ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

01 червня 2020 року № 903/11/20

Господарський суд Волинської області в складі судді Дем`як В.М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М, розглянувши справу

за позовом: Заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради, м. Луцьк

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю Грін Ріелті, м. Луцьк

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Проміньпарксервіс, м. Луцьк

відповідача-3: Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю Роналор Інтертейнмент ЛТД (Республіка Кіпр), яку на території України представляє Представництво Роналор Інтертейнмент ЛТД, м. Київ

про стягнення 1 270 870,70 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача-1: не прибув;

від відповідача-2: не прибув;

від відповідача-3: Хітько В.М., ордер АС № 651516 від 27.01.2020

від прокуратури: Климюк Н.В., службове посвідчення №036264 від 12.11.2015.

Встановив: Позивач - Заступник керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради звернувся до господарського суду з позовом до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю Грін Ріелті про стягнення 924 483,16 грн. безпідставно збережених коштів за користування без достатньої правової підстави землею, що перебуває в комунальній власності;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Проміньпарксервіс про стягнення 21 928,00 грн. безпідставно збережених коштів за користування без достатньої правової підстави землею, що перебуває в комунальній власності;

3) Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю Роланор Інтертейнмент ЛТД (Республіка Кіпр), яку на території України представляє Представництво Роланор Інтертейнмент ЛТД 165 011,12 грн. безпідставно збережених коштів за користування без достатньої правової підстави землею, що перебуває в комунальній власності, згідно заяви про уточнення позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі, як фактичні користувачі земельних ділянок без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегли у себе кошти, які мали заплатити за користування землею, зобов`язані повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 08.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.02.2020.

02.03.2020 представник відповідача - 3 через відділ діловодства суду подав:

1) Заяву за вх.№01-57/1542/20 від 02.03.2020 про залишення позовної заяви без розгляду у справі №903/11/20. В обґрунтування посилається на те, що спори предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, незалежно від того, що такий договір укладений щодо нерухомого майна, до таких позовів застосовується загальні правила підсудності. Звертає увагу суду на те, що спір у даній справі є спором про стягнення коштів, а тому ч. 3 ст. 30 ГПК України до вказаного спору не застосовується.

Крім того, доводить, що відповідачі у справі не є співвідповідачами в розумінні ч. 2 ст. 47 ГПК України, оскільки позовні вимоги до кожного з відповідачів базуються на самостійних фактичних підставах (юридичних фактах) та стосуються самостійних зобов`язань кожного з відповідачів, які не є спільними чи однорідними.

Пред`явлення позову до кількох співвідповідачів з порушенням ч. 2 ст. 47 ГПК України є порушенням правил об`єднаних позовних вимог в порушення вимог ч.1 ст. 173 ГПК України.

2) заяву за вх. № 01-84/22/20 від 02.03.2020 про зупинення провадження у справі №903/11/20 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

Ухвалою суду від 02.03.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 07.04.2020, відкладено розгляд справи на 23.03.2020, зобов`язано прокурора подати обґрунтовані письмові пояснення щодо підсудності даної справи Господарському суду Волинської області з відповідними доказами, які підтверджують обставини на яких ґрунтується пояснення.

Ухвалою суду від 16.03.2020 повідомлено позивача Заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради, відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю Грін Ріелті; Товариство з обмеженою відповідальністю Проміньпарксервіс; Приватну акціонерну компанію з обмеженою відповідальністю Роланор Інтертейнмент ЛТД (Республіка Кіпр), яку на території України представляє Представництво Роланор Інтертейнмент ЛТД про призначення справи в судовому засіданні на 06.04.2020.

На офіційному сайті Господарського суду Волинської області учасники справи №903/11/20 повідомлені про те, що враховуючи обмежувальні карантинні заходи, введені Господарським судом Волинської області, справи призначені до розгляду на 06.04.2020 не відбудуться.

Ухвалою суду від 06.04.2020 відкладено розгляд справи на 27.04.2020 на 12:00 год. Зобов`язано сторони виконати вимоги ухвали суду від 02.03.2020.

Ухвалою суду від 27.04.2020 відкладено розгляд справи на 13.05.2020.

Ухвалою суду від 13.05.2020 задоволено клопотання представника ПАТ з обмеженою відповідальністю Роналор Інтертеймент ЛТД про відкладення розгляду справи у зв`язку з впровадженням карантину та відкладено підготовче засідання на 01.06.2020.

Уповноважені представники позивача та відповідача 1, 2 сторін у судове засідання 01.06.2020 року не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Прокурор в судовому засіданні 01.06.2020 долучив схеми використання земельних ділянок з 06.07.2012 по 31.08.2018 та з 31.08.2017 по 01.01.2018, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві, додаткових поясненнях за вх. № 01-57/2590/20 від 15.04.2020 (Т.2, а.с. 162-166).

Клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в зв`язку з порушенням правил підсудності заперечив, з підстав викладених у відзиві та зазначає, що відповідно до вимог статті 47 ГПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Згідно з частиною 1 статті 173 ГПК в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Крім того, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у частині 1 статті 173 ГПК України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в частинах 4, 5 вказаної статті, а саме які належить розглядати в порядку різного судочинства та щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Правила виключної підсудності визначені у ст. 30 ГПК України, серед переліку яких відсутні ті, які можна застосувати до спірних правовідносин.

