ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2020 справа № 914/839/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодистриб`юшн Карго Партс», м. Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Агротранс», м.Львів

про: стягнення заборгованості 58 308, 53грн.

Суддя Синчук М.М.

За участю секретаря судового засідання

Кияк І.В.

Представники учасників справи:

позивача: Попович Я.П.-представник;

відповідача: не з`явився.

Представникам сторін, що з`явились в судове засідання, роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 46 ГПК України. Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу "Акорд".

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодистриб`юшн Карго Партс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Агротранс» про стягнення заборгованості 58 308, 53грн.

Ухвалою суду від 13.04.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №914/839/20. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Проведення судового засідання для розгляду справі по суті, з урахуванням ухвалу суду від 15.04.2020р. про описку, призначено на 13.05.2020 р.

Ухвалою суду від 13.05.2020р. розгляд справи відкладено на 01.06.2020р.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби (COVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12 березня до 03 квітня 2020 року в Україні введений карантин. Надалі Кабінет Міністрів України прийняв рішення продовжити карантинні заходи в Україні до 11.05.2020р., постановою Кабінету Міністрів України від 4 травня 2020 р. № 343 продовжено до 22.05.2020р.

Постановою Кабінету Міністрів України №343 від 04.05.2020 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесено певні зміни до актів Кабінету Міністрів України, зокрема, у постанові Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 291, від 29 квітня 2020 р. № 313 та від 4 травня 2020 р. № 332. Так, вказаною постановою послаблено карантинні заходи, зокрема, дозволено діяльність адвокатів.

Постановою від 20 травня 2020 р. Кабінет Міністрів України постановив з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. продовжити на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" .

Відповідно до п.4 Розділу X Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України (із доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 30.03.2020 р. N 540-IX), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Заяв та клопотань від представників учасників справи, зокрема про відкладення розгляду справи, станом на 01.06.2020р. до канцелярії суду не надходило.

В судове засідання 01.06.2020р. представник позивача з`явився. Позовні вимоги підтримав.

В судове засідання 01.06.2020р. представник відповідача не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання був належним чином та завчасно повідомлений на адресу, зазначеній в позовній заяві та згідно витягу з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ.

У судовому засіданні 01.06.2020р., суд, зважаючи на те, що явка уповноважених представників сторін у судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, враховуючи відсутність заяв та клопотань представника відповідача, зокрема, про відкладення розгляду справи та скасування Кабінетом Міністрів України певних заборон, дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті у даному судовому засіданні.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем у порушення умов укладеного між сторонами Договору поставки №7659-21/2016 від 06.05.2016р., у визначений строк не проведено оплату поставленого товару, що стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача 49 957,50 грн суми основного боргу, 5 703, 00 грн. суми пені за прострочення строку виконання зобов`язання за Договором, 2 648, 03 грн. суми 12% річних від простроченої суми за порушення грошового зобов`язання.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів повної оплати заборгованості не подав.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини справи встановлені судом:

06 травня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автодистриб`юшн Карго Партс» (надалі - Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Захід-Агротранс» (надалі - Відповідач, Покупець) був укладений договір за №7659-21/2016 (надалі - Договір) поставки.

Згідно пункту 1.1. Договору, Постачальник, зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставляти Покупцю визначені цим Договором запчастини, експлуатаційні матеріали (далі - Товар) та виконувати шиномонтажні послуги, а Боржник, як Покупець, зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, приймати Товар та оплачувати його.

За умовами пунктів 1,2. та 1.3. Договору, номенклатура, найменування, одиниця виміру, походження Товару, загальна кількість, ціна за одиницю Товару, що підлягає поставці за цим Договором, термін та умови поставки визначаються у рахунках-фактурах та товарних накладних, або інших передбачених чинним законодавством документах на Товар, які є невід`ємною частиною Договору та остаточно узгоджується Сторонами на кожну окрему партію Товару. Загальна сума договору складає суму ціни Товару, вказану в видаткових накладних протягом дії Договору.

Пунктом 2.3. Договору сторони встановили, що Товар за домовленістю продається на умовах попередньої оплати або на умовах відстрочення платежу. У разі продажу товару на умовах відстрочення платежу, термін відстрочення платежу зазначається у накладній. У разі відстрочення платежу Товар має бути сплачений не пізніше останнього дня відтермінування включно.

Згідно з пунктом 2.4. Договору, ціни Товару вважаються остаточно визначеними Сторонами у видатковій накладній на момент постачання (передавання) партії Товару.

Розділом 3 Договору сторони визначили порядок розрахунків. Так, оплата згідно Договору здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. При здійсненні оплати Покупець вказує наступні реквізити: номер та дату підписання Договору, по якому відбувається поставка продукції з посиланням на виставлений постачальником рахунок-фактуру.

