ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2020 р. Справа№ 910/15674/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання Горді В.В.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 21.05.2020

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.М.К. КОММЕРЦ»

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2020

у справі № 910/15674/19 (суддя: Балац С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІТЕКО»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.М.К. КОММЕРЦ»

про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІТЕКО» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.М.К. КОММЕРЦ» про розірвання договору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем допущено істотне порушення умов укладеного між сторонами спору договору оренди нежитлового приміщення № А17 від 19.01.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Проскурнею Т.О., що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про розірвання такого договору.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2020, прийнятим без виклику сторін, позов задоволено повністю.

Розірвано укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІТЕКО» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Н.М.К. КОММЕРЦ» договір оренди нежитлового приміщення № А17 від 19.01.2018, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Проскурнею Т.О., зареєстрований в реєстрі за №85.

Присуджено до стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.М.К. КОММЕРЦ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІТЕКО» витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921,00 грн.

Рішення мотивоване тим, що відповідач допустив істотне порушення умов Договору (п. 4.1.10 Договору), не надав на вимогу позивача копії договорів про передачу приміщення/його частини в оренду/суборенду іншим особам та інформації про товарообіг таких осіб, що є наслідком неможливості визначення реальної орендної плати за Договором, розмір якої є істотною умовою такого Договору, чим позбавив позивача можливості отримати результат договірних правовідносин сторін.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Н.М.К. КОММЕРЦ» звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2020 у справі №910/15674/19 та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Крім того, у апеляційній скарзі відповідачем порушено питання про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2020 у справі №910/15674/19 та поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2020 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді:, Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

01.04.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла заява про долучення доказів до апеляційної скарги, а саме платіжного доручення від 26.03.2020 про сплату судового збору.

02.04.2020 від представника апелянта надійшло клопотання про прискорення розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/15674/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.М.К. КОММЕРЦ» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2020 року у справі №910/15674/19. Розгляд апеляційної скарги призначено на 28.04.2020.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/1354/20 від 27.04.2020 у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/15674/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2020 для розгляду справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Шаптала Є.Ю., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/1567419 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.М.К. КОММЕРЦ» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2020 року у справі №910/15674/19 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Шаптала Є.Ю., Іоннікова І.А. Розгляд справи призначено на 13.05.2020.

27.04.2020 від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення до апеляційної скарги.

У судовому засіданні 13.05.2020 оголошено перерву на 21.05.2020.

У судове засідання 21.05.2020 представники сторін з`явились та надали пояснення по суті спору.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є безпідставним, необґрунтованим та підлягає обов`язковому скасуванню з підстав не з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

За твердженням відповідача, суд першої інстанції не встановив наявність шкоди, завданої позивачу, не встановив її розмір та не встановив, чи є дійсно різниця між тим, на що сторона має право розраховувати, укладаючи договір та тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Апелянт стверджує, що недотримання відповідачем вимог п. 4.1.10 Договору спростовується доказами долученими до апеляційної скарги, а саме роздруківками електронних листів.

Крім того, апелянт стверджує, що судом було порушено норми процесуального права, оскільки спір було розглянуто в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, незважаючи на те, що ціна Договору, з урахуванням базової місячної орендної плати та строком дії Договору 7 років, становить 38 220 000,00 грн, а також відповідачу не надсилались процесуальні документи у справі, що позбавило його можливості захистити свої права в суді першої інстанції.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Представник позивача письмового відзиву на апеляційну скаргу не надав.

2.4. інші процесуальні дії у справі:

У судовому засіданні 21.05.2020 представник відповідача надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні 21.05.2020 надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

19.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІТЕКО» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Н.М.К. КОММЕРЦ» (орендарем) укладено Договір оренди нежитлового приміщення № А17, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Проскурнею Т.О., зареєстрований в реєстрі за № 85 (надалі - Договір).

Відповідно до Договору якого позивач передає, а відповідач приймає в тимчасове платне користування нежиле приміщення, площею 3.527,00 кв.м., розташоване в будівлі на 1-му поверсі, за адресою: Столичне шосе, буд. 103, корп. 3 (п. 1.1 Договору).

Із пункту 3.4.2 Договору вбачається, що розмір орендної плати за користування приміщенням перебуває у прямій залежності, зокрема, від обсягу товарообігу в орендованому приміщенні та від площі орендованого приміщення.

Положеннями пункту 4.1.10 Договору, зокрема, визначено, що відповідач має право передавати приміщення в суборенду з наступним повідомленням про це позивача. Відповідач зобов`язується повідомити позивача про всі випадки передачі окремих частин приміщень в суборенду, безоплатне користування шляхом надання копій договорів суборенди, безоплатного користування.

Так, між сторонами спору складений акт приймання-передачі нежитлового приміщення від 19.01.2018 № 1 за Договором, який підписаний сторонами, скріплений печатками останніх та наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин

За твердженням позивача, відповідач істотно порушив умови Договору, а саме не надав відомостей про суборендарів, що унеможливило визначення розміру орендної плати, за користування орендованим приміщенням.

