ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" травня 2020 р.Справа № 922/1098/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Волевським Л.В.

розглянувши справу

за позовом заступника керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області (64602, Харківська обл., м. Лозова, вул. Богданівська, 17)
до 1. Головного управління Держгеокадастру у Харківської області (61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21, 8-9 поверх), 2. Фермерського господарства "Гаврилівське" (64701, Харківська обл., м. Барвінкове, вул. Скрипника, 6А), 3. Фермерське господарство "Подолянка" (64701, Харківська обл., м. Барвінкове, вул. Скрипника, 6А) 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про визнання незаконними та скасування наказу; визнання недійсними договорів оренди землі; визнання недійсними договорів суборенди землі та зобов`язання повернути земельні ділянки
за участю представників:

прокурора - Горгуль Н.В., службове посвідчення №036152 від 29.10.2015;

відповідача 1 - не з`явився;

відповідача 2 - Макаров І. П., виконавчий директор;

відповідача 3 - не з`явився;

третьої особи - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов заступника керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області до відповідачів: 1.Головного управління Держгеокадастру у Харківської області; 2.Фермерського господарства "Гаврилівське"; 3.Фермерське господарство "Подолянка" визнання незаконними та скасування наказу, визнання недійсними договорів оренди і суборенди земельних ділянок та повернення земель. згідно вимог якого, прокурор просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Харківській області № 241-СГ від 28.04.2014 «Про передачу в оренду земельних ділянок»;

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_1 , договір оренди землі від 06.05.2014 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0931 площею 52,9 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.06.2014 за № 5928381;

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_1 , договір оренди землі від 06.05.2014 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0932 площею 45,3415 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.06.2014 за №5899156;

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_1 , договір оренди землі від 06.05.2014 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0933 площею 60,6566 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.06.2014 за №5926024;

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_1 , договір оренди землі від 06.05.2014 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0934 площею 34,8 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.06.2014 за №5925553;

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_1 , договір оренди землі від 06.05.2014 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0935 площею 19,9 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.06.2014 за №5935398;

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_1 , договір оренди землі від 06.05.2014 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0936 площею 28,6 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.06.2014 за №5937707;

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_1 , договір оренди землі від 06.05.2014 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0937 площею 45,5 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.06.2014 за №5905201;

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_1 , договір оренди землі від 06.05.2014 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0938 площею 27,5 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.06.2014 за №5936477;

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_1 , договір оренди землі від 06.05.2014 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0939 площею 51,2 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.06.2014 за № 5888766;

- визнати недійсним, укладений між головою ФГ «Гаврилівське» Селіховим ОСОБА_2 та ФГ «Подолянка», договір суборенди землі від 01.07.2017 щодо передачі в суборенду земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0931 площею 52,9 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.07.2014 за №6262503;

- визнати недійсним, укладений між головою ФГ «Гаврилівське» Селіховим ОСОБА_2 та ФГ «Подолянка», договір суборенди землі від 01.07.2017 щодо передачі в суборенду земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0932 площею 45,3415 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.07.2014 за №6294881;

- визнати недійсним, укладений між головою ФГ «Гаврилівське» Селіховим ОСОБА_2 та ФГ «Подолянка», договір суборенди землі від 01.07.2017 щодо передачі в суборенду земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0933 площею 60,6566 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.07.2014 за №6293836;

- визнати недійсним, укладений між головою ФГ «Гаврилівське» Селіховим ОСОБА_2 та ФГ «Подолянка», договір суборенди землі від 01.07.2017 щодо передачі в суборенду земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0934 площею 34,8 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.07.2014 за №6277860;

- визнати недійсним, укладений між головою ФГ «Гаврилівське» Селіховим ОСОБА_2 та ФГ «Подолянка», договір суборенди землі від 01.07.2017 щодо передачі в суборенду земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0935 площею 19,9 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.07.2014 за № 6315833;

- визнати недійсним, укладений між головою ФГ «Гаврилівське» Селіховим ОСОБА_2 та ФГ «Подолянка», договір суборенди землі від 01.07.2017 щодо передачі в суборенду земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0936 площею 28,6 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.07.2014 за №6304829;

- визнати недійсним, укладений між головою ФГ «Гаврилівське» Селіховим ОСОБА_2 та ФГ «Подолянка», договір суборенди землі від 01.07.2017 щодо передачі в суборенду земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0937 площею 45,5 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.07.2014 за № 6305178;

- визнати недійсним, укладений між головою ФГ «Гаврилівське» ОСОБА_1 та ФГ «Подолянка», договір суборенди землі від 01.07.2017 щодо передачі в суборенду земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0938 площею 27,5 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.07.2014 за №6260307;

- визнати недійсним, укладений між головою ФГ «Гаврилівське» ОСОБА_1 та ФГ «Подолянка», договір суборенди землі від 01.07.2017 щодо передачі в суборенду земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0939 площею 51,2 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.07.2014 за №6276694;

- зобов`язати ФГ «Гаврилівське» в особі голови Селіхова Сергія Олексійовича та ФГ «Подолянка» повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області земельні ділянки загальною площею 366,3981 га (кадастрові номери :03:000:0931 площею 52,9 га, :03:000:0932 площею 45,3415 га, :03:000:0933 площею 60,6566 га, :03:000:0934 площею 4,8 га, :03:000:0935 площею 19,9 га, :03:000:0936 площею 28,6 га, :03:000:0937 площею 45,5 га, :03:000:0938 площею 27,5 га та :03:000:0939 площею 51,2 га).

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складається зі сплати судового збору за подання даного позову до суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.05.2020 на 10:00.