Сторони домовились, що в разі прострочення платежу з боку Покупця постачальник має право припинити подальші відвантаження на його адресу до отримання повної оплати за відвантаженими, але не оплаченими в строк партіями Товару, а також перейти до роботи з Покупцем на умовах 100% попередньої оплати (пункт 3.2. Договору).

За умовами пункту 4.2. Договору Покупець зобов`язаний прийняти Товар та здійснити відповідні розрахунки згідно з розділами 2,3 даного Договору.

Відповідно до пунктів 5.2., 5.3, Договору в разі простроченого платежу більше 3-х календарних днів, Покупець сплачує пеню у розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

На підставі статті 625 ЦК України Сторони домовились, що у разі прострочення виконання грошового зобов`язання боржник, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 12 відсотків річних від простроченої суми.

Згідно з пунктами 8.2. та 8.4. Сторони домовились, що Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 31 грудня 2016 року з можливістю його пролонгації, оскільки якщо протягом 1-го місяця до закінчення терміну дії даного Договору жодна зі сторін не заявить про намір змінити його умови або припинити його дію, Договір вважається продовженим на 1 календарний рік і так рік за роком.

Договір скріплений підписами уповноважених осіб та печатками обох Сторін.

На виконання умов Договору Позивачем було поставлено відповідачу товар, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними: від 11.09.2019 №65 на суму 5 852, 64 грн., від 13.09.2019 №76 на суму 1050, 24 грн., від 13.09.2019 №09 на суму 338, 58 грн., від 13.09.2019 №14 на суму 338, 58 грн., від 14.09.2019 №42 на суму 667,32 грн., від 23.09.2019 №84 на суму 1 226, 58 грн., від 23.09.2019 №79 на суму 3 984, 78 грн., від 24.09.2019 №07 на суму 8 069, 76 грн., від 25.09.2019 №47 на суму 11 680, 98 грн., від 25.09.2019 №72 на суму 3 250, 32 грн., від 26.09.2019 №60 на суму 1 608, 24 грн., від 27.09.2019 № 28 на суму 4 703, 22 грн., від 27.09.2019 №14 на суму 1 692, 90 грн., від 01.10.2019 №50 на суму 3 140, 28 грн. та від 01.10.2019 №60 на суму 2 353, 08 грн.

Відтак, позивачем було відвантажено відповідачу товар на загальну суму 49 957,50 гривень.

Позивачем було здійснено продаж товару на умовах відстрочення платежу та визначено термін відстрочення платежу у відповідних накладних, зокрема, за Товар, поставлений по видатковій накладній від 11.09.2019 № 65 останній строк оплати - до 11.10.2019 року, за Товар, поставлений по видатковій накладній від 13.09.2019 №76 - до 13.10.2019 року, за Товар, поставлений по видатковій накладній від 13.09.2019 №09 - до 13.10.2019 року, за Товар, поставлений по видатковій накладній від 13.09.2019 №14 - до 13.10.2019 року, за Товар, поставлений по видатковій накладній від 14.09.2019 № 42 - до 14.10.2019 року, за Товар, поставлений по видатковій накладній від 23.09.2019 №84 - до 23.10.2019 року, за Товар, поставлений по видатковій накладній від 23.09.2019 №79 - до 23.10.2019 року, за Товар, поставлений по видатковій накладній від 24.09.2019 №07 - до 24.10.2019 року, за Товар, поставлений по видатковій накладній від 25.09.2019 №47 - до 25.10.2019 року, за Товар, поставлений по видатковій накладній від 25.09.2019 №72 - до 25.10.2019 року, за Товар, поставлений по видатковій накладній від 26.09.2019 №60 - до 26.10.2019 року, за Товар, поставлений по видатковій накладній від 27.09.2019 № 28 - до 27.10.2019 року, за Товар, поставлений по видатковій накладній від 27.09.2019 №14 - до 27.10.2019 року, за товар, поставлений по видатковій накладній від 01.10.2019 №50 - до 31.10.2019 року, за Товар, поставлений по видатковій накладній від 01.10.2019 №60 - до 31.10.2019 року.

Позивачем було виставлено відповідачу рахунки на оплату отриманого Товару: від 11.09.2019 №5 на суму 5 852, 64 грн., від 13.09.2019 №3 на суму 1 050, 24 грн., від 13.09.2019 №3 на суму 338, 58 грн., від 13.09.2019 №4 на суму 338, 58 грн., від 14.09.2019 №1 на суму 667, 32 грн., від 23.09.2019 №1 на суму 1 226, 58 грн., від 23.09.2019 №1 на суму 3 984, 78 грн., від 24.09.2019 №5 на суму 8 069, 76 грн., від 25.09.2019 №7 на суму 11 680, 98 грн., від 25.09.2019 №7 на суму 3 250, 32 грн., від 26.09.2019 №3 на суму 1 608, 24 грн., від 27.09.2019 №0 на суму 4 703, 22 грн., від 27.09.2019 №5 на суму 1 692, 90 грн., від 01.10.2019 №9 на суму 3 140, 28 грн. та від 01.10.2019 №4 на суму 2 353, 08 грн.

