ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Справа № 902/601/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Коломис В.В. , суддя Миханюк М.В.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Міговка Володимира Йосиповича на рішення Господарського суду Вінницької області, ухвалене 10.09.19р. суддею Маслієм І.В. у м.Вінниці, повний текст складено 16.09.19р. у справі № 902/601/19

за позовом Державного підприємства "Укрриба"

до відповідача Фізичної особи-підприємця Міговка Володимира Йосиповича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях

про стягнення 10099,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Рішенням господарського суду Вінницької області від 10.09.2019р. у справі №902/601/19 позов задоволено частково.

1.2. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Міговка Володимира Йосиповича на користь Державного підприємства "Укрриба" 9168,86 грн. - основного боргу, 793,23 грн. - пені, 67,43 - 3% річних, 42,85 грн. - індексу інфляції та 1915,87 грн. - відшкодування витрат на сплату судового збору.

1.3. У позові в частині стягнення 1,95 грн. - пені, 0,17 грн. - 3% річних та 24,86 грн. - індексу інфляції - відмовлено.

2. Короткий зміст процесуального рішення суду першої інстанції.

2.1. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що 02.10.2017 між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій області (надалі - орендодавець, третя особа) та Фізичною особою - підприємцем Міговком Володимиром Йосиповичем (надалі - відповідач, орендар), у відповідності до Закону України «Про оренду державного та комунального майна», укладено договір оренди № 1846-НМ нерухомого майна, що належить до державної власності та перебуває на балансі державного підприємства «Укрриба» (надалі - позивач, балансоутримувач) (надалі - Договір).

2.2. З огляду на те, що за час дії договору, відповідач, порушуючи умови договору та норми ст. 193 ГК України, не виконував взяті на себе зобов`язання по договору, а саме - не перераховував позивачу орендну плату за користування державним нерухомим майном, що спричинило виникнення у нього перед позивачем заборгованості на загальну суму 9 168, 86 грн., суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 9168,86 грн. - основної заборгованості є правомірною та обґрунтованою. Період виникнення заборгованості: з 16.01.2019 по 13.06.2019.

2.3. Оскільки відповідачем вчасно не виконано зобов`язання, суд першої інстанції задоволив вимогу щодо стягнення 9168,86 грн. - основного боргу, 793,23 грн. - пені, 67,43 - 3% річних, 42,85 грн. - індексу інфляції та 1915,87 грн. - відшкодування витрат на сплату судового збору

2.4. Оскільки розрахунок позивача у стягненні інфляційних втрат арифметично не вірний, судом першої інстанції частково відмовлено у позові в частині стягнення 1,95 грн. - пені, 0,17 грн. - 3% річних та 24,86 грн. - індексу інфляції .

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець Міговк Володимир Йосипович звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно у якій просить:

- поновити пропущений строк для подання апеляційної скарги;

- скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 10.09.2019р. у справі №902/601/19;

- позов залишити без задоволення.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, на час пред`явлення позову ДП «Укрриба» та розгляду справи по суті відповідач перебував на заробітках за кордоном. А отже не мав можливості з об`єктивних підстав прийняти участь в судовому засіданні, надати відзив із запереченнями та доказами на їх підтвердження.

3.3. Через відсутність можливості подання доказів відповідачем, на думку апелянта, суд першої інстанції необґрунтовано застосував ст.ст. 530, 527, 625 ЦК України, що призвело до прийняття незаконного рішення.

3.4. У апеляційній скарзі апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, що у позові позивач стверджує про наявність заборгованості у сумі 9168,86 грн. орендної плати, яку відповідач заборгував за період з 16.01.2019 року по 13.06.2019 року. Вважає, що дане твердження позивача не відповідає дійсності.

3.4.1. У 2019 році між Сторонами був складений акт звіряння розрахунків №УР- 0000131 за період з 01.01.18 по 30.11.18 року, згідно якого заборгованість Відповідача станом на 30.11.18 року складала 1942,70грн. 27.12.2018 року зазначена сума боргу сплачена в повному обсязі.

