ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"26" травня 2020 р. Справа№ 873/39/20

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Бендюг І.В.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 26.05.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіас груп"

про скасування рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник"

від 22.10.2019

у третейській справі № 06/15-2019 (третейський суддя Стадник П.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіас груп"

про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст обставин справи

Приватне акціонерне товариство "Лебединський насіннєвий завод" звернулось до Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіас груп" про стягнення боргу за договором поставки № 1669-05-2017П від 06.05.2017.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що між ПрАТ «Лебединський насіннєвий завод» та ТОВ «Олімпіас Груп» 06.05.2017 року був укладений договір поставки № 1669-05-2017П, відповідно до п.2.1. якого сторони погодили, що у терміни і на умовах, визначених договором, ПрАТ «Лебединський насіннєвий завод» (постачальник) зобов`язується передати у власність ТОВ «Олімпіас Груп» (покупцю) товар, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти та оплатити товар.

На виконання умов Договору та Специфікації №1, згідно видаткової накладної № 12048 від 17.05.2017 року ПрАТ «Лебединський насіннєвий завод» поставило, а ТОВ «Олімпіас Груп» прийняло насіння соняшнику НК Бріо у кількості 324 пак., насіння соняшнику НК Неома у кількості 670 пак., та насіння соняшнику НК Роккі у кількості 341 пак., загальною вартістю на дату поставки 6 923 869,04 гривень.

Однак, ТОВ «Олімпіас Груп» не виконало свої зобов`язання, передбачені пунктом 4 Специфікації №1 до договору, в частині сплати вартості поставленого товару.

Позивач зазначає, що заборгованість ТОВ «Олімпіас Груп» перед ПрАТ «Лебединський насіннєвий завод» за отриманий по Специфікації №1 товар становить суму грошових коштів в гривнях, еквівалентною 261 970,00 доларів США.

Відповідно до п.3.5. договору пункту 3 специфікації позивачем нараховано відповідачу заборгованість виходячи з курсу долара США 28, 91 грн. (найбільший курс 22.01.2018), що складає 7 573 552, 70 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню відповідно до п.9.3, 9.4 договору станом на день подання позову (03.10.2019), що за розрахунком позивача складає 4 340 104, 59 грн., виходячи з курсу продажу долару США на міжбанківському валютному ринку на час закриття торгів станом на 02.10.2019 в розмірі 24, 93грн./дол. США.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України три проценти річних, які відповідно до розрахунку позивача складають 385 413, 31 грн. виходячи з курсу продажу долару США на міжбанківському валютному ринку на час закриття торгів станом на 02.10.2019 в розмірі 24, 93грн./дол. США.

Короткий зміст рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник"

Рішенням Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 22 жовтня 2019 року у третейській справі № 06/15-2019 позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіас груп" на користь Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод" 12 299 070, 69 грн. заборгованості за товар отриманий за договором, з яких: 7 573 552, 70 грн. заборгованість за отриманий товар, 4 340 104,59 грн. пеня за прострочення строків виконання грошових зобов`язань за договором, 385 413, 31 грн. проценти річних, а також третейський збір в розмірі 63 495, 35 грн.

Короткий зміст заяви, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Товариство з обмеженою відповідальністю "Олімпіас груп" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з заявою про скасування рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 22.10.2019 у третейській справі № 06/15-2019, просить скасувати оскаржуване рішення відповідно до ч.2 ст. 350 ГПК України та ст. 51 Закону України «Про третейські суди».

В обґрунтування заяви ТОВ "Олімпіас груп" звертає увагу суду на те, що третейська угода між сторонами за договором поставки № 1669-5-2017П від 06.05.2017 укладена у вигляді третейського застереження та не містить положення про її строк, а отже, на переконання заявника, третейська угода втратила чинність, оскільки пунктом 12.1 договору визначено його загальний строк до 31.12.2017.

ТОВ "Олімпіас груп" зазначає, що спір на розгляд третейського суду може бути передано виключно за наявності третейської угоди, втрата нею чинності свідчить про те, що справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону, що є підставою для скасування рішення відповідно до п 1,3 ст. 350 Закону України «Про третейські суди».