30.04.2020 через загальний відділ діловодства суду від відповідача 3 надійшов відзив (вх. № 10047) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

30.04.2020 через загальний відділ діловодства суду від відповідача 2 надійшов відзив (вх. № 1050) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

08.05.2020 через загальний відділ діловодства суду від відповідача 2 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх. № 10441).

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 12.05.2020 підготовче засідання відкладено на 26.05.2020 на 11:00.

12.05.2020 через загальний відділ діловодства суду від прокурора надійшли пояснення (вх. №10613), які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

12.05.2020 через загальний відділ діловодства суду від прокурора надійшла відповідь на відзив відповідача 2 (вх. № 10615), яку досліджено та приєднано до матеріалів справи.

12.05.2020 через загальний відділ діловодства суду від прокурора надійшла відповідь на відзив відповідача 3 (вх. № 10614), яку досліджено та приєднано до матеріалів справи.

12.05.2020 через загальний відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 10692), яку досліджено та приєднано до матеріалів справи.

12.05.2020 через загальний відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшла заява про застосування строку позовної давності (вх. № 10693).

18.05.2020 через загальний відділ діловодства суду від прокурора надійшла відповідь на відзив відповідача 1 (вх. № 11124), яку досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Прокурор у підготовче засідання 26.05.2020 з`явився, позов підтримує. У підготовчому засіданні повідомляє суд про предмет позову, правові та фактичні підстави позову.

Відповідач 1 у підготовче засідання 26.05.2020 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Відповідач 2 у підготовче засідання 26.05.2020 з`явився, позов не визнає, заперечує проти його задоволення. У підготовчому засіданні відповідач 1 вказує фактичні та правові підстави своїх заперечень проти заявлених позовних вимог.

Відповідач 3 у підготовче засідання 26.05.2020 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів у підготовче засідання 26.05.2020 не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та відповідача 2, господарський суд дійшов до висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду, з огляду на наступне.

Позовні вимоги прокурором обґрунтовано тим, що спірний наказ та договори оренди та суборенди суперечать нормам цивільного та земельного законодавства, оскільки дії ОСОБА_1 були спрямовані на отримання для ФГ "Подолянка" в користування земельних ділянок, загальною площею 366,3981 га, за спрощеною процедурою, а саме без проведення земельних торгів (аукціону), що передбачено статтями 124,134 Земельного кодексу України (далі ЗК України). На думку прокурора, Головним управлінням Держземагентства у Харківській області всупереч вимог статей 116, 118, 122-124, 134 ЗК України та статей 7, 8, 14 Закону України "Про фермерське господарство" (у редакції, що чинній на час виникнення спірних правовідносин) прийнято наказ від 28.04.2014 № 241-СГ, яким незаконно передано ОСОБА_1 у користування (оренду), а в подальшому ФГ "Подолянка" в суборенду, земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 366,3981 га, без проведення земельних торгів (аукціону).

Як на підставу звернення з відповідним позовом, в якості позивача, прокурор посилається на те, що у спірних правовідносинах відсутній орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції.

За змістом частини 3 статті 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 53 цього Кодексу передбачено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. При цьому передумовою участі органів та осіб, зазначених у цій статті, в господарському процесі є набуття ними господарського процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, і наявність процесуальної правосуб`єктності, яка охоплює процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.

На відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень. Необхідною умовою зазначеної участі є норми матеріального права, які визначають випадки такої участі, тобто особи, перелічені у статті 53 ГПК України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь у процесі лише у випадках, чітко встановлених законом.

За змістом частин 3 - 5 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

У Рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014, який набрав чинності з 15.07.2015, визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною 3 цієї норми прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

За змістом частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває права на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, передбачає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Підстави представництва прокурором інтересів держави з`ясовуються насамперед судом першої інстанції, який має досить широкий розсуд (дискрецію) в оцінці підстав звернення прокурора.

Про необхідність обґрунтування прокурором підстав представництва у суді зазначено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц.

Слід також зауважити, що оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачена абзацами 3 і 4 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

Відповідно до положень статей 15-2, 188 Земельного кодексу України, статей 5, 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, статті 28 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" органом уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), яка самостійно має право звертатися до суду з метою здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Харківській області є органом державної влади та одночасно територіальним підрозділом Держгеокадастру.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено, зокрема у постановах Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 923/129/17, від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі № 906/240/18, від 01.11.2018 у справі № 910/18770/17, від 05.11.2018 у справі № 910/4345/18).

Частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

При зверненні до суду з відповідним позовом, прокурором було визначено Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, як орган, який упродовж тривалого строку не виконував належним чином покладені на нього функції. натомість прокурором не доведено будь-якими належними та допустимими доказами у розумінні статей 76, 77 ГПК України, які б свідчили про те, що Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, здійснює покладені на нього повноваження неналежним чином.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що у наведеному випадку немає передбачених законом виключних підстав для звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави.

Таким чином, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Дана правова позиція суду узгоджується з правовими висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, від 23.10.2018 у справі №926/03/18, від 23.09.2018 у справі 924/1237/17.

Згідно ч. 2 ст. 226 ГПК України, про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, для вирішення питання про повернення сплаченого судового збору, прокурору необхідно звернутись до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись ст.ст. 86, ст. 226, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов заступника керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області до 1. Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, 2. Фермерського господарства "Гаврилівське", 3. Фермерське господарство "Подолянка", 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказу; визнання недійсними договорів оренди землі; визнання недійсними договорів суборенди землі та зобов`язання повернути земельні ділянки - залишити без розгляду.

Ухвала, відповідно до ст. 235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її оголошення 26.05.2020 р., та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначенні статтями 256, 257 ГПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua/.

Повний текст ухвали складено 26.05.2020 р.

Суддя Є.М. Жиляєв