3.4.2. У 2020 році між Сторонами був складений акт звіряння розрахунків №УР- 00000116 за період з 01.01.19 по 31.12.19р., в якому, з незрозумілих підстав не враховано сплату відповідачем заборгованості станом на 30.11.2018 року, у зв`язку з чим станом на 31.12.2019 року заборгованість Відповідача перед ДП «Укрриба» згідно акту склала 3044,03 грн.

3.4.3. Зазначає, що на той час відповідач не знав про оскаржуване рішення, та про суму пред`явленого позивачем позову.

3.4.4. Жодних інших платежів, окрім тих що зазначені в акті не здійснював.

3.5. На думку апелянта, позивач свідомо увів суд першої інстанції в оману, не повідомивши про виконання відповідачем своїх зобов`язань перед ДП «Укрриба». До того ж, згідно доданих до апеляційної скарги квитанцій, відповідач сплатив орендну плати за весь час користування орендованим майном.

3.6. Відтак вважає розрахунок заборгованості позивача безпідставним, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки заборгованості яку просив стягнути Позивач на момент прийняття оскаржуваного рішення не існувало.

3.7. Додатково повідомив, що судове рішення в установленому законом порядку не отримував, так як на момент вчинення процесуальних дій перебував на заробітках за кордоном. Отже, не знав про дану судову справу, не отримував позову та не знав його змісту. Для того ж щоб підготувати апеляційну скаргу, зібрати та проаналізувати докази був потрібний час. З матеріалами справи відповідач ознайомився лише в березні 2020 року.

3.8. У зв`язку із цим обставинами, з метою повного та всебічного розгляду спору, долучає копії письмових доказів в обґрунтування відсутності заборгованості по орендній платі квитанції про сплату орендної плати та акти звірки розрахунків.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. 28.04.2020 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях надійшов відзив №10-5/1183 від 22.04.2020 (вх.3085/20), у якому повідомляє, що Регіональним відділенням за договором оренди № 1846-НМ від 02.10.2017 передано в оренду Фізичній особі-підприємцю Міговку Володимиру Йосиповичу нерухоме майно, що належить до державної власності, - гідротехнічні споруди, що перебувають на балансі Державного підприємства «Укрриба».

4.1.1. Факт передачі орендованого майна відповідачу підтверджено актом приймання-передавання від 02.10.2017. Договір оренди укладено строком на 2 роки 364 дні та визначено строк його дії з 02.10.2017 по 30.09.2020 (п. 10.1. договору).

4.1.2. У відповідності до наказу Регіонального відділення № 483 від 13.06.2019, враховуючи звернення відповідача від 13.06.2019 б/н, договір оренди державного майна № 1846-НМ від 02.10.2017 припинено з 13.06.2019 за згодою сторін. Факт передачі орендованого майна від відповідача до позивача підтверджено актом приймання-передавання від 13.06.2019.

4.1.3. За період користування орендованим майном з 02.10.2017 по 13.06.2019 орендна плата, що підлягала сплаті до Державного бюджету України (70% від орендної ставки за місяць користування), складала 55 549,03 грн.

4.1.4. У свою чергу, зазначена вище сума орендної плати, що підлягала сплаті відповідачем до Державного бюджету України, сплачена в повному обсязі, заборгованість у відповідача з орендної плати перед Регіональним відділенням станом на 17.04.2020 відсутня.

4.1.5. Регіональним відділенням здійснювався контроль щодо сплати лише частини орендної плати (70% від орендної ставки за місяць користування), яка безпосередньо спрямовувалась орендарем до Державного бюджету України.

4.1.6. В свою чергу, будь-який контроль та обов`язок щодо встановлення відомостей із надходжень частини орендної плати, яка підлягала перерахуванню відповідачем на рахунки позивача за договором оренди № 1846-НМ від 02.10.2017, у Регіонального відділення, як орендодавця за договором оренди державного майна, не передбачений.

4.2. 04.05.2020 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від позивача Державного підприємства «Укрриба» надійшов відзив № 11-09/33 від 27.04.2020 (вх. 3222-20), в якому зазначає, що станом 14.08.2019 року основна сума заборгованості апелянта перед позивачем становила 9 168, 86 грн., а з урахуванням штрафних санкцій - 10 099,35 грн., що відображено у розрахунку заборгованості.

4.2.1. 28.08.2019 відповідач здійснив оплату 6 124, 83 грн. на рахунок позивача.

4.2.2. Однак, п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

4.2.3. Позивач звертає увагу суду, шо справа розглядалася в порядку спрощеного провадження, а тому, відповідно до господарського процесу, позивач не вправі заявляти клопотання про зменшення чи збільшення позовних вимог. Вважає, що відповідач не використав своє право на захист.

4.3. Суд апеляційної інстанції, враховуючи обставини відсутності відповідача на території України, у тому числі і у той проміжок часу, коли здійснювався розгляд позовної заяви у суді першої інстанції, задоволив клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги (ухвала від 07.04.20р. у цій справі).

4.4. Докази, які долучені апелянтом до апеляційної скарги, підлягають дослідженню на рівні із іншими доказами у даній справі в силу вимог статті 269 ГПК України.

4.5. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Міговк Володимира Йосиповича на рішення Господарського суду Вінницької області у справі № 902/601/19 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);

Закон України «Про оренду державного та комунального майна»;

Методика розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, із подальшими змінами (далі по тексту постанови також - Методика розрахунку орендної плати);

Закон України "Про судовий збір".

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається з матеріалів справи, 02.10.2017 між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій області (надалі - орендодавець, третя особа) та Фізичною особою - підприємцем Міговком Володимиром Йосиповичем (надалі - відповідач, орендар), у відповідності до Закону України «Про оренду державного та комунального майна», укладено договір оренди № 1846-НМ нерухомого майна, що належить до державної власності та перебуває на балансі державного підприємства «Укрриба» (надалі - позивач, балансоутримувач) (надалі Договір а.с. 42-46).

7.2.1. Згідно з п. 1.1. Договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - гідротехнічні споруди, що розташовані за адресою: Вінницька обл., Літинський р-н, урочище «Гес», урочище «Скали» за межами с. Городище та с. Сосни на території Соснівської сільської ради.

7.2.2. Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) - серпень 2017 р. - 3 483, 69 грн. Орендна плата за перший місяць оренди (жовтень 2017 р.) визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за вересень та жовтень 2017 року (п. 3.1. Договору).

7.2.3. Пунктом 3.3. Договору визначено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць із врахуванням положень чинного законодавства.

7.2.4. Орендна плата перераховується орендарем щомісячно у співвідношенні 70% до Державного бюджету України та 30% на рахунок балансоутримувача не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, у сумі, визначеній відповідно до пунктів 3.1.-3.3. цього договору, відповідно до пропорцій розподілу, установлених чинним законодавством України і чинних у звітному періоді, за який здійснюється платіж (п. 3.5. договору).

7.2.5. Відповідно до п. 3.7. Договору У разі припинення (розірвання) договору оренди орендна плата нараховується включно по день підписання акта приймання-передачі (повернення) орендованого майна, який підтверджує фактичне його повернення. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплати заборгованості до Державного бюджету України та на рахунок Балансоутримувача за договором оренди, включаючи орендну плату, пеню, неустойку, відсотки та інфляційні витрати.

7.2.6. Пунктом 10.1. договору передбачено, що цей договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 02.10.2017 до 30.09.2020.

7.2.7. 02.10.2017 між сторонами - Орендарем, Балансоутримувачем та Орендодавцем підписано Акт приймання-передачі державного нерухомого майна (а.с. 48-49).