Крім того, заявник вважає, що відповідно до статті 2 Закону України «Про третейські суди» третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом, а отже третейська угода для її дійсності повинна містити безумовне зобов`язання сторін на передачу певного визначеного спору на вирішення третейським судом. Однак, третейська угода, що міститься як третейське застереження у договорі, не містить у собі такого зобов`язання, а натомість визначає лише можливість для сторін договору передати на вирішення третейського суду спір.

На думку заявника, така можливість, як вбачається з третейського застереження (пункти 10.2, 10.3 Договору), пов`язується з вимогою однієї із сторін договору. Однак ТОВ «ОЛІМПІАС ГРУП» не отримувало жодних звернень від ПрАТ «ЛЕБЕДИНСЬКИЙ НАСІННЄВИЙ ЗАВОД» з вимогою про передачу спору на вирішення третейського суду, що відповідно до Договору повинно передувати подачі до третейського суду позовної заяви.

Крім того, на думку заявника Регламент Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" повинен був бути частиною договору.

Процесуальні дії

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2020 року у справі № 873/39/20 визначено головуючого суддю (суддю - доповідача) Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2020 року поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Олімпіас груп" строк подання апеляційної скарги на рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 22.10.2019 у третейській справі № 06/15-2019, відкрито провадження у справі № 873/39/20, витребувано третейську справу № 06/15-2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 розгляд справи № 873/39/20 призначено на 26.05.2020 року на 10:20 год, викликано представників сторін в судове засідання.

Позиції учасників справи.

21.05.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод" надішли заперечення щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіас груп" про скасування рішення постійно діючого третейського суду, в яких останній зазначає про те, що заявником не доведено визначених ст. 350 ГПК України та ч. 3 ст. 51 Закону України "Про третейські суди" підстав для скасування рішення третейського суду, а заявник умисно зловживає своїм правом з метою уникнення сплати боргу.

Явка представників сторін.

В судове засідання представники сторін не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

В судове засідання 26.05.2020 представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а саме Приватним акціонерним товариством "Лебединський насіннєвий завод" 02.05.2020 отримано увалу про призначення справи до розгляду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 046.

Поштова кореспонденція надіслана на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіас груп" 03067, м. Київ, вул. Гарматна, 8 повернулась на адресу суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Суд зазначає, що заявником в заяві про скасування рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" вказано адресу: 03067, м. Київ, вул. Гарматна, 8, крім того, в заяві заявником зазначено, що він отримує поштову кореспонденцію за зазначеною адресою.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

Доступ до окремих думок суддів через Реєстр забезпечується у тому самому порядку, що й до судового рішення, стосовно якого викладено окрему думку.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Ухвалу Північного апеляційного господарського суду № 873/39/20 від 27.04.2020 було оприлюднено 28.04.2020 в Єдиному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/Review/88927071, а тому заявник або його представник міг ознайомитися з текстом ухвали про призначення заяви до розгляду, оскільки ним було подано заяву про скасування рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 22.10.2019 у третейській справі № 06/15-2019 до Північного апеляційного господарського суду, а отже мав можливість пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування ухвали суду.

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Дослідивши матеріали справи, враховуючи строки розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників сторін, оскільки вони не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи, встановлені Черкаським обласним постійно діючим третейським судом при Корпорації "Радник" та перевірені Північним апеляційним господарським судом

Третейським судом встановлено та матеріалами третейської справи підтверджується, що між Приватним акціонерним товариством "Лебединський насіннєвий завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олімпіас груп" 06.05.2017 року було укладено договір поставки № 1669-05-2017П.

Відповідно до п.2.1. договору поставки від 06.05.2017 року №1669-05-2017П, у терміни і на умовах, визначених договором ПрАТ «Лебединський насіннєвий завод» (постачальник) зобов`язується передати у власність ТОВ «Олімпіас Груп» (покупцю), товар, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти та оплатити товар.