Зауважує, що пунктом 2 частини 5 статті 174 ГТЖ України передбачено повернення судом позовної заяви у разі порушення правила об`єднання позовних вимог, водночас вказана норма містить наступне застереження: крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу.

Таким чином, вважає, що зазначеними нормами процесуального права передбачено право позивача пред`явити позов до кількох відповідачів, об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, пов`язані однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим самим позивачем до одного і того самого відповідача (чи відповідачів). Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Отже, доводить, що закон надає право позивачу об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

У позові Луцької місцевої прокуратури об`єднано вимоги до різних відповідачів, які пов`язані між собою як підставами виникнення так і поданими доказами. Підставою виникнення зазначених вимог є використання відповідачами однієї земельної ділянки без сплати відповідних коштів за відсутності правовстановлюючих документів, щодо якої в процесі її використання здійснювався поділ та об`єднання з іншими ділянками. При цьому, прокурор при пред`явленні позову керувався одними нормами права, що регулюють спірні правовідносини, а саме статтею 1212 Цивільного кодексу України. Вважає, що вказане повністю відповідає ознакам однорідності позовних вимог.

Доводить, що звертаючись з позовом до суду виходив з того, що територіальна підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Також пред`явлення позовних вимог до ТзОВ «Грін Ріелті», ТзОВ «Проміньпарксервіс» та Представництва «Роналор Інтертеймент ЛТД» як співвідповідачів мотивоване тим, що позовні вимоги випливають із використання однієї земельної ділянки (за кадастровим номером :11:057:0027), яка в подальшому, на підставі рішення Луцької міської ради №26/25 від 29.06.2017, була поділена на три земельні ділянки:

- 4,5450 га за кадастровим номером :11:057:0034,

- 0,6875 га за кадастровим номером :11:057:0033,

- 0,1000 га за кадастровим номером :11:057:0032, а тому вимога про стягнення коштів за їх використання ставляться в одному позові до кількох відповідачів.

Також, додатково зазначає, що предметом спору по даній справі є стягнення недоотриманих коштів за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2017 по 01.01.2018, в межах однієї суми із подальшим поділом її на частки, тому вважає, що розглядати позовні вимоги щодо одного відповідача, без залучення інших неможливо. Крім того зауважує, що заявлені позовні вимоги щодо стягнення коштів включають період з 01.01.2017 по 31.08.2017, тобто за користування земельною ділянкою площею 5,3325 га з кадастровим номером :11:057:0027, тобто до моменту її поділу.

У судовому засіданні 01.06.2020 повноважний представник Представництва "Роланор Інтертейнмент ЛТД" звернувся із клопотанням за вх. №01-57/3485/20 про відкликання заяви від 02.03.2020 про зупинення провадження у справі, заяву про порушення правил об`єднання позовних вимог та залишення позовної заяви без розгляду за вх. №01-57/1542/20 від 02.03.2020 підтримав, з підстав викладених у заяві від 02.03.2020 (Т.2, а.с. 74-76).

Заслухавши доводи представника відповідача 3, прокурора, дослідивши докази на їх обґрунтування, суд, дійшов висновку про задоволення заяви відповідача 3 про порушення правил об`єднання позовних вимог, як це визначено ст. 173 ГПК України, при цьому керувався таким.

Прокурором подано позов за місцезнаходженням майна (земельної ділянки, фізкультурно-оздоровчого центру).

Відповідно до ч.3 ст.30 ГПК України, спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини; якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Однак, прокурором заявлено вимогу саме про стягнення коштів, а не вимогу з приводу нерухомого майна, такі, як: передачу, витребування, усунення перешкод у користуванні майном чи визнання права власності на нього, тощо.

Тобто існує спір, який виник у зв`язку з безпідставним збереженням коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій розміщені об`єкти нерухомості відповідача, а не з приводу цього нерухомого майна.

Суд враховує позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду наведену у постанові від 03.06.2019 (справа №903/432/18), згідно якої до спорів, що виникають з приводу нерухомого майна, відносяться спори, вимоги за якими безпосередньо стосуються об`єкта нерухомого майна, і не відносяться спори, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, незалежно від того, що такий договір укладений щодо нерухомого майна. До таких позовів застосовуються загальні правила підсудності.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю Роналор Інтертейнмент ЛТД (Республіка Кіпр), яку на території України представляє Представництво Роналор Інтертейнмент ЛТД знаходиться за адресою: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34.

Пред`явлення позовних вимог до ТзОВ «Грін Ріелті», ТзОВ «Проміньпарксервіс» та Представництва як співвідповідачів мотивовано тим, що позовні вимоги випливають із використання однієї земельної ділянки, яка в подальшому була поділена і об`єднана з ще однією і тому вимоги про стягнення коштів за їх використання ставляться в одному позові до кількох відповідачів.

