ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2020 року м.Дніпро Справа № 908/3370/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання: Вітко Г.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.02.2020 (повний текст складено 26.02.2019, суддя Топчій О.А.) у справі №908/3370/19

за позовом Концерну "Міські теплові мережі" (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; 69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд. 2-а)

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14)

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

До Господарського суду Запорізької області звернувся позивач Концерн "Міські теплові мережі" з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про стягнення пені у розмірі 160 455,46 грн, 3% річних у розмірі 4 811,49 грн та інфляційних втрат у розмірі 12 505,52 грн, нарахованих за порушення виконання грошового зобов`язання в рамках договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді для опалення №100322 від 01.10.2006.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.02.2020 року по справі №908/3370/19 позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14; ) на користь Концерну "Міські теплові мережі" (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; 69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд. 2-а; ) пеню у розмірі 29786,79 грн. (двадцять дев`ять тисяч сімсот вісімдесят шість гривень 79 коп.), інфляційні збитки у розмірі 17632,48 грн. (сімнадцять тисяч шістсот тридцять дві гривні 48 коп.), 3% річних у розмірі 9327,22 грн. (дев`ять тисяч триста двадцять сім гривень 22 коп.) та судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.).

Рішення місцевого господарського суду мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді №100322 від 01.10.2006 року, наявністю заборгованості у розмірі 176 324, 68 грн., стягнутої рішенням Господарського суду Запорізької області 26.07.2018 року у справі № 908/1136/18, яке набрало законної сили 23.08.2018 року.

Суд також зменшив розмір заявленої суми пені на 50%, зазначивши, що заявлена пеня не відповідає наслідкам здійсненого відповідачем правопорушення і позивачем не надано доказів в підтвердження понесених ним збитків.

2.Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись із рішеннями місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 11.02.2020 у справі №908/3370/19 в частині задоволених позовних та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає наступне:

- місцевим господарським судом не надано належної оцінки доводам відповідача про погодження сторонами графіку погашення заборгованості, на яку позивачем нарахована пеня, 3% річних та інфляційні втрати, оскільки строки оплати даної заборгованості згідно графіку погашення заборгованості ще не настали;

- копії листування та підписаного графіку погашення заборгованості свідчать про внесення змін до договору в частині визначення нових строків оплати, однак місцевим судом не були досліджені дані обставини;

- підписавши графік погодження заборгованості, відбулася заміна (новація) зобов`язання в частині строків виконання;

- підписаний графік погашення заборгованості, на думку скаржника, за своєю правовою природою є додатковим договором до договору №10322 від 01.10.2006, який укладено в письмовій формі та яким визначені нові строки оплати. Сторони добровільно змінили строк розрахунків, що свідчить про відсутність порушень грошових зобов`язань відповідача до настання строків, які передбачені даним графіком;

- відсутні підстави для нарахування пені, 3% та індексу інфляції за період після укладення графіку погашення заборгованості;

3.Узагальнені доводи інших учасників справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись, зокрема, на необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2020 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Вечірка І.О., Паруснікова Ю.Б., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою скаргою Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.02.2020 у справі №908/3370/19 та повідомлено, що через запровадження постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року N211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року №215, на всій території України карантину із забороною, зокрема, проведення всіх масових заходів, учасники справи про дату та час судового засідання будуть повідомленні додатково.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2020 року розгляд апеляційної скарги призначено до розгляду у судове засідання на 02.06.2020 року.

02.06.2020 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

У судовому засіданні представник відповідача надав пояснення по справі та навів обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Запорізької області від 11.02.2020 у справі № 908/3370/18 слід скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

01.10.2006 між Концерном "Міські теплові мережі" в особі директора філії Концерну "Міські теплові мережі" Ленінського району (теплопостачальна організація, позивач у справі) та Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго", споживач, відповідач) укладений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 100322 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та в порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

Відповідач плату за надані послуги по постачанню теплової енергії з жовтня 2016 по березень 2017 та з жовтня 2017 по квітень 2018 в розмірі 176324,68 грн. не здійснив, в результаті чого у нього виникла заборгованість.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 26.07.2018 у справі № 908/1136/18 позовні вимоги Концерну "Міські теплові мережі" задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" основний борг в розмірі 176324 грн 68 коп., пеню в розмірі 7177 грн 43 коп., 3 % річних в розмірі 3191 грн 24 коп., інфляційні втрати в розмірі 12810 грн 20 коп.

Рішення в апеляційному порядку не оскаржено та 23.08.2018 набрало законної сили.