Згідно п.2.2., 2.3. договору поставки від 06.05.2017 року №1669-05-2017П сторони домовились, що товар поставляється партіями. Найменування, асортимент, ціна та кількість товару в кожній партії визначаються сторонами в окремих специфікаціях до цього договору, що є його невід`ємними частинами.

На кожну окрему партію товару сторони складають окрему специфікацію.

Пунктом 3.1. договору поставки від 06.05.2017 року №1669-05-2017П визначено, що ціна товару визначається у специфікації.

В пунктах 3.5. та 3.6. договору поставки від 06.05.2017 року №1669-05-2017П зазначено, що грошовий еквівалент всіх грошових зобов`язань покупця по договору визначається в іноземній валюті за курсом іноземної валюти, визначеним сторонами.

Якщо сторони не погодять інше в специфікації, ціна товару в національній валюті, визначається за курсом продажу долару США на міжбанківській валютній біржі на дату, що передує даті підписання специфікації. Курс підтверджується даними веб-сайту https://minfin.com.ua/currency/mb/ та зазначається в специфікації.

У разі недоступності інформації на веб сайті https://minfin.com.ua/currency/mb/ про курс іноземної валюти, сторони застосовують курс продажу долару США, установлений будь-яким банком України на вибір постачальника на відповідний день.

У разі, якщо курс продажу долару США на день оплати буде вище, ніж курс продажу долару США на дату підписання специфікації, сума що підлягає оплаті, визначається за наступною формулою: 8=(А1/А2) * В

8 - ціна товару в гривні на момент оплати (сума, яка підлягає оплаті);

В - ціна товару в гривні на дату підписання специфікації;

А2 - курс продажу долару США до гривні на час закриття торгів, що склався на міжбанківському валютному ринку України на попередній банківський день до дати підписання специфікації.

А1 - курс продажу долару США до гривні на час закриття торгів, що складеться на міжбанківському валютному ринку України на попередній банківський день до дати зарахування коштів від покупця на рахунок постачальника.

У разі порушення покупцем строків виконання грошового зобов`язання, А1 визначається як найбільший курс продажу долару США, що був встановлений протягом періоду з останнього дня, погодженого сторонами строку виконання грошового зобов`язання до дня оплати включно.

Після оплати повної вартості товару (закриття розрахунків за договором) постачальним надає покупцю усі необхідні документи ( розрахунок вартості показників, коригуючі податкові накладні) для проведення коригувань вартісних показників накладних, що були оформлені на дату поставки товару.

Сторони домовились, що при застосуванні еквіваленту іноземної валюти визначення розміру грошових зобов`язань покупця до моменту їх виконання може здійснюватися необмежену кількість раз в таких випадках: складання рахунку, складання первинних документів, складання коригуючих первинних документів, виставлення вимог, претензій, складання позовів, в інших випадках визначення розміру грошових зобов`язань покупця та зміненої у зв`язку із застосуванням еквіваленту іноземної валюти ціни товару.

Остаточний розмір грошових зобов`язань при застосуванні еквіваленту іноземної валюти покупця визначається в день їх виконання та в подальшому не підлягає перегляду.

Сторони можуть не застосувати еквівалент іноземної валюти та/або визначити інший порядок його застосування, в тому числі, іншу валюту та/або інший порядок визначення курсу іноземної валюти, про що домовляються окремо.

Сторони домовились, що ціна товару, визначена в специфікації в національній валюті, змінюється відповідно до розміру грошових зобов`язань покупця, визначених в еквіваленті іноземної валюти. Зміна ціни, в такому разі, погоджена сторонами шляхом підписання цього договору і не потребує додаткового погодження. Підставою для коригування ціни та складання коригуючих первинних документів є цей договір.

В п.п. 1.1.6. договору сторони погодили, що для цілей договору, грошове зобов`язання - це зобов`язання сторони сплатити іншій стороні кошти, яке визначається та виконується в національній валюті України - гривні.

Згідно пунктів 4.2. та 4.3. договору, сума, що підлягає сплаті покупцем у гривнях, визначається за визначеним сторонами курсом іноземної валюти на день платежу. Якщо сторони не погодять інших строків оплати, покупець зобов`язаний оплатити поставлений йому товар протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту поставки товару.