Таким чином, для вирішення спору необхідно встановити чи порушив відповідач умови Договору та чи є таке порушення істотним та достатнім для розірвання Договору.

3.3. доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Щодо можливості розгляду справи в порядку спрощеного провадження без участі представників сторін та дотримання судом першої інстанції норм процесуального права.

Суд першої інстанції дослідивши матеріали позовної заяви дійшов висновку про те, що подані матеріали є достатніми для відкриття провадження у справі, а також про те, що вказана справа має бути розглянута в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки є справою незначної складності, яка визнана судом малозначною, про що ним зазначено в ухвалі про відкриття провадження у справі від 11.11.2019.

Колегія суддів зазначає, що нормами Господарського процесуального кодексу України визначено які справи з позовами майнового характеру є малозначними, натомість спір у даній справі стосується розірвання Договору, тобто спір немайнового характеру.

В ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними.

З аналізу норм процесуального права, якими регламентується розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження вбачається, що господарські суди, відкриваючи провадження у справі наділені певною дискрецією щодо можливості віднесення того чи іншого спору до категорії малозначних та, відповідно, здійснення судочинства у таких справах за правилами спрощеного провадження. Водночас, таке право суду не є абсолютним.

Особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження визначено ст. 252 ГПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Наведена норма дозволяє господарському суду здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Таким чином суд першої інстанції мав право розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження у випадку, що сторони належним чином повідомлялись про розгляд справи без виклику представників сторін та не заперечували проти цього.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що ухвала про відкриття провадження датована 11.11.2019 (т. 1 а.с. 52-53), відправлена сторонам 13.11.2019 відповідно до відмітки на звороті останнього аркуша ухвали (т. 1 а.с. 53), однак отримана відповідачем лише 15.01.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 66).

З огляду на викладене, відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі в день прийняття рішення (прийнято 15.01.2020), а отже відповідач не мав можливості скористатись своїм правом на подання заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також був позбавлений можливості надати свої заперечення проти заявлених позовних вимог.

Крім того, колегія суддів зазначає, що повідомлення про вручення поштового відправлення відправлене 13.11.2019, отримане відповідачем 15.01.2020 повернулось на адресу суду та було зареєстровано лише 06.03.2020, тобто майже через 4 місяці після відправки.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції зазначив у своєму рішенні про направлення ухвали про відкриття провадження у справі на адресу відповідача, однак не перевірив чи була вона отримана відповідачем, чим порушив його права.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про можливість прийняття до розгляду нових доказів, які долучені до апеляційної скарги, з огляду на неможливість їх подання відповідачем до суду першої інстанції.

Щодо суті спору, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначає позивач, ним був направлений відповідачу лист від 29.08.2019 № 137/29 (про що свідчить опис вкладення, який наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії) в якому позивач, враховуючи положення п. 4.1.10 Договору, вимагав надати копію договору суборенди між відповідачем та ДП «РІТЕЙЛ ЦЕНТР», а також інших договорів суборенди приміщення.

Проте, вказаний лист, за твердженням позивача, залишений відповідачем без відповіді та виконання.

Позивачем виданий наказ від 20.09.2019 № 1-КЗ про здійснення фактичної перевірки господарської діяльності в приміщеннях, які орендуються відповідачем за укладеним між сторонами спору Договором.

Актом від 23.09.2019 № 1, складеного за результатами проведення вказаної перевірки встановлено, що у приміщеннях, які орендуються відповідачем за Договором здійснюють господарську діяльність інші суб`єкти господарювання (ДП «РІТЕЙЛ ЦЕНТР», фізична особа-підприємець Гулько С.М., фізична особа-підприємець Гучешашвілі З.Т., фізична особа-підприємець Дзюбанов Г.О. та фізична особа-підприємець Лєкарєв Д.А.) про що свідчать наявні в матеріалах справи належним чином засвідчені копії фіскальних, товарних та чеків платіжного терміналу про здійснення безготівкової оплати.

В свою чергу, обставини передачі частин орендованого приміщення в суборенду Фізичній особі-підприємцю Гулько С.М., Фізичній особі-підприємцю Гучешашвілі З.Т., Фізичній особі-підприємцю Дзюбанов Г.О. та Фізичній особі-підприємцю Лєкарєв Д.А. саме позивачем підтверджуються виключно поясненнями позивача, натомість відповідач вказує, що приміщення передане ним в суборенду лише ДП «РІТЕЙЛ ЦЕНТР», яке передавало частини орендованих площ в подальшу суборенду, що не суперечить положенням п. 4.1.10 Договору.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів зазначає, що позивач не довів факту здачі приміщення в суборенду вказаним Фізичним особам-підприємцям саме відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Н.М.К. КОММЕРЦ».