Станом на день розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів оплати отриманого товару.

Відповідно до умов Договору та положень чинного законодавства, позивачем нараховано 5 703, 00 грн. пені за прострочення виконання зобов`язань за Договором та 2 648, 03 грн. 12% річних від простроченої суми за порушення грошового зобов`язання.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно з положеннями ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Водночас, згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, між сторонами у справі 06.05.2016р. укладено Договір поставки №7659-21/2016.

На виконання зобов`язань за Договором, позивач здійснив поставку Товару, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, на загальну суму 49 957,50 гривень з умовою про відстрочення оплати, за отриманий відповідачем товар.

Однак, у визначених відповідно до умов Договору у видаткових накладних строк відповідач за отриманий Товар не розрахувався.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 49 957, 50 грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно умов договору (п.5.3.), сторони погодили інший розмір процентів- 12 відсотків річних від простроченої суми.

Судом здійснено перерахунок заявленої позивачем до стягнення суми 12% річних та встановлено, що такий здійснено позивачем частково не вірно.

За період прострочення з 14.10.2019 по 03.04.2020 12% річних на суму боргу 5 852, 64 грн. становить 332, 38 грн., з 16.10.2019 по 03.04.2020 12% річних на суму боргу 1 050, 24 грн. становить 58, 95 грн., з 16.10.2019 по 03.04.2020 12% річних на суму боргу 338, 58 грн. становить 19, 01 грн., з 16.10.2019 по 03.04.2020 12% річних на суму боргу 338, 58 грн. становить 19, 01 грн., з 17.10.2019 по 03.04.2020 12% річних на суму боргу 667, 32 грн. становить 37, 24 грн., з 26.10.2019 по 03.04.2020 12% річних на суму боргу 1 226, 58 грн. становить 64, 82 грн., з 26.10.2019 по 03.04.2020 12% річних на суму боргу 3 984, 78 грн. становить 210, 58 грн., з 27.10.2019 по 03.04.2020 12% річних на суму боргу 8 069, 76 грн. становить 423, 81 грн., з 28.10.2019 по 03.04.2020 12% річних на суму боргу 11 680, 98 грн. становить 609, 62 грн., з 28.10.2019 по 03.04.2020 12% річних на суму боргу 3 250, 32 грн. становить 169, 63 грн., з 29.10.2019 по 03.04.2020 12% річних на суму боргу 1 608, 24 грн. становить 83, 40 грн., з 30.10.2019 по 03.04.2020 12% річних на суму боргу 4 703, 22 грн. становить 242, 37 грн., з 30.10.2019 по 03.04.2020 12% річних на суму боргу 1 692, 90 грн. становить 87, 24 грн., з 03.11.2019 по 03.04.2020 12% річних на суму боргу 3 140, 28 грн. становить 157, 70 грн., з 03.11.2019 по 03.04.2020 12% річних на суму боргу 2 353, 08 грн. становить 118, 16 грн.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 12% річних є частково обґрунтованими у сумі 2 633, 92 грн.

У відповідності до ч.1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання.

Відповідно до пунктів 5.2. Договору сторони встановили, що в разі простроченого платежу більше 3-х календарних днів, Покупець сплачує пеню у розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Згідно ч. 2 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивач вірно здійснив розрахунок пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, однак останнім допущено арифметичні помилки у сумі нарахування пені.

Суд, здійснивши перерахунок заявленої позивачем до стягнення суми пені встановив, що сума пені за період прострочення з 14.10.2019 по 03.04.2020 на суму боргу 5 852, 64 грн. становить 732, 02 грн., з 16.10.2019 по 03.04.2020 на суму боргу 1 050, 24 грн. становить 129, 46 грн., з 16.10.2019 по 03.04.2020 на суму боргу 338, 58 грн. становить 41, 74 грн., з 16.10.2019 по 03.04.2020 на суму боргу 338, 58 грн. становить 41, 74 грн., з 17.10.2019 по 03.04.2020 на суму боргу 667, 32 грн. становить 81, 66 грн., однак, з урахуванням того, що суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог, а позивачем за вказаний період на суму боргу 667, 32 грн. нараховано пеню у сумі 78, 72 грн., до задоволення за зазначений період підлягає пеня у сумі 78, 72 грн.; з 26.10.2019 по 03.04.2020 на суму боргу 1 226, 58 грн. становить 140, 18 грн., з 26.10.2019 по 03.04.2020 на суму боргу 3 984, 78 грн. становить 435, 39 грн., з 27.10.2019 по 03.04.2020 на суму боргу 8 069, 76 грн. становить 915, 37 грн., з 28.10.2019 по 03.04.2020 на суму боргу 11 680, 98 грн. становить 1 315, 08 грн., з 28.10.2019 по 03.04.2020 на суму боргу 3 250, 32 грн. становить 365, 93 грн., з 29.10.2019 по 03.04.2020 на суму боргу 1 608, 24 грн. становить 179, 69 грн., з 30.10.2019 по 03.04.2020 на суму боргу 4 703, 22 грн. становить 521, 51 грн., з 30.10.2019 по 03.04.2020 на суму боргу 1 692, 90 грн. становить 187, 72 грн., з 03.11.2019 по 03.04.2020 на суму боргу 3 140, 28 грн. становить 337, 54 грн., з 03.11.2019 по 03.04.2020 на суму боргу 2 353, 08 грн. становить 252, 93 грн.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є частково обґрунтованими у сумі 5 695, 02 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у загальній сумі 58 286, 44 грн.