7.2.8. А вже 13.06.2019 сторонами - Орендарем, Балансоутримувачем та Орендодавцем підписано Акт приймання-передачі державного майна після припинення дії договору оренди від 02.10.2017 № 1846-НМ, згідно з яким, орендар повернув позивачу державне нерухоме майно з орендних відносин (а.с. 50-51).

7.3. Як зазначено позивачем в позовній заяві, за час дії договору, відповідач, порушуючи умови договору та норми ст. 193 ГК України, не виконував взяті на себе зобов`язання по договору, а саме - не перераховував позивачу орендну плату за користування державним нерухомим майном, що спричинило виникнення у нього перед позивачем заборгованості на загальну суму 9 168, 86 грн. Період виникнення заборгованості: з 16.01.2019 по 13.06.2019.

7.4. Несплата відповідачем орендної плати у строки, обумовлені договором, слугувала підставою нарахування позивачем 795,18 грн. - пені, 67,60 грн. - 3% річних, 67,71 грн. - інфляційних втрат, за загальний період з 16.01.2019 по 19.07.2019.

7.5. Вважаючи, що відповідач порушив його права, позивач визначивши предмет позову та підстави його виникнення, звернувся із позовом до суду для захисту порушених прав.

7.6. Справа розглянута за правилами спрощеного провадження.

7.7. За результатами розгляду позову, позовні вимоги ДП "Укрриба" задоволено частково.

7.8. Підстави часткового задоволення позовних вимог наведені апеляційним господарським судом у пунктах 2.1. - 2.4. цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши обґрунтування апеляційної скарги та відзивів на апеляційну скаргу, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції із прийняттям нового з огляду на таке.

8.2. За змістом частини 1 статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

8.3. Серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

8.4. Як зазначалося вище у цій постанові (пункт 7.2.) 02.10.2017 між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій області та Фізичною особою - підприємцем Міговком Володимиром Йосиповичем укладено договір оренди № 1846-НМ нерухомого майна, що належить до державної власності та перебуває на балансі державного підприємства «Укрриба» (надалі по тексту постанови також Договір).

8.5. За своєю правовою природою вказаний Договір є договором найму (оренди).

8.6. Цей Договір є двостороннім.

8.7. Оскільки майно, яке орендодавцем передається в оренду, є державним майном, воно перебуває на балансі державного підприємства «Укрриба» (балансоутримувач), що відноситься до сфери управління Державного агентства рибного господарства України.

8.8. А так як державне підприємство «Укрриба» не є стороною договору, умовами Договору прав та обов`язків балансоутримувача не визначено.

8.9. За умовами договору балансоутримувач - державне підприємство «Укрриба»:

8.9.1. отримує 30% суми орендної плати (п.3.5. Договору);

8.9.2. нараховує та використовує амортизаційні відрахування (п.4.1. Договору);

8.9.3. отримує пропорційну частку завдатку (п.5.2. Договору);

8.9.4. виступає вигодонабувачем за умовами укладеного договору страхування із отриманням копії договору страхування та платіжного документу про сплату страхового платежу ( п.5.4. Договору);

8.9.5. укладає із орендарем договір на відшкодування витрат на утримання орендованого майна, комунальних послуг, компенсації плати за землю (п.5.5. Договору);

8.9.6. надає дозвіл на здійснення капітального, поточного та інших видів ремонту орендованого майна (п.5.7. Договору);

8.9.7. отримує доступ для своїх представників для перевірки стану орендованого майна (п.5.9. Договору);

8.9.8. отримує від орендаря повернуте орендоване майно та має право на відшкодування збитків від погіршення стану чи втрати орендованого майна (п.5.11. Договору);

8.9.9. отримує від орендаря виробничу програму використання державного майна із дотриманням рибопродуктивності відповідно до зон аквакультури (п.5.13. Договору);

