ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" червня 2020 р. Справа № 924/661/20

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., розглянувши матеріали

за позовом акціонерного товариства "Запорізький Виробничий Алюмінієвий Комбінат" в особі Придніпровського акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат", м. Запоріжжя

до товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний Дім "Добробут", м. Шепетівка Хмельницької області

про стягнення заборгованості у розмірі 165117,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

28.05.2020р. до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява акціонерного товариства "Запорізький Виробничий Алюмінієвий Комбінат" в особі Придніпровського акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" до товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний Дім "Добробут" про стягнення заборгованості у розмірі 165117,03 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2020 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Заверусі С.В.

За правилами господарського процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 162, 164 ГПК України, а також вимогам статті 172 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Законом України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ст. 4).

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, позивачем не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. Натомість, АТ "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" в особі Придніпровського акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

В обґрунтування поданого клопотання про відстрочення сплати судового збору позивач посилається на свій важкий фінансовий стан, зокрема, підвищення цін на електроенергію, зниження ринкових цін на алюміній, несвоєчасне перерахування бюджетної заборгованості з ПДВ, наслідком чого стало знецінення чималих на час заявлення до відшкодування сум грошових коштів, що в свою чергу призвело до повного зупинення виробництва алюмінію з 2011р. та було змушене провести тотальне скорочення штату працівників товариства. Крім того, постановами Вознесінського відділу ДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області на розрахункові рахунки товариства накладено арешт на кошти, для забезпечення реального виконання зведеного виконавчого провадження.

Наведене, на думку позивача, свідчить про обґрунтованість поданого клопотання про відстрочення АТ "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" в особі Придніпровського акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" сплату судового збору у розмірі 2476,77 грн. за подання позовної заяви акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" в особі Придніпровського акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" до товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний Дім "Добробут" про стягнення заборгованості у розмірі 165117,03 грн. до ухвалення рішення у справі.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, наведеними вище положеннями законодавства не передбачено можливість суду відстрочити судовий збір позивачу - юридичній особі у справі, яка належить до державного сектору економіки, в тому числі якщо діяльність підприємства координується та узгоджується Фондом державного майна України.

Одночасно суд зауважує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру. На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним, та скаржиться на те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції йому не було надано жодних можливостей подати до суду скаргу.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб". Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду. Попри те, що остаточне рішення щодо дотримання вимог Конвенції належить Суду, він не повинен підміняти оцінку, зроблену національними органами, будь-якою іншою оцінкою того, що має бути найкращою стратегією у цій сфері. Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються, та ціллю, якої прагнуть досягти (див. рішення Суду у справі Наталія Михайленко проти України, no. 49069/11, від 30.05.2013).

Суд нагадує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб. (див. рішення Суду у справі Плахтєєв та Плахтєєва проти України, no. 20347/03, від 12.03.2009).

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції... не означає й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Відповідно суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в клопотанні позивача про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачем ухвали.

З наведеного, суд вважає за належне залишити позовну заяву акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" в особі Придніпровського акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" до товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний Дім "Добробут" про стягнення заборгованості у розмірі 165117,03 грн., без руху, надавши позивачу строк у п`ять днів для усунення зазначених недоліків, зокрема, для оплати позовної заяви судовим збором у розмірі 2476,76 грн.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164, 174, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовну заяву акціонерного товариства "Запорізький Виробничий Алюмінієвий Комбінат" в особі Придніпровського акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" до товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний Дім "Добробут" про стягнення заборгованості у розмірі 165117,03 грн., залишити без руху, надавши позивачу строк у 5 днів для усунення зазначених недоліків з дня вручення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Заверуха

Від.: 3 примірн.

1 - до справи;

2, 3 - позивачу (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15; 27500, Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Обсерваторна, б. 5) - рекоменд. з повідомленням.