РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.05.2020Справа № 910/3707/20
Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70 А, )

до Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Леся Українки, 26, )

про стягнення грошових коштів

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12 березня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (позивач) надійшла позовна заява б/н від 04.03.2020 року до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку суброгації на суму в розмірі 21435,85 грн. Судовий збір позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальника відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП, внаслідок якого позивач виплатив своєму страхувальнику суму відшкодування ремонту автомобіля.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.03.2020 року було прийнято вказану позовну заяву до провадження, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження без виклику представників сторін.

Відповідно до ч.1 п. 3 ст. 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме - це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Ч. 1 ст. 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 ГПК України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

03.04.2020 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, який був приєднаний судом до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" та Малим підприємством Фірма «Ерідон» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №376001/4100/0000375 від 27.12.2018 р. (Далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «Hyundai Santa Ее» д/н НОМЕР_1 , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

22.08.2019 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за транспортних засобів «Hyundai Santa Fe» д/н НОМЕР_1 та «Honda Civic» д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» згідно полісу AM 9929870.

У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "УНІКА", транспортний засіб «Hyundai Santa Fe» д/н НОМЕР_1 , який належить Страхувальнику на праві приватної власності.

Загальна вартість запчастин та ремонтних робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля «Hyundai Santa Fe» д/н НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку СТО від 29.08.2019 р. склала 22 435,85 грн.

За страховим випадком позивачем складено страховий акт № 00314696 та було визначено суму страхового відшкодування на підставі розрахунку страхового відшкодування в розмірі 22 435,85 грн., виплата якої підтверджується платіжним дорученням № 107172 від 09.09.2019 р.

Таким чином Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" виконало свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов Договору. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.09.2019 р. по справі № 369/11230/19 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Отже, на думку позивача, сума зобов`язання, що має бути сплачена Відповідачем становить 21 435,85 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України «Про ОСЦПВ») при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому ним Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо - транспортної пригоди житло, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до лімітів полісу АО 9929870 ліміт за шкоду завдану майну в результаті ДТП становить 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про ОСЦПВ» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до умов полісу ОСЦГІВ АО 9929870 розмір франшизи становить 1000,00 грн.

Відповідач у своєму відзиві визнав борг у сумі 11276,80 грн. та просив закрити провадження в цій частині, на підтвердження сплати вказаної суми надав платіжне доручення №7285 від 13.032020 року. Стосовно іншої суми вимог він зазначив, що при розрахунку відновлювального ремонту не був врахований коефіцієнт зносу, а тому просив в цій частині позову відмовити.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача стосовно розрахунку суми страхового відшкодування, оскільки в матеріалах справи міститься Страховий Акт №314696 від 06.09.2019 року, що складений ОСОБА_2 , в якому в п.7 вказаний процент фізичного зносу та в п.8 зазначена вартість складових з урахуванням зносу.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" та Адвокатським бюро «Адвокатське бюро Олександра Лисова «Еквіт» було укладено Договір №1/19ю від 11.12.2019 року, відповідно до якого, Адвокатське бюро «Адвокатське бюро

Олександра Лисова «Еквіт» зобов`язується за дорученням Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" надати правову допомогу та послуги щодо проведення допустимих законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА", що підтверджується Договором про надання правової допомоги.

Згідно з ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з Договором № 1/19ю про надання правової допомоги та Додатку № 1 до нього від 04.03.2020 р. позивач вже поніс виграти та сплатив на користь АБ «Адвокатське бюро Олександра Лисова «Еквіт» 5000,00 грн. згідно з Рахунком № 18 від 04.03.202.0 р. Звіт про виконану роботу, а саме акт надання послуг, підписаний сторонами міститься в матеріалах справи.

Відповідач надав клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в обґрунтування клопотання зазначив, що сума витрат є неспівмірною зі складністю справи та витрати є недоведеними.

Суд не погоджується з твердженням відповідача з огляду на те, що в матеріалах справи містяться акт виконаних робіт з їх детальним описом та платіжне доручення №001032 від 06.03.2020 року, яким позивач сплатив надані послуги.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п. 6.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах.

Відповідно до офіційного роз`яснення, наданого Конституційним Судом України у справі №1-4/2013 від 11 липня 2013 року, до складу судових витрат, які підлягають відшкодуванню юридичній особі у господарському судочинстві, належать суми, сплачені за послуги адвоката.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (п. 6.5), господарський суд враховує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони,в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, з урахуванням

конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема:встановлені нормативно - правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних

транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду, складність справи тощо.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Відповідач надав в якості доказу платіжне доручення №7285 від 13.03.2020 року на суму 11276,80 грн. Частина боргу була сплачена після подачі позову, оскільки позов до суду надійшов 12.03.2020 року, а був надісланий поштою 11.03.2020 року, що підтверджується відтиском поштового штемпеля на конверті.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» підлягають задоволенню. Провадження у справі в частині сплати суми 11276,80 грн. основного боргу підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 12, 22, 29 Закону України «Про ОСЦПВ», ст. ст. 99, 1188 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 123, 126, 162, 171 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження в частині сплати суми 11276,80 грн. основного боргу закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Леся Українки, 26, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70 А, ) страхове відшкодування в порядку суброгації в сумі 10159,05 грн., судовий збір у сумі - 2102, 00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення з урахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ X "Прикінцеві положення" доповнити пунктом 4 такого змісту: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID- 19 )".

Повне рішення складено 20.05.2020 р.

Суддя М.В. Данилова