В специфікації № 1 від 17.05.2017р. до договору (далі - специфікація №1) сторони погодили поставку насіння соняшника НК Бріо, у кількості 324 пак., за ціною у гривнях, еквівалентною 195 доларів США за пакунок, насіння соняшнику НК Неома у кількості 670 пак., за ціною у гривнях, еквівалентною 200 доларів США за пакунок, та насіння соняшнику НК Роккі у кількості 341 пак., за ціною у гривнях, еквівалентною 190 доларів США за пакунок, загальною вартістю в гривнях, еквівалентною 261 970,00 доларів США.

Згідно пункту 3.5 договору, пункту 3 специфікації №1 до договору сторони у зобов`язанні визначили грошовий еквівалент в іноземній валюті - долар США.

Згідно пункту 4 специфікації №1 до договору оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника в наступному порядку: 100 % від загальної вартості товару, що становить еквівалент 261 970,00 доларів США - до 15 жовтня 2017 року.

На виконання умов договору та специфікації №1, згідно видаткової накладної № 12048 від 17.05.2017 року, ПрАТ «Лебединський насіннєвий завод» поставило, а ТОВ «Олімпіас Груп», прийняло насіння соняшнику НК Бріо у кількості 324 пак., насіння соняшнику НК Неома у кількості 670 пак., та насіння соняшнику НК Роккі у кількості 341 пак., загальною вартістю на дату поставки 6 923 869,04 гривень.

Однак ТОВ «Олімпіас Груп» не виконало свої зобов`язання, передбачені пунктом 4 специфікації №1 до договору в частині сплати вартості поставленого товару, внаслідок чого утворилась заборгованість за отриманий по специфікації №1 товар, яка складає суму грошових коштів в гривнях у розмірі 7 573 552, 70, що еквівалентно 261 970,00 доларів США з розрахунку 1 долар США = 28, 91 грн. (найбільший курс 22.01.2018), які позивач просить стягнути з відповідача.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню відповідно до п.9.3, 9.4 договору станом на день подання позову (03.10.2019), що за розрахунком позивача складає 4 340 104, 59 грн., виходячи з курсу продажу долару США на міжбанківському валютному ринку на час закриття торгів станом на 02.10.2019 в розмірі 24, 93грн./дол. США.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України три проценти річних, які відповідно до розрахунку позивача складає 385 413, 31 грн. виходячи з курсу продажу долару США на міжбанківському валютному ринку на час закриття торгів станом на 02.10.2019 в розмірі 24, 93грн./дол. США.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при прийнятті рішення

Пунктом 2 ст. 11 Цивільного кодексу України зазначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між Приватним акціонерним товариством "Лебединський насіннєвий завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олімпіас груп" договір за своєю правовою природою відноситься до договорів поставки.

Пунктом 1. ст. 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму ( ст. 655 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За приписами пункту 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 524 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

З матеріалів третейської справи вбачається, що на виконання умов укладеного договору поставки № 1669-05-2017П та специфікації №1, згідно видаткової накладної № 12048 від 17.05.2017 року, ПрАТ «Лебединський насіннєвий завод» поставило, а ТОВ «Олімпіас Груп», прийняло насіння соняшнику НК Бріо у кількості 324 пак., насіння соняшнику НК Неома у кількості 670 пак., та насіння соняшнику НК Роккі у кількості 341 пак., однак не оплатило поставлений товар.

Таким чином, в порушення вимог п. 4.2, 4.3 договору поставки № 1669-05-2017П та ст. 610 ЦК України свої зобов`язання по сплаті отриманого товару відповідач не виконав, в результаті чого виникла заборгованість, яка складає суму грошових коштів в гривнях у розмірі 7 573 552, 70, що еквівалентно 261 970,00 доларів США з розрахунку 1 долар США = 28, 91 грн. (найбільший курс 22.01.2018), які позивач просить стягнути з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 7 573 552, 70 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

Згідно пункту 9.3. договору поставки № 1669-05-2017П у випадку порушення однією із сторