ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" травня 2020 р. м.ХарківСправа № 922/3189/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" про перегляд судового рішення від 09.01.2019 у справі №922/3189/18 за нововиявленими обставинами (вх.№4 від 28.04.2020) та матеріали справи

за позовом Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7, ідентифікаційний код 04059243)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВ-КАПІТАЛ" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 92-А, корп. В, кімната 1608-Б, ідентифікаційний код 32562659)
про стягнення 245605,92 грн
за участю представників учасників справи:

позивача - Жилки С.Е., довіреність №08-21/4262/2-19 від 19.12.2019;

відповідача - Чурсиної В.В., довіреність №44 від 31.01.2020;

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року Харківська міська рада (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" (далі - відповідач) про стягнення 245 605,92 грн заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові, площею 8,1555 га.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у даній справі, позивач посилався на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань зі сплати орендної плати за період з 28.12.2016 по 06.01.2017 за договором оренди землі від 01.08.2007 № 45, з урахуванням додаткової угоди, яку визнано укладеною рішенням Господарського суду Харківської області від 02.08.2016 у справі №922/1558/16.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.01.2019 позов задоволено повністю, ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВ-КАПІТАЛ" на користь Харківської міської ради заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою площею 8,1555 га по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові за період з 28.12.2016-06.01.2017 в сумі 245605,92 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3684,09 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал", не погодившись з прийнятим судом першою інстанцією рішенням, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 рішення господарського суду Харківської області від 09.01.2019р. у справі №922/3189/18 залишено без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" не погодившись з прийнятими судом першої та апеляційної інстанції рішеннями, подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.06.2019 постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 та рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2019 у справі №922/3189/18 залишено без змін.

28.04.2020 до господарського суду Харківської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами за вх.№4, в якій відповідач просить cкасувати рішення від 09.01.2019 у справі №922/3189/18 у зв`язку з нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

В обґрунтування вказаної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" посилається на наявність істотних для даної справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі відповідачу на час розгляду цієї справи, а саме зазначає про те, що Верховним Судом по аналогічній справі № 922/1658/19 зроблено інший висновок про застосування норми права щодо індексації нормативної грошової оцінки та орендної плати за землю, який викладено у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 16.03.2020 по справі № 922/1658/19.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.04.2020 відкрито провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" про перегляд судового рішення від 09.01.2019 у справі №922/3189/18 за нововиявленими обставинами (вх.№4 від 28.04.2020). Вирішено здійснювати розгляд заяви про перегляд судового рішення від 09.01.2019 у справі №922/3189/18 за нововиявленими обставинами в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" про перегляд судового рішення від 09.01.2019 у справі №922/3189/18 за нововиявленими обставинами призначено на "27" травня 2020 р. о 10 год. 30 хв.

Присутній представник позивача у судовому засіданні надав заперечення на заяву ТОВ "Харків-Капітал" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в яких проти задоволення заяви відповідача заперечував та просив у її задоволенні відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив про відсутність обставин, які відповідають законодавчому визначенню нововиявлених обставин (ч.2 ст.320 ГПК України), зокрема висновок суду касаційної інстанції у справі №922/1658/19, що викладений у постанові від 16.03.2020 не є підставою для перегляду рішення у даній справі, в якій прийнято рішення, що залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, та перегляд рішення про яке просить заявник не відповідає принципу "res judiсata" - принцип остаточності рішень суду, про що зазначав Європейський суд з прав людини зокрема в рішенні від 03.04.2008 у справі "Ponomaryov v.Ukraine".

В судовому засіданні 27.05.2020 судом постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про прийняття до розгляду відзиву (заперечення) на заяву відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Представник відповідача надав через канцелярію господарського суду Харківської області 27.05.2020 клопотання за вх.№11879 про долучення до матеріалів даної справи: копії Висновку Київського науково - дослідного інституту судових експертиз від 17.04.2020 №314134/19-41, отриманого після винесення постанови Верховного Суду у складі Палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду по справі № 922/1658/19 від 16.03.2020, в якому вказано на невірність розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки зазначеного у Витягу від 24.09.2013 №880, на підставі якого була визначена орендна плата за спірну земельну ділянку в Додатковій угоді від 28.12.2016, а також копію листа до Державного кадастрового реєстратора щодо внесення змін до відомостей вищевказаного Витягу.

В судовому засіданні 27.05.2020 судом постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про приєднання до матеріалів справи наданих відповідачем через канцелярію суду доказів на підставі ч.10 ст. 80 ГПК України, проте суд не приймає ці докази до розгляду виходячи з наступного.