Підставою для звернення з позовом до ТзОВ «Грін Ріелті» стало те, що 05.02.2015р. вказане товариство придбало будівлю стадіону з адміністративний корпусом та супутні господарські будівлі (пральня, туалет, котельня, ангар) і на цій підставі починаючи з 05.02.2015р. фактично користувалося частиною земельної ділянки :11:057:0027 у розмірі 4,5450 га, на якій розташовувалися вказані будівлі.

Підставою для звернення з позовом до ТзОВ «Проміньпарксервіс» стало те, що товариство 17.06.2015р. придбало будівлю охорони і на цій підставі користувалося частиною земельної ділянки :11:057:0027 площею 0,1 га під вказаною будівлею. Вказана частина земельної ділянки на момент виникнення фактичного землекористування перебувала в суборенді за договором суборенди від 07.06.2013.

Підставою для звернення з позовом до Представництва стало користування: земельною ділянкою з кадастровим номером :22:033:0005 площею 0,2724 га, на якій знаходиться вищезазначений фізкультурно-оздоровчого центр. Вказана земельна ділянка інтшими відповідачами не використовувалася; частиною земельної ділянки :11:057:0027, на якій знаходиться приміщення фізкультурно-оздоровчого центр і яка була передана в суборенду за договором суборенди від 19.11.2014р.

Отже, у період до 31.08.2017р. відповідачі користувалися різними земельними ділянками/частинами земельної ділянки із різною площею, з різними підставами (юридичними фактами) та часом виникнення такого землекористування, межі фактичних землекористувань відповідачів не перетиналися, не було факту спільного використання відповідачами земельної ділянки :11:057:0027 чи будь-якої іншої спільної фактичної підстави для пред`явлення позовних вимог до ТОВ «Грін Ріелті», ТОВ «Проміньпарксервіс» та Представництва як співвідповідачів на підставі п.2-3 ч.2 ст. 47 ГПК України.

У період після 31.08.2017, тобто, після поділу земельної ділянки :11:057:0027, кожен з відповідачів, фактично користувався окремими земельними ділянками з окремими кадастровими номерами, що виключає можливість об`єднання позовних вимог за вказаний період в одній позовній заяві на підставі п.2-3 ч.2 ст. 47 ГПК України.

Із вищезазначеного випливає, що відповідачі у справі не є співвідповідачами в розумінні ч.2 ст. 47 ГПК України, оскільки позовні вимоги до кожного з відповідачів базуються на самостійних фактичних підставах (юридичних фактах) та стосуються самостійних зобов`язань кожного з відповідачів, які не є спільними чи однорідними. В контексті тлумачення даної норми процесуального Закону прокурорм і заявлено позовні вимоги. Як слідує із прохальної частини позовної заяви позовні вимоги пред`явлено до кожного з відповідачів окремо із заначенням суми боргу, яка підлягає до стягнення.

Відповідно до частини 6 ст.173 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог у самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Роз`єднання позовних вимог, виділення позовних вимог у самостійне провадження можливе за умови дотримання положень, визначених у Господарському процесуальному кодексі України щодо суб`єктного складу учасників, правил підсудності, юрисдикції.

У даному випадку суд не наділений правом роз`єднати позовні вимоги, оскільки у разі роз`єднання заявлених позовних вимог до різних відповідачів ТзОВ Грін Ріелті, м. Луцьк, ТзОВ Проміньпарксервіс, м. Луцьк, Приватну акціонерну компанію з обмеженою відповідальністю Роланор Інтертейнмент ЛТД (Республіка Кіпр), яку на території України представляє Представництво Роланор Інтертейнмент ЛТД, м. Київ, роз`єднані вимоги розглядатимуться за правилами територіальної підсудності за місцезнаходженням відповідачів відповідно у м.Луцьку та у м.Києві (ст.27 Господарського процесуального кодексу), а частиною 6 ст.173 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

За таких обставин, позовна заява на підставі ст.174 ГПК України підлягає залишенню без руху для усунення вищезазначених недоліків.

При цьому судом враховуються положення статті 176 Господарського процесуального кодексу України, частиною 11 котрої визначено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно положень частин 12, 13 статті 176 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Судом роз`яснюється позивачеві, що він має право самостійно роз`єднати позовні вимоги, окремо, щодо кожного відповідача та звернутися до господарських судів за територіальною підсудністю відповідно до вимог ч.1 ст.27 Господарського процесуального кодексу України, за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача.

Керуючись ст. ст. 27, 47, 30, 174, 176, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ухвалив :

1. Заяву за вх. №01-57/1542/20 від 02.03.2020 про порушення правил об`єднання позовних вимог та залишенням позову без розгляду задоволити.

2. Позов заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю Грін Ріелті, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю Проміньпарксервіс, 3) Приватної акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю Роналор Інтертейнмент ЛТД (Республіка Кіпр), яку на території України представляє Представництво Роналор Інтертейнмент ЛТД про стягнення 1 270 870,70 грн. залишити без руху.

3. Надати керівнику Луцької місцевої прокуратури строк до 11.06.2020 для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення відповідно до ч.1 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 01.06.2020 року.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Дем`як