ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2020 р. м. Київ Справа № 911/273/20

за позовною заявою Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (08114, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Гореничі, вул. Соборна, буд. 204; )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Айті Саната Груп» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, буд. 26; )

про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення 85363,21 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Абрамової В.Д.

Представники сторін не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до ТОВ «Айті Саната Груп» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення 85363,21 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.02.2020 відкрито провадження у справі № 911/273/20 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 03.03.2020; встановлено процесуальні строки сторонам для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

26.02.2020 до суду надійшло клопотання Позивача від 20.02.2020 № 02-14/223 (вх. № 4489/20) про залучення додаткових доказів до справи.

В судовому засіданні 03.03.2020 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення підготовчого засідання на 31.03.2020, про що Відповідача було повідомлено відповідною ухвалою суду.

Ухвалою суду від 23.03.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання призначено на 28.04.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.04.2020 закрито підготовче провадження у справі; призначено розгляд справи по суті на 26.05.2020.

26.05.2020 в судове засідання представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 010.

Судом встановлено, що копія ухвали суду від 05.02.2020, адресована судом Відповідачу, повернулась до суду без вручення з відміткою АТ «Укрпошта» «за нерозшуком».

Копія ухвали суду від 03.03.2020, адресована судом Відповідачу, повернулась до суду без вручення з відміткою АТ «Укрпошта» «не розшукано».

Копія ухвали суду від 23.03.2020, адресована судом Відповідачу, повернулась до суду без вручення з відміткою АТ «Укрпошта» «за закінченням терміну зберігання».

Копія ухвали суду від 28.04.2020, адресована судом Відповідачу, до суду не повернулась, згідно відомостей АТ «Укрпошта», вказане поштове відправлення № 029 не вручене, знаходиться в точці видачі з 02.05.2020.

Вказані вище ухвали суду від 05.02.2020, 03.03.2020, 23.03.2020 та 28.04.2020 були оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Отже судом вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення Відповідача про дане судове провадження.

Враховуючи, що Відповідач є суб`єктом підприємницької діяльності та ухвали суду від 05.02.2020, 03.03.2020, 23.03.2020 та 28.04.2020 направлялись за належною адресою Відповідача згідно інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та органу поштового зв`язку не вдалось вручити дані поштові відправлення адресату за вказаною адресою, а також те, що ухвали суду були оприлюднені в ЄДРСР, суд дійшов висновку, що Відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд даної справи.

Судом встановлено, що Відповідач у встановлений ухвалою суду від 05.02.2020 строк не скористався правом на подачу відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи викладене вище розгляд справи здійснюється судом згідно матеріалів позовної заяви.

Узагальнені доводи Позивача є наступними.

10.04.2007 між Гореницькою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області та ЗАТ «Конві» (правонаступником якого є ТОВ «Айті Саната Груп») укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Дудкіною Н.В. за реєстровим номером 1-859.

Починаючи з 2016 року Відповідач не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою, у зв`язку з чим у Відповідача утворилась заборгованість за Договором у сумі 85363,21 грн, з яких: 75910,46 грн основного боргу, 2869,68 грн пені, 3064,57 грн 3% річних та 3518,50 грн інфляційних втрат.

Крім цього, у зв`язку з несплатою Відповідачем орендної плати Позивач просить суд розірвати договір оренди на підставі ст. 141 Земельного кодексу України та ст. 31, 32 Закону України «Про оренду землі».

Згідно ст. 219 ГПК України, після судових дебатів суд виходить до нарадчої кімнати (спеціально обладнаного для ухвалення судових рішень приміщення) для ухвалення рішення, оголосивши орієнтовний час його оголошення.

У судовому засіданні 26.05.2020, відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Детально розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши подані докази, судом встановлено наступне.

10.04.2007 на підставі рішення Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 28.02.2007 № 2/54 «Про передачу в оренду земельної ділянки ЗАТ «Конві»» між Гореницькою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області (орендодавець) та ЗАТ «Конві» () (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Дудкіною Н.В. за реєстровим номером 1-859 (надалі також: «Договір»).

Відповідно до п. 1, 3, 6 Договору, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне володіння і користування земельну ділянку для будівництва виробничих та складських приміщень по виробництву поштових конвертів, паперових пакетів та загальної поліграфії філії, яка знаходиться за адресою: с. Гореничі, Києво-Святошинського району Київської області, вул. Леніна, в межах населеного пункту, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0014, загальною площею 1,0000 га, строком на 49 років.

Експертна грошова оцінка земельної ділянки становить 494900 грн; нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 88800 грн (п. 4 Договору).

Згідно п. 7, 8 Договору, оренда земельної ділянки встановлюється у розмірі, що дорівнює 10% від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки на рік, та сплачується орендарем на рахунок орендодавця в безготівковому порядку щомісячно рівними частками протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Пунктом 15 Договору передбачено, що орендована земельна ділянка вважається переданою в оренду з моменту підписання акта приймання-передачі земельної ділянки у строк 3 дні після державної реєстрації цього договору.

На виконання п. 15 Договору земельна ділянка була передана в оренду ЗАТ «Конві» згідно Акту прийому-передачі земельної ділянки від 10.04.2007.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в реєстрі за кодом значиться ТОВ «Айті Саната Груп», яка утворена шляхом перетворення від 31.05.2012 і вказано, що ТОВ «Айті Саната Груп» є правонаступником ПрАТ «Конві» (). Державна реєстрація ПрАТ «Конві» припинена у зв`язку з реорганізацією в ТОВ «Айті Саната Груп».

