такого самого змісту після усунення недоліків, встановлених судом при розгляді цієї заяви та подання належних доказів на підтвердження обставин, необхідних для постановлення відповідного судового рішення.

Керуючись ст. 329, п.п. 19.4 п. 19 ч. 1 розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Управління комунального майна Миколаївської міської ради №987/10/01/08/20 від 13.05.2020 року про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання відмовити.

У задоволенні заяви Управління комунального майна Миколаївської міської ради №987/10/01/08/20 від 13.05.2020 року про видачу дублікату наказу відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України, п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено і підписано 28.05.2020 року.

Суддя В.О. Ржепецький