У зв`язку з тим, що на день подання даної позовної заяви Концерном "Міські теплові мережі", рішення Господарського суду Запорізької області № 908/1136/18 не виконане відповідачем, позивачем нараховано відповідачу 59 573,58 грн пені, 17 632,48 грн інфляційних втрат, 9 331,98 грн 3% річних.

6. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції.

Згідно положень ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішень суду.

З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 1 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який право чин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань.

У відповідності до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Обставини виконання сторонами умов договору стали предметом дослідження господарським судом Запорізької області у справі № 908/1136/18.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, факт порушення з боку відповідача зобов`язань щодо оплати вартості отриманої від позивача теплової енергії на загальну суму 176 324,68 грн у визначений договором строк остаточно встановлено рішенням господарського суду від 26.07.2018 у справі № 908/1136/18.

В силу приписів ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Під належним виконанням зобов`язання розуміють виконання належній особі, в належному місці, в належний строк (термін), з додержанням усіх інших вимог і принципів виконання зобов`язань. Якщо учасники зобов`язання порушують хоч би одну з умов його належного виконання, зобов`язання не припиняється, а трансформується (змінюється), оскільки в такому разі на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки у вигляді відшкодування збитків, сплати неустойки тощо. Виконання таких додаткових обов`язків, як правило, не звільняє боржника від виконання зобов`язання в натурі. Лише після того, як сторони здійснять усі дії, що випливають із зобов`язання, воно вважатиметься припиненим. Виконання, яке припиняє зобов`язання, має бути належним чином оформлене (підтверджене).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

Позивач просив суд стягнути з відповідача 17 632,48 грн інфляційних витрат та 9 331,98 грн 3 % річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки заборгованість за договором боржником не сплачено, тому нарахування позивачем сум 3% річних та інфляційних втрат від знецінення грошових коштів є правомірним.

Також суд визнав обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення пені, однак зменшив розмір заявленої суми пені на 50%, зазначивши, що заявлена пеня не відповідає наслідкам здійсненого відповідачем правопорушення і позивачем не надано доказів в підтвердження понесених ним збитків.

Місцевим господарським судом відхилені послання відповідача на зміну строків сплати заборгованості, та суд дійшов до висновку, що графік погашення заборгованості по суті є лише відстроченням виконання встановленого судом боргу, не припиняє попереднього зобов`язання та не встановлює новий порядок погашення (не є новацією).

Скаржник не погоджується із такими висновками місцевого господарського суду, посилаючись на ненадання належної оцінки доводам відповідача про погодження сторонами графіку погашення заборгованості, яким змінені строки виконання обов`язку з оплати заборгованості за спільною згодою сторін.

Підписаний графік погашення заборгованості, на думку скаржника, за своєю правовою природою є додатковим договором до договору №100322 від 01.10.2006, який укладено в письмовій формі та яким визначені нові строки оплати, так як сторони добровільно змінили строк розрахунків, що свідчить про відсутність порушень грошових зобов`язань відповідача до настання строків, які передбачені цим графіком. Оскільки в графіку погашення заборгованості сторони домовились про сплату заборгованості по договору №100322 від 01.10.2006 у сумі 176 324,68 грн., яка стягнута рішенням суду у справі №908/1136/18, з січня 2020 року, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Апеляційний господарський суд погоджується із такими доводами скаржника.

Колегія суддів вважає помилковим кваліфікацію місцевим судом наявного графіку погашення заборгованості лише як домовленості щодо відстрочення виконання рішення суду, що не має характеру правочину та мета якої полягає тільки в припинення спору на узгоджених сторонами підставах.

Відповідно до пункту 8.1. договору розбіжності та спори між сторонами, пов`язані з виконанням, зміною, та розірванням цього договору, вирішуються шляхом проведення переговорів, листуванням або укладенням додаткових угод. Пропозиції щодо зміни договірних величини обсягів споживання теплової енергії надаються сторонами не пізніше ніж за 30 днів до початку кварталу.

Матеріалами справи підтверджується, що Концерн "Міські теплові мережі" звернувся до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" з листом від 17.08.2018 за вих. №3402/21, в якому враховуючи наявність заборгованості на загальну суму 9 061 310,97 грн., запропонував Публічному акціонерному товариству "Запоріжжяобленерго" розглянути питання щодо укладання графіку погашення заборгованості за попередні періоди за умови своєчасної плати поточних рахунків в наступному опалювальному періоді.

На вказаний лист Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" листом від 10.09.2018 за вих. №001-25/13940 надало відповідь, в якій запропонувало графік погашення заборгованості на загальну суму 9 061 310,06 грн.