8.9.10. отримує від орендаря копію паспорту рибогосподарської технологічної водойми (п.5.15. Договору);

8.9.11. погоджує проведення заміни, реконструкцію, розширення, технічне переозброєння орендованого майна (п.6.2. Договору);

8.9.12. залучається для спільного контролю із орендодавцем за здійсненням поліпшень орендованого майна (п.7.3. Договору);

8.9.13. залучається для спільного контролю із орендодавцем для контролю виконання умов Договору (п.8.1. Договору);

8.9.14. залучається для спільного із орендодавцем опрацювання ініціатив щодо внесення змін до договору (п.8.4. Договору);

8.10. Таким чином, балансоутримувач не є стороною по Договору та, окрім отримання своєї частки орендної плати (30%) за Договором, виконує суто технічні, консультативні та контролюючі функції на користь орендодавця і за його дорученням.

8.11. З огляду на це, балансоутримувач - державне підприємство «Укрриба», не може покликатися на порушення орендодавцем чи орендарем умов Договору щодо нього особисто, оскільки не є стороною такого правочину.

8.12. В силу приписів статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

8.13. У даному випадку позивач вправі захистити своє порушене право лише на неотриману частку орендної плати (30%) шляхом пред`явлення прямого позову до суду без покликання на порушення умов Договору оренди орендодавцем чи орендарем.

8.14. Що стосується позовних вимог в частині стягнення основного боргу.

8.15. У разі, якщо орендна плата орендарем буде перерахована невчасно чи не у повному обсязі, вона підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.5. співвідношенні (70% - до Державного бюджету, 30% - балансоутримувачу) відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені (п.9.2. Договору).

8.16. Договір оренди нерухомого майна діяв у термін менший ніж на той, що був укладений (пункти 7.2.6.- 7.2.8. цієї постанови), враховуючи наступні календарні періоди:

8.16.1. із 02 липня 2017 року по 31 грудня 2017 року;

8.16.2. із 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року;

8.16.3. із 01 січня 2019 року по 13 червня 2019 року.

8.17. Сторони Договору передбачили умову, за якою (п.3.7. Договору) у разі припинення (розірвання) договору оренди орендна плата нараховується включно по день підписання акта приймання-передачі (повернення) орендованого майна, який підтверджує фактичне його повернення.

При цьому закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплати заборгованості до Державного бюджету України та на рахунок балансоутримувача за договором оренди, включаючи орендну плату, пеню, неустойку, відсотки та інфляційні витрати.

8.18. Як зазначив позивач у позові, орендар не виконував взяті на себе зобов`язання щодо перерахування позивачу орендної плати та допустив заборгованість у розмірі 9168,86грн. Період виникнення заборгованості: з 16.01.2019 по 13.06.2019.

8.19.1 В обґрунтування такого твердження наводить у позовній заяві розрахунок заборгованості з орендної плати.

8.19.2. Як убачається із розрахунку, нарахування орендної плати (у межах укладеного Договору оренди) здійснювалося за двома аналітичними рахунками: 3610 та 3615 по дебету, а сплата обліковувалася за цими ж аналітичними рахунками по кредиту.

8.19.3. Обороти (як підсумовуючий рядок): нарахування орендної плати (по дебету) склало 39678,18грн.; сплата орендної плати (по кредиту) 30509,32грн.

8.19.4. Сальдо станом на 15.07.19р. 9168,86грн.

8.20. Детально проаналізувавши предмет позову, підстави та розрахунок, який наданий в обґрунтування доводів позовної заяви, Північно-західний апеляційний господарський суд вважає, що місцевий господарський суд про наявність у відповідача заборгованості по орендній платі за заявлений у позові період прийшов до передчасного, та, як наслідок, помилкового висновку.

8.21. Такий висновок апеляційного господарського суду ґрунтується на наступному.

8.21.1. У своєму відзиві Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях зазначило, що заборгованість по орендній платі по Договору відсутня (пункт 4.1.4. цієї постанови).