Згідно з ч.8 ст. 80 ГПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 322 ГПК України заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення позовних заяв до суду першої інстанції.

У п.5, п.6 ч.2 ст. 322 ГПК України визначено, що у заяві про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, і дата їх відкриття або встановлення та посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

Згідно з п.3 ч. 3 ст. 322 ГПК України до заяви додаються докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач при поданні заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами за вх.№4 від 28.04.2020 не зазначив про доказ, який не може бути подано разом із вказаною заявою, про наявність такого доказу, який наданий ним до клопотання від 27.05.2020 за вх. № 11879, а також не повідомив суд про намір надати такий доказ, не обґрунтував неможливість подання доказу разом із вказаною заявою.

Більш того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" обгрунтовує свою вимогу про перегляд судового рішення посилаючись на наявність нововиявлених обставин, зокрема існування іншого правового висновку Верховного Суду по аналогічній справі, на підтвердження чого надано до заяви постанову Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 16.03.2020 у справі № 922/1658/19 роздруковану з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Отож, у суду відсутні правові підстави для прийняття до розгляду наданих відповідачем через канцелярію суду 27.05.2020 до його клопотання за вх.№11879 доказів.

Розглянувши матеріали справи та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" про перегляд судового рішення від 09.01.2019 у справі №922/3189/18 за нововиявленими обставинами (вх.№4 від 28.04.2020), письмові заперечення проти заяви, які надані представником позивача у справі, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників позивача та відповідача, судом встановлено наступне.

Статтею 320 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду переглянути прийняте ним судове рішення, яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили за нововиявленими обставинами. Цією ж статтею визначено і підстави для такого перегляду.

Відповідно до частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

- істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

- встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з положеннями частини 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи. Тобто коли врахування таких обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Отже, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Не підпадають під визначення нововиявлених обставин дані, які усувають можливу неповноту встановлення обставин справи шляхом отримання та надання стороною суду нових матеріалів вже після прийняття судових актів, без оскарження їх самих за фактом неповноти встановлення обставин справи.

Вказаними процесуальними нормами не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 листопада 2019 року у справі № 910/4521/14.

А отже перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою спеціальною процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

У процесуальному аспекті зазначене підтверджується також тим, що норми, якими врегульовано порядок перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами законодавцем виокремлено в окрему главу (Глава 3 Розділу IV) Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, під час вирішення питань щодо правової природи юридичних фактів як нововиявлених обставин та їх істотності необхідно керуватися правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу, що згідно з положеннями статті 325 Господарського процесуального кодексу України, заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом протягом тридцяти днів у порядку спрощеного позовного провадження.

Як на підставу перегляду рішення суду у даній справі за нововиявленими обставинами заявник посилається на те, що Верховним Судом по аналогічній справі № 922/1658/19 зроблено інший висновок про застосування норми права щодо індексації нормативної грошової оцінки та орендної плати за землю, який викладено у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 16.03.2020 по справі № 922/1658/19. Тобто фактично заявник (відповідач) вказує на зміну правової практики касаційної інстанції з перегляду аналогічних справ, зокрема, застосування ст. 21 Закону України «Про оренду землі» в інший спосіб, ніж було застосовано судами першої, апеляційної та касаційної інстанції у даній справі.

Предметом розгляду справи №922/3189/19 є стягнення заборгованості за договором оренди землі від 01.08.2007 №45.

Підставою позову у даній справі було те, що відповідачем, ТОВ «Харків-Капітал» вноситься орендна плата за договором оренди землі від 01.08.2007 №45 в розмірі, що не відповідає вказаному договору, з урахуванням додаткової угоди, визнаною укладеною рішенням господарського суду Харківської області від 02.08.2016 у справі №922/1558/16 з урахуванням ухвал про виправлення описок від 21.03.2018 та від 14.08.2018, яке залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2016.

У постанові Верховного Суду від 24.06.2019 у даній справі суд касаційної інстанції виклав свою правову позицію з урахуванням оцінки аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції, зокрема зазначив наступне:

"8. Відповідно до положень статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі, який, в силу приписів ст. 13 Закону є договором, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

9. В силу статті 15 Закону орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, є однією із істотних умов договору.

10. У розумінні статті 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, розмір якої, умови і строки внесення встановлюються за згодою сторін у договорі та обчислення якої здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором.

11. За змістом статті 30 Закону зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

12. Господарськими судами встановлено, що рішенням Господарського суду Харківської області від 02.08.2016 у справі №922/1558/16, яке набрало законної сили 28.12.2016, внесено зміни до п. 5, п. 9 до договору оренди землі від 01.08.2007 №45 у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки, зокрема, в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові площею 8,1555 га в зв`язку із зміною нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013.

