РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.05.2020Справа № 910/1078/20
Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., при секретарі судового засідання Бордуновій К.Е., розглянувши матеріали справи в порядку загального позовного провадження

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Байхім-Україна» (юридична адреса: 35500, Рівненська область, Радивилівський район, м. Радивилів, вул. О. Невського, 96; поштова адреса: 79008, м. Львів, вул. Винниченка, 12)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «Ондо» (03179, м. Київ, Брест-Литовське шосе, 8 А, офіс 304)

про стягнення заборгованості

Представники сторін:

від позивача - Чупа І.І., адвокат;

від відповідача - Янчик М.І., адвокат;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27 січня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Байхім-Україна» (позивач) надійшла позовна заява б/н від 24.01.2020 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «Ондо» (відповідач) про стягнення заборгованості на суму в розмірі 258 537, 31 грн. за договором поставки № 10/01/2017/UKR від 10 січня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором поставки № 10/01/2017/UKR від 10 січня 2017 року, зокрема, в порушення умов вищезазначеного договору відповідач не здійснив свої зобов`язання щодо сплати грошових коштів в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.01.2020 року було прийнято справу № 910/1078/20 до провадження, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.02.2020 року.

В підготовчому засіданні 26.02.2020 року було оголошено перерву до 25.03.2020 року.

Підготовче засідання 25.03.2020 року не відбулось з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.04.2020 року підготовче засідання у справі було призначено на 29.04.2020 року.

29.04.2020 року було закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 20.05.2020 року.

В судове засідання з`явились представники сторін.

Представник позивача наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача просив залишити позов без розгляду у зв`язку з тим, що відповідач вважає, що позовна заява підписана особою, яка не мала права її підписувати, а у випадку, якщо суд дійде до висновку про те, що позовна заява підписана повноважною особою, суму боргу визнає, просить зменшити розмір штрафних санкцій та розстрочити виконання рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2017 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БАЙХІМ - УКРАЇНА» (надалі - ТОВ «БАЙХІМ-УКРАЇНА») та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВИРОБНИЧО-ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ОНДО» було укладено Договір поставки № 10/01/2017/UKR від 10 січня 2017 року (надалі - Договір).

На виконання умов Договору ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БАЙХІМ-УКРАЇНА» було продано ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВИРОБНИЧО-ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ОНДО» товар на суму 136063,80 гри. згідно з Видатковою накладною № 2802-1 від 28 лютого 2018 року; на суму 64 839,60 гри. згідно з Видатковою накладною №2003-1 від 20 березня 2018 року на суму 37 068,00 гри. згідно з Видатковою накладною №12049 від 12 квітня 2018 року на суму 85290,00гри. Згідно з Видатковою накладною № 2304-3 від 23 квітня 2018 року на суму 37068,00гри. згідно з Видатковою накладною № 2404-3 від 24 квітня 2018 року.

ТОВ «ВТК «ОНДО» прийняло товар без зауважень, що підтверджується підписом уповноваженої особи на видаткових накладних та відбитком печатки відповідача.

Проте, ТОВ «ВТК «ОНДО» здійснило лише часткову оплату за придбаний товар: 100 563,80 грн. за придбаний товар згідно з Видатковою накладною № 2802-1 від 28 лютого 2018 року; 30 000,00 грн. за придбаний товар згідно з Видатковою накладною № 1204-9 від 12 квітня 2018 року.

26 листопада 2018 року ТОВ «ВТК «ОНДО» було скеровано Вимогу про виконання зобов`язання Вих. № 1/26-11-2018 від 26.11.2018 р.

Згідно із згаданою Вимогою, ТОВ «БАЙХІМ-УКРАЇНА» вимагало від ТОВ «ВТК «ОНДО» в десятиденний термін з часу отримання вимоги сплатити на користь ТОВ «БАЙХІМ-УКРАЇНА» заборгованість, яка станом на дату скерування Вимоги становила 292 363,60 грн.

ТОВ «ВТК «ОНДО» отримало Вимогу ТОВ «БАЙХІМ-УКРАЇНА» 30 листопада 2018 року, що підтверджується Відповіддю ТОВ «ВТК «ОНДО» Вих. № 03/12/2018 від 03 грудня 2018 року.

У своїй Відповіді ТОВ «ВТК «ОНДО» зазначило, що зобов`язується докласти всіх зусиль та здійснити погашення наявного боргу за поставлені матеріали ТОВ «БАЙХІМ-УКРАЇНА» не пізніше 31 січня 2019 року.