Листом від 21.09.2018 р. за вих. №001-25/14428 Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" направило на адресу Концерну "Міські теплові мережі"уточнений графік погашення заборгованості на загальну суму 9 061 310,06 грн. станом на 31.08.2018 із зазначенням номеру судової справи та номеру договору щодо послуг з централізованого опалення.

Також, Концерн "Міські теплові мережі" направив на адресу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" лист від 26.11.2018 за вих. №4789/20, в якому зазначив, що розглянувши звернення №001-25/16914 від 13.11.2018, №001-25/17153 від 15.11.2018 щодо реструктуризації заборгованості Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" з основного боргу за теплову енергію в загальній суми 9 061 310,06 грн. станом на 31.08.2018 та графік реструктуризації заборгованості, повідомляє про те, що запропонований графік не враховую певні строки, передбачені законодавством, для погашення заборгованості за рішенням суду. Запропоновано розглянути графік погашення заборгованості з основного боргу за теплову енергію в загальній сумі 9 061 310,06 грн. станом на 22.11.2018. Також запропоновано призначити зустріч для обговорення та врегулювання питання щодо штрафних санкцій.

В подальшому між сторонами здійснювалося узгодження графіку погашення заборгованості.

Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" листом від 18.02.2019 за вих.№004-25/2395 направило Концерну "Міські теплові мережі" підписаний графік погашення заборгованості з основного боргу ПАТ "Запоріжжяобленерго" перед Концерном "Міські теплові мережі "за теплову енергію в загальній сумі 9 061 310,06 грн.

Відповідно до Графіку погашення заборгованості з основного боргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" перед Концерном "Міські теплові мережі" за теплову енергію в загальній сумі 9 061 310,06 грн., за договором №100322, заборгованість за яким стягнута згідно рішення Господарського суду Запорізької області від 26.07.2018 у справі №908/1136/18, сторонами погоджено сплату суми основного боргу в розмірі 218 195,09 грн. у серпні 2021 року.

Вказаний Графік погашення заборгованості підписаний заступником генерального директора з ПЕ та ЗП Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" Воронко Ю .С. та генеральним директором Концерну "Міські теплові мережі" Грек О.С. та скріплений печатками підприємств.

У даному випадку спір між сторонами вирішений у зв`язку з постановленим рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.07.2018 у справі №908/1136/18, тоді як сторонами узгоджений та підписаний Графік погашення заборгованості з основного боргу ПАТ "Запоріжжяобленерго" перед Концерном "Міські теплові мережі" за теплову енергію в загальній сумі 9 061 310,06 грн. 18.02.2019, тобто після прийняття такого рішення.

Апеляційний господарський суд погоджується із доводами скаржника про те, що підписання сторонами спору за взаємною згодою графіку погашення заборгованості з основного боргу ПАТ "Запоріжжяобленерго" перед Концерном "Міські теплові мережі" за теплову енергію в загальній сумі 9 061 310,06 грн. мало наслідком зміну строку виконання грошового зобов`язання шляхом встановлення сторонами розміру щомісячного платежу, що сплачується впродовж погодженого періоду часу щодо спірної суми (176 324,68 грн.), мало місце відстрочення сплати до січня 2020 року,

Враховуючи зміну сторонами 18.02.2019 строку сплати заборгованості по договору №100322 від 01.10.2006 у сумі 176 324,68 грн., яка стягнута рішення суду у справі №908/1136/18, за обставин не доведення позивачем порушення відповідачем змінених умов виконання грошового зобов`язання, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про відсутність підстав для нарахування відповідачу пені та встановленого частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України індексу інфляції та 3% річних на прострочену суму основного боргу, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, з підстав викладених у п. 6 цієї постанови.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права і інтереси особи за захистом яких вона звернулась до суду.

Право позивача не порушено.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів приходить до висновку, що доводи скаржника є обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції, а рішення Господарського суду Запорізької області від 11.02.2020 року по справі №908/3370/19 ухвалено без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи , які суд першої інстанції визнав встановленими, що в силу ст. 277 ГПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного судового рішення та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на рішення Господарського суду Запорізької області від 11.02.2020 у справі №908/3370/19 - задовольнити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 11.02.2020 у справі №908/3370/19 - скасувати.

У задоволенні позову - відмовити.

Стягнути з Концерну "Міські теплові мережі" (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; 69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, буд. 2-а; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14; ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2881,50 грн.

Видачу наказу доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 04.06.2020 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Судді Ю.Б. Парусніков

І.О. Вечірко