8.21.2. Оскільки розподіл орендної плати здійснювався за пропорцією 70 на 30 (70% - до Державного бюджету, 30% - балансоутримувачу), і заборгованість до Державного бюджету України відсутня, не повинно було б бути заборгованості і перед балансоутримувачем.

8.21.3. Суд апеляційної інстанції детально проаналізував розрахунок суми основного боргу.

8.21.4. Як убачається із розрахунку, який наведений у позовній заяві, він складений за період з 31.10.17. по 30.06.2019.

8.21.5. Оскільки попередні періоди не є спірними, за якими не сплачено орендну плату, суд апеляційної інстанції досліджує такий розрахунок лише за період із 16.01.2019 по 13.06.2019. За цей період позивачем нараховано суми орендної плати:

- 2031,62грн. 31.01.19р;

- 2041,78грн. 28.02.19;

- 2060,15грн. 31.03.19;

- 2080,75грн. 30.04.19;

- 2095,32грн. 31.05.19;

- 903,42грн. 30.06.19.

Всього на загальну суму 11213,04грн.

8.21.6. За цей же період (під час дії Договору) орендарем сплачено:

- 1995,53грн. 10.01.19;

- 2060,15грн. 02.05.19;

8.21.7. Також відповідачем 27.08.2019 здійснено чотири платежі: на суму 898грн., 903,42грн., 2168,21грн., 2155,20грн., про які позивач мав суду першої інстанції повідомити, однак цього не зробив.

8.21.8. Загальна сума проплат, здійснених відповідачем у 2019 році, становить 10180,51грн., що підтверджується доказами, долученими до апеляційної скарги (а.с.157-161).

8.21.9. Окрім того, в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, апеляційний господарський суд звернув увагу, що серед квитанцій, які додані до апеляційної скарги, наявна квитанція від 20.02.2018 про сплату орендної плати на суму 1741,85грн., однак у доданому в позовній заяві розрахунку, як і в акті звіряння розрахунків за період з 01.01.18 по 30.11.18, відомості про сплату цієї суми відсутні взагалі.

8.21.10. В ухвалі про відкриття провадження у справі від 07.04.2020 зобов`язано позивача надати банківські виписки за спірні періоди, у тому числі і за період з 20.02.18 по 28.02.2018.

8.21.11. Позивачем суду надано банківські виписки (копії) лише за 27.02.18 та 28.08.2019.

8.21.12. Оскільки позивач не спростував і не заперечив надходження на його рахунок 1741,85грн., суд апеляційної інстанції вважає, що зазначена сума сплачена відповідачем у межах Договору, і підлягає зарахуванню на рахунки орендодавця та балансоутримувача в порядку пункту 3.5. Договору за нараховані орендні платежі за весь час правовідносин, у тому числі і за спірний період.

8.22. Позов позивачем до Господарського суду Вінницької області поданий 24.07.2019.

8.23. З огляду на обставини, наведені у пунктах 8.21.1.-8.21.12. цієї постанови, Північно-західний апеляційний господарський суд приходить до наступного висновку:

8.23.1. В частині грошових сум, які були сплачені відповідачем після відкриття провадження у справі - 6124,83грн. - провадження у справі підлягає закриттю, оскільки відсутній предмет спору (п.2 ч.1 ст.231 ГПК України), із покладенням на відповідача судових витрат, пропорційно цій сумі.

8.23.2. В частині грошових сум, які були сплачені відповідачем до відкриття провадження у справі 3044,03грн. позивачу в позові слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю, із віднесенням на позивача судових витрат, пропорційно цій сумі.

8.24. Щодо нарахування пені, 3% річних та сум інфляційних втрат.

8.24.1. Як зазначалося судом апеляційної інстанції вище, Договір є двостороннім та укладений виключно між лише орендодавцем та орендарем, до яких позивач не відноситься (не є учасником зобов`язання).