Тим не менше, не зважаючи на надане зобов`язання щодо погашення заборгованості, як стверджує позивач, ТОВ «ВТК «ОНДО» його в повному обсязі так і не виконало.

19 листопада 2019 року було скеровано ТОВ «ВТК «ОНДО» Претензію № 1 Вих. №75/19 від 19 листопада 2019 року із вимогою оплатити ТОВ «БАЙХІМ-УКРАЇНА» заборгованість в розмірі 229 765,60 грн.

Згадану вище Претензію ТОВ «ВТК «ОНДО» отримало 22 листопада 2019 року.

Проте, позивач вказує, що жодної відповіді на скеровану Претензію ТОВ «ВТК «ОНДО» не надало, а заборгованості не оплатило.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 9.2. Договору, у випадку недотримання строків платежів більше, ніж на З банківських дні, п. 5.1., Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,2% від неоплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше 2% від загальної вартості поставки.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за про розстрочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Приписи даної статті також кореспондуються з положеннями статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Розмір пені, встановлений ТОВ «БАЙХІМ-УКРАЇНА» та ТОВ «ВТК «ОНДО» в Договорі, перевищує розмір подвійної облікової ставки Національного банку Україні. Тому, розрахунок пені за прострочення ТОВ «ВТК «ОНДО» проведення платежів здійснюється з врахуванням подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня.

Щодо посилання відповідача на те, що позовну заяву підписано неповноважною особою, суд зазначає таке.

В матеріалах справи міститься довіреність від 14.11.2019 року, якою позивач уповноважив Чупу І.І. на представництво інтересів в суді. Копія свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю Чупи І.І. міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 26 Закону України «про адвокатуру та адвокатську діяльність» документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги є довіреність.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовна заява підписана повноважною особою, а тому немає жодних підстав для залишення позову без розгляду.

Стосовно заяви відповідача про розстрочення рішення суду, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3.4 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідач зазначає, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, що істотно ускладнює виконання рішення. На доказ зазначеного Відповідачем додається фінансовий звіт Відповідача з балансом на 31.12.2018 року та звіт про фінансові результати за 2018 рік (з доказом їх подання) відповідно до якого відповідач отримав невеликий прибуток.

Також Відповідачем додається фінансовий звіт Відповідача з балансом на 31.12.2019 року та звіт про фінансові результати за 2019 рік відповідно до якого Відповідач зазнав збитків.

Відповідач зазначає, що звертався з листом до позивача від 03.12.2018 року, проте копії вказаного листа до матеріалів справи не надав.

Суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні зазначеного клопотання, оскільки відповідач отримав товар ще у 2018 році. Про свій фінансовий стан йому було відомо, проте він продовжував брати товар у позивача, Остання проплата за товар була в листопаді 2019 року. Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що він буде сплачувати борг частинами в строк.

Стосовно клопотання про зменшення штрафних санкцій, суд зазначає таке.

На думку відповідача, позивач не зазначає про наявні в нього збитки та не надає доказів наявності таких збитків. Відповідач частково виконував зобов`язання та не відмовляється від них.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні ановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Суд не погоджується з доводами відповідача, оскільки товар було ним взято ще в 2018 році, проте на час подання позову до суду борг не було сплачено, а також сплата пені передбачена Договором, а саме п.9.1. та 9.2.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Байхім-Україна» є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 19, 56, 73, 74, 76, 86, 80, 162, 164, 171, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України, ст. 193, 233 ГК України, ст.ст. 11, 530, 551, 625 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВИРОБНИЧО- ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ОНДО» (03179, місто Київ, Брест-Литовське Шосе, будинок 8-А, офіс 304, ) на користь Позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БАЙХІМ-УКРАЇНА» (35500, Рівненська область, Радивилівський район, місто Радивилів, вулиця О. Невського, будинок 96, ) заборгованість 229 765,60 грн. - сума основного боргу, 13 205,43 грн. - інфляційні втрати 8359, 69 грн., - 3% річних, 7 206,59 грн. - пені, сума судового збору 3878, 06 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення з урахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ X "Прикінцеві положення" доповнити пунктом 4 такого змісту: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID- 19 )".

Повне рішення складено 27.05.2020 р.

Суддя М.В. Данилова