13. Відповідно до приписів статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

14. Положеннями ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

15. З огляду на вказані приписи законодавства, слід дійти висновку, що з дня набрання чинності рішенням Господарського суду Харківської області від 02.08.2016 у справі №922/1558/16, а саме, з 28.12.2016 у позивача виникло право вимагати, а у відповідача, відповідно, обов`язок сплачувати орендну плату у збільшеному розмірі.".

Також, суд звертає увагу на те, що під час розгляду даної справи судами досліджувався розрахунок заборгованості відповідача.

Отож, при розгляді даної справи судом було оцінено всі докази, необхідні для вирішення справи та, як вище вказано не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Крім того, зміна правової позиції касаційного суду також не може вважатися нововиявленою обставиною, а тому висновок Касаційного господарського суду Верховного суду в постанові від 16.03.2020 у справі № 922/1658/19 стосовно питання розрахунку орендної плати виключно з урахуванням інфляції не є підставою для перегляду рішення господарського суду Харківської області від 09.01.2019 у справі №922/3189/19.

Відповідно до положень статті 2 Господарського процесуального кодексу України, верховенство права є одним з основних принципів (засад) господарського судочинства.

У доповіді Венеційської комісії (схваленій на 86-му пленарному засіданні 25-26 березня 2011 року) на підставі аналізу правових систем європейських держав у пошуках спільних елементів, характерних для "верховенства права", запропоновано щонайменше 6 необхідних елементів, яких необхідно дотримуватися не лише формально, але й по суті. Ними є: 1) законність, включно з прозорим, підзвітним і демократичним процесом прийняття законів; 2) правова визначеність; 3) заборона довільності у прийнятті рішень; 4) доступ до правосуддя, що здійснюється незалежним і безстороннім судом, включно з можливістю оскаржити в суді адміністративні акти; 5) повага до прав людини; 6) недискримінація і рівність перед законом.

Отже принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права.

Суд у прийнятті даної ухвали керується принципом res judicata, базове тлумачення якого відображено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicatа можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі відповідачем не зазначено й не обґрунтовано.

Згідно з приписами частини 1 статті 9 Конституції України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (пп. 27 - 28 рішення від 18.11.2004 року у справі "Праведная проти Росії" №69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" № 2).

При цьому ЄСПЛ наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст.6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999 року).

У справі "Нєлюбін проти Російської Федерації" ЄСПЛ також дійшов висновку, що принцип правової визначеності вимагає, серед іншого, щоб якщо суди ухвалили остаточне рішення з питання, то їх рішення не піддавалося би сумніву. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Такі рішення можуть бути скасовані лише у виняткових обставинах, а не тільки з метою одержання іншого рішення у справі.

Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті.

За висновками суду, заявник фактично ставить під сумнів рішення суду, яке набрало законної сили та залишено в силі апеляційною та касаційною інстанціями, та заявляє вимоги, спрямовані на повторний розгляд справи та винесення іншого судового рішення, проте зміна правової практики не може бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами - це є порушенням принципу верховенства права та не відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно частини 3 статті 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 325 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" про перегляд судового рішення від 09.01.2019 у справі №922/3189/18 за нововиявленими обставинами (вх.№4 від 28.04.2020) задоволенню не підлягає, отже вважає за необхідне у задоволенні вказаної заяви відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, у зв`язку із чим судові витрати зі сплати судового збору за подання даної заяви у розмірі 5 526,13 грн покладаються на заявника (відповідача).

На підставі викладеного та керуючись частиною 2 статті 232, статтями 233, 234, 235, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" про перегляд судового рішення від 09.01.2019 у справі №922/3189/18 за нововиявленими обставинами (вх.№4 від 28.04.2020).

Рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2019 у справі №922/3189/18 - залишити без змін.

Судові витрати у вигляді сплаченого заявником судового збору у розмірі 5 526,13 грн за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами покласти на відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВ-КАПІТАЛ" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 92-А, корп. В, кімната 1608-Б, ідентифікаційний код 32562659).

Позивач: Харківська міська рада (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7, ідентифікаційний код 04059243).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВ-КАПІТАЛ" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 92-А, корп. В, кімната 1608-Б, ідентифікаційний код 32562659).

Ухвала набирає законної сили 27.05.2020 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-257 ГПК України та з урахуванням п.4 розділу X "Прикінцеві положення", п.п.17.5 п.17 розділу XІ "Перехідних положень" Господарського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено (підписано) 01.06.2020.

Суддя І.О. Чистякова