В свою чергу, відповідно до долучених до апеляційної скарги доказів, а саме роздруківок електронних листів, позивачу направлялись довідки щодо обороту суборендаря Дочірнього підприємства «РІТЕЙЛ ЦЕНТР», тобто позивачу було відомо, і представником позивача у судовому засіданні не заперечувалось, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІТЕКО» знав про наявність суборендаря Дочірнього підприємства «РІТЕЙЛ ЦЕНТР» та на підставі поданих ним довідок виставляв рахунки на оплату оренди приміщень.

Крім того, відповідно до актів здачі-приймання робіт, копії яких наявні в матеріалах справи, зокрема за період 19.01.2018 по січень 2020 року: «Сторони претензій одна до одної не мають.»

Згідно із статтею 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

При визначенні розміру шкоди слід керуватись ст. 22 Цивільного кодексу України і такою шкодою можуть бути реальні збитки або неотриманий дохід. Окрім цього треба врахувати чи дійсно сторона могла отримати те, що передбачено договором, чи здійсненні були зобов`язання покладені на іншу сторону.

Обґрунтовуючи факт заподіяння шкоди, позивач зазначає, що ненадання відомостей про товарообіг та суборендарів відповідач позбавляє позивача можливості розрахувати розмір орендної плати яка підлягає стягненню.

Водночас, на запитання суду в судовому засіданні представники відповідача не змогли надати пояснення який саме розмір орендної плати вони планували отримувати при укладенні Договору з урахуванням формули, яку сторони заклали в Договорі.

Враховуючи, що судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, а позивач не довів, що неналежне виконання відповідачем Договору призводить до заподіяння йому шкоди, колегія суддів дійшла висновку, що позивач не довів існування істотного порушення умов Договору відповідачем, яке, відповідно до положень ст. 651 Цивільного кодексу України, може бути підставою для розірвання Договору в судовому порядку.

3.4. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

З огляду на обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем обов`язку повідомлення позивача про передачу орендованого в подальшу суборенду суборендарем (ДП «РІТЕЙЛ ЦЕНТР»), однак вказана обставина не призвела до істотного порушення прав позивача.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Дослідивши обставини справи та наявні в ній докази, колегія суддів дійшла висновку, що позивач не довів факту істотного порушення Договору другою стороною (відповідачем), а отже відсутні підстави для розірвання Договору на підставі ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення викладені в ч. 1 ст. 283 ГК України.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

У частині першій статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нормами ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Зміна умов договору (чи його розірвання) в судовому порядку з причин істотного порушення договору є правовим наслідком порушення зобов`язання іншою стороною договору у відповідності до пункту 2 частини першої статті 611 ЦК України, тобто, способом реагування та захисту права від порушення договору, яке вже відбулося.

Іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку (крім істотного його порушення) відповідно до частини другої статті 651 ЦК України є випадки, встановлені законом або договором, і настання таких випадків зумовлює право сторони ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги не дослідивши належним чином обставини щодо наявності та розміру шкоди, завданої позивачу.

В свою чергу, висновки суду першої інстанції, що відповідач допустив істотне порушення умов Договору (п. 4.1.10 Договору), не надав на вимогу позивача копії договорів про передачу приміщення/його частини в оренду/суборенду іншим особам та інформації про товарообіг таких осіб, колегією суддів визнаються необґрунтованими, оскільки п 4.1.10 Договору визначає, зокрема, обов`язок повідомити про передачу майна в суборенду, однак обов`язку направляти копії Договорів вказаний пункт не передбачає, а інформація про товарообіг суборендаря направлялась позивачу електронною поштою.

Щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів зазначає, що з урахуванням відсутності заяв сторін про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін суд першої інстанції мав право розглянути спір без виклику сторін, однак судом не було належним чином досліджено обставини повідомлення учасників процесу про відкриття провадження у справі, що спричинило неможливість належного захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів відповідач в суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що як доводи позовної заяви так і доводи представників позивача у судовому засіданні не обґрунтовані належними та допустимими доказами, а тому відхиляються судом.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято при неповному з`ясуванні обставин справи, що є підставою для скасування рішення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2020 у справі № 910/15674/19 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.М.К. КОММЕРЦ» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2020 у справі № 910/15674/19 підлягає задоволенню.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ст. 126 та ч.ч. 1, 4 ст. 129 ГПК України покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.М.К. КОММЕРЦ» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2020 у справі № 910/15674/19 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2020 у справі № 910/15674/19 скасувати.

3. Прийняти нове рішення яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІТЕКО» відмовити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «НІТЕКО» (03131, м.Київ, Столичне шосе, будинок 103, поверх 21, ідентифікаційний код 20074704) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.М.К. КОММЕРЦ» (03084, м.Київ, Столичне шосе, будинок 103, ідентифікаційний код 37924133) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2 881,50 грн (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна грн 50 коп.).

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

6. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 03.06.2020.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Є.Ю. Шаптала

І.А. Іоннікова