Судові витрати.

Позивач просить суд покласти судові витрати, понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Автодистриб`юшн Карго Партс» у зв`язку із розглядом справи,на відповідача.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем у позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно наданого розрахунку Позивач поніс наступні витрати: судовий збір за подання позовної заяви до суду - 2 102,00 грн.; витрати на професійну правничу допомогу 9 000, 00 грн. - фактично понесених та 8 200, 00 грн. - очікується понести.

В матеріалах справи наявне платіжне доручення №403 від 03.04.2020р. на сплату судового збору в сумі 2 102,00 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

В матеріалах справи міститься Договір №1/31/03/2020 від 31.03.2020р. про надання правової допомоги адвокатом Спиридоновим Олегом Володимировичем Товариству з обмеженою відповідальністю «Автодистриб`юшн Карго Партс».

Додатковою угодою до укладеного між Сторонами договору про надання правової (правничої) допомоги №1/31/03/2020 від 31.03.2020р. сторони вказаного договору погодили, що за вивчення та аналіз документів, що підтверджують наявність спору, чинного законодавства України, якими врегульовані спірні правовідносини та процесуальні підстави для проведення позовної роботи в інтересах клієнта, судової практики Верховного Суду, а також підготовку та подання до Господарського суду Львівської області позовної заяви - 9 000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок (п. 1.1 Додаткової угоди).

Пунктом 2 Додаткової угоди встановлено, що винагорода, згідно з пунктом 1.1. Додаткової угоди сплачується клієнтом на умовах 100 % попередньої оплати.

В матеріалах справи міститься довіреність від 31.03.2020р., відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Автодистриб`юшн Карго Партс» (Довіритель), в особі директора Юзікова Сергія Леонідовича, який діє на підставі Статуту, на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 31.03.2020 № 1/31/03/2020, укладеного з адвокатом Спиридоновим Олегом Володимировичем уповноважило адвоката Спиридонова Олега Володимировича (який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 08.11.2019 серії МК №001709, виданого за рішенням Ради адвокатів Миколаївської області від 1.10.2019 №444) бути представником Підприємства в Господарському суді Львівської області у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодистриб`юшн Карго Партс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Агротранс» щодо стягнення з останнього на користь Довірителя суми дебіторської заборгованості та штрафних санкцій у зв`язку з порушенням договірних зобов`язань.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні матеріали готувалися адвокатом Спиридоновим О.В.

Згідно долученого до матеріалів позовної заяви опису наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги №1/31/03/2020 від 31.03.2020р. загальна вартість наданих послуг склала 9 000, 00 грн. Вказану суму було сплачено позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень.

Докази понесення позивачем інших витрат на професійну правничу допомогу в матеріалах справи відсутні.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу у сумі 9 000, 00 грн. є обґрунтованими та підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 73, 86, 129, 202, 233, 237, 240, ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Агротранс» (79067, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ БОГДАНІВСЬКА, будинок 15А, ідентифікаційний код юридичної особи 38422892), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодистриб`юшн Карго Партс» (02222, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЗАКРЕВСЬКОГО, будинок 16, ідентифікаційний код юридичної особи 37141112) суму грошових коштів у розмірі 58 286, 44 грн., з яких: 49 957,50 грн.-сума основного боргу, 5 695, 02 грн.- сума пені за прострочення виконання зобов`язання за Договором, 2 633, 92 грн.- 12% річних від простроченої суми.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Агротранс» (79067, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ БОГДАНІВСЬКА, будинок 15А, ідентифікаційний код юридичної особи 38422892), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодистриб`юшн Карго Партс» (02222, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЗАКРЕВСЬКОГО, будинок 16, ідентифікаційний код юридичної особи 37141112) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2101, 16 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000, 00 грн.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 03.06.2020р.

Суддя Синчук М.М.