8.24.2. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

8.24.3. А оскільки позивач не є учасником зобов`язання, то відповідно позбавлений права на нарахування та стягнення пені.

8.24.4. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

8.24.5. Позивачем під час розрахунку суми позову не враховано часткову сплату орендарем орендних платежів (пункт 8.21.6. цієї постанови), що унеможливлює визначення (встановлення) станом на 16.01.2019 суми заборгованості, з якої мають обраховуватися 3% річних та суми інфляційних втрат.

8.24.6. Відтак у стягненні пені, 3% річних та сум інфляційних втрат слід відмовити.

8.25. В прохальній частині апеляційної скарги апелянт за результатами розгляду апеляційної скарги просить позов залишити без задоволення тобто відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

8.25.1. Поряд з тим суд апеляційної інстанції свій висновок за результатами розгляду апеляційної виклав у пунктах 8.23.1.- 8.23.2., 8.24.6.

8.25.2. Відтак апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

8.26. Рішення господарського суду Вінницької області від 10 вересня 2019 року у справі №902/601/19 слід скасувати та прийняти нове рішення, відповідно до якого провадження у справі про стягнення 6124,83грн. - закрити, а у стягненні 3044,03грн. основного боргу, пені, 3% річних та сум інфляційних втрат відмовити.

8.27. У зв`язку з цим підлягає новому розподілу перерахунок судових витрат в силу пункту 14 статті 129 ГПК України.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до частини 1 пункту 2 статті 275 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є обґрунтованими частково, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.277 ГПК України.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Щодо розподілу судових витрат за результатами розгляду позовних вимог.

10.1.1. Як вбачається із матеріалів справи, Державне підприємство "Укрриба" за подання позову до господарського суду Вінницької області сплатило платіжним дорученням №5117 від 18.07.19р. судовий збір у сумі 1921,00грн.

10.1.2. Розмір суми основного боргу, провадження щодо якого закрито, становить 6124,83грн., що у пропорційному співвідношенні до розміру заявленої суми основного боргу (9168,86грн) становить 66,8%.

10.1.3. За змістом пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

10.1.4. Відтак розмір судових витрат, які покладаються на відповідача внаслідок закриття провадження у справі про стягнення 6124,83грн. становить 1283,28грн. (1921 * 66,8%).

10.2. Щодо розподілу судових витрат за результатами розгляду апеляційної скарги.

10.2.1. Як вбачається із матеріалів справи Фізична особа-підприємець Міговк В.Й. за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Вінницької області від 10.09.2019 у справі № 902/601/19 сплатив квитанцією № 0. 0. від 19.03.2020 судовий збір у сумі 3 153,00 грн. - в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

10.2.2. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.2.3. Оскільки апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Міговка В.Й. задоволена, витрати, понесені ним при сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають відшкодуванню позивачем.

10.3. Видачу наказів слід доручити Господарському суду Вінницької області.

Керуючись ст. ст. 129, 231, 269, 270, 272, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Міговка Володимира Йосиповича від 19.03.2020 задоволити.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 10 вересня 2019 року у справі №902/601/19 скасувати.

Прийняти нове рішення.

«Провадження у справі про стягнення основного боргу в сумі 6124,83грн. - закрити.

В задоволенні позовних вимог про стягненні 3044,03грн. основного боргу, пені, 3% річних та сум інфляційних втрат відмовити.

Стягнути з Фізичної особи підприємця Міговка Володимира Йосиповича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства "Укрриба" (вул. Тургенєвська, 82-А, м. Київ, 04053, ) 1283,28 грн. - витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви».

Стягнути з Державного підприємства "Укрриба" (вул. Тургенєвська, 82-А, м. Київ, 04053, ) на користь Фізичної особи підприємця Міговка Володимира Йосиповича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3153,00 грн. - витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити Господарському суду Вінницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №902/601/19 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "27" травня 2020 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Миханюк М.В.