ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.06.2020 Справа № 914/1252/20

Суддя О.Запотічняк розглянувши матеріали

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна», м.Львів,

до боржника: Фізичної особи-підприємця Явін Уляни Богданівни, м.Львів,

про видачу судового наказу: про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 07.11.2019 №64/Дім/19-К в сумі 2 208,76грн,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця Явін Уляни Богданівни заборгованості за договором про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 07.11.2019 №64/Дім/19-К в розмірі 2 208,76грн,

Розглянувши подану заяву, у відповідності до вимог розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.150 ГПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Згідно вступної частини заяви про видачу судового наказу, в якості боржника заявник вказує - Фізичну особу-підприємця Явін Уляну Богданівну.

В той же час, у описовій частині заяви про видачу судового наказу, заявник зазначає, що договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 07.11.2019 №64/Дім/19-К, заборгованість за яким є підставою даної заяви, було укладено між позивачем та ФОП Невеличук Уляною Богданівною .

В підтвердження того, що Невеличук Уляна Богданівна та Явін Уляна Богданівна є однією і тією ж особою, заявником надано суду витяг з ЄДР ЮО ФОП та ГФ. Як зазначає сам заявник, відповідний витяг отримано ним за ідентифікаційним кодом ФОП Невеличук Уляни Богданівни . Однак який саме код використовувався для отримання витягу, заявник не конкретизує, а у долученому заявником витязі із ЄДР ЮО ФОП та ГФ, такий код не зазначено.

Судом оглянуто долучену до заяви копію договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 07.11.2019 №64/Дім/19-К, з якого вбачається, що такий договір укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» та Фізичною особою-підприємцем Невеличук Уляною Богданівною, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2/ ос. Однак відповідний договір не містить ідентифікаційного коду ФОП Невеличук Уляни Богданівни.

В той же час, у вступній та прохальній частині заяви про видачу судового наказу, заявник зазначає наступні реквізити боржника Фізичної особи-підприємця Явін Уляни Богданівни: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 .

Відповідно до положень ч.4 ст.152 ГПК України, суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до отриманого судом, згідно ст.11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань", витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 26 травня 2020 року у Єдиному державному реєстрі за ідентифікаційним кодом зареєстрований фізична особа-підприємець Івашкевич Павло Євгенович, а не ФОП Невеличук Уляна Богданівна чи ФОП Явін Уляна Богданівна.

Відповідно до п.4,5 ч.2 ст. 150 ГПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Як уже зазначалося судом, боржником за заявою про видачу судового наказу виступає Фізична особа-підприємець Явін Уляну Богданівна. В обгрунтування поданої заяви, заявником долучено договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 07.11.2019 №64/Дім/19-К, який укладено між позивачем та ФОП Невеличук Уляною Богданівною .

Належних доказів того, що Невеличук Уляна Богданівна та Явін Уляна Богданівна є однією і тією ж особою, заявником не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявником не дотримано вимог ст.150 ГПК України щодо зазначення у заяві достовірних та повних реквізитів боржника, а саме невірно зазначено ідентифікаційний код боржника, що позбавляє суд можливості перевірити інформацію про те, чи дійсно Невеличук Уляна Богданівна , з якою заявником укладено договір та Явін Уляна Богданівна є однією і тією ж особою, чи зареєстрована ця особа, як підприємець, встановити місце проживання даної особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відтак, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» до боржника: Фізичної особи-підприємця Явін Уляни Богданівни про видачу судового наказу: про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 07.11.2019 №64/Дім/19-К в сумі 2 208,76грн, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявленими вимогами.

Суд роз`яснює заявнику, що відповідно до частини першої статті 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з частиною другою статті 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 12, 147, 148, 151, 152, 153 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» до боржника: Фізичної особи-підприємця Явін Уляни Богданівни про видачу судового наказу: про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 07.11.2019 №64/Дім/19-К в сумі 2 208,76грн- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Запотічняк О.Д.