Таким чином на підставі ст. 104 ЦК України починаючи з 31.05.2012 до ТОВ «Айті Саната Груп» перейшли всі права та обов`язки ПрАТ «Конві» за Договором оренди.

Згідно ст. 1, 4, 6 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Статтями 13, 17 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (ПК України)). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Пунктом 14.1.136. статті 14 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (ст. 285 ПК України).

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (п. 286.2. статті 286 ПК України).

Податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.4. ст. 287 ПК України).

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу (п. 288.7. ст. 287 ПК України).

Таким чином ТОВ «Айті Саната Груп» відповідно до п. 7, 8 Договору та ст. 285-287 ПК України зобов`язане самостійно щороку станом на 1 січня обчислювати суму орендної плати і не пізніше 20 лютого поточного року подавати відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 ПК України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями, та сплачувати щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, з урахуванням величини коефіцієнта індексації нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Отже, річна орендна плата вказаної земельної ділянки складає: в 2016 році - 19389,65 грн (1615,80 грн на місяць); в 2017 році - 20553,03 грн (1712,75 грн на місяць); в 2018 році - 20553,03 грн (1712,75 грн на місяць); в 2019 році - 20553,03 грн (1712,75 грн на місяць).

Проте, як вбачається з поданих матеріалів, з 2016 року Відповідачем неналежним чином виконуються обов`язки щодо сплати орендної плати за землю, Відповідачем не подано до контролюючого органу податкові декларації з плати за землю за 2017-2019 роки. Остання сплата орендної плати була здійснена Відповідачем 15.03.2016, що підтверджується листами ГУ ДПС у Київській області від 10.10.2019 № 4145/9/10-36-54-04 і від 17.12.2019 № 13398/9/10-36-54-04.

Позивач звертався до Відповідача з претензією від 17.10.2019 № 02-14/1015 про сплату заборгованості за Договором, однак претензія була залишена Відповідачем без реагування.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на 01.10.2019 заявлена Позивачем сума заборгованості Відповідача по сплаті орендної плати за земельну ділянку за Договором становить 75910,46 грн. Вказана сума заборгованості протягом розгляду справи Відповідачем не спростована.

Враховуючи викладене вище суд вважає доведеною суму заборгованості Відповідача перед Позивачем по сплаті орендної плати за Договором в розмірі 75910,46 грн, отже вказана сума підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Крім цього Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача 2869,68 пені за період з 15.05.2019 по 15.11.2019 з врахуванням положень ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Згідно частини першої ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною першою ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 того ж Закону встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 10 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня в розмірі 0,1% несплаченої суми за кожен день прострочення, яка не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши надані розрахунки судом встановлено, що розрахунки є обґрунтованими і арифметично правильними, отже відповідна позовна вимога підлягає задоволенню повністю шляхом стягнення з Відповідача на користь Позивача 2869,68 пені за Договором.

Крім цього Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача 3064,57 грн 3% річних і 3518,50 грн інфляційних втрат за період з 01.11.2016 по 15.11.2019.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши надані розрахунки судом встановлено, що вони є обґрунтованими та арифметично правильними, отже позовна вимога про стягнення з Відповідача на користь Позивача 3% річних підлягає задоволенню повністю в сумі 3064,57 грн, позовна вимога про стягнення з Відповідача на користь Позивача інфляційних втрат підлягає задоволенню повністю в сумі 3518,50 грн.

Розглядаючи позовну вимогу про розірвання Договору суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Статтями 31, 32 Закону України «Про оренду землі» визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом 37 Договору визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно рішення Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 15.10.2019 № 5/26 вирішено достроково припинити Договір оренди від 10.04.2017 за реєстровим номером 1-859 шляхом його розірвання; доручено виконавчому комітету сільської ради вжити заходів щодо дострокового розірвання Договору та примусового стягнення заборгованості за Договором в судовому порядку.

Таким чином, у зв`язку з систематичним порушенням Відповідачем зобов`язання щодо сплати орендної плати, а саме у зв`язку з несплатою орендної плати протягом більш ніж двох років, суд вважає доведеними підстави для розірвання Договору відповідно до норм ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 31, 32 Закону України «Про оренду землі» та п. 37 Договору.

Враховуючи все викладене вище позовна вимога про розірвання Договору підлягає задоволенню повністю.

Згідно ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, покладається судом на Відповідача в повному обсязі у сумі 4204,00 грн та підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст. 129, 233, 238, 240, 241, 256, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди земельної ділянки від 10.04.2007, посвідчений державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Дудкіною Н.В. за реєстровим номером 1-859, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0014, площа 1,0000 га, цільове призначення - для будівництва виробничих та складських приміщень по виробництву поштових конвертів, паперових пакетів, та загальної поліграфії, що укладений між Гореницькою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області () та ТОВ «Айті Саната Груп» ().

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Айті Саната Груп» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, буд. 26; ) на користь Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (08114, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Гореничі, вул. Соборна, буд. 204; ) 75910 (сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот десять) грн 46 коп. основного боргу з орендної плати, 2869 (дві тисячі вісімсот шістдесят дев`ять) грн 68 коп. пені, 3064 (три тисячі шістдесят чотири) грн 57 коп. 3% річних, 3518 (три тисячі п`ятсот вісімнадцять) грн 50 коп. інфляційних втрат та 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн 00 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 03.06.2020.

Суддя С.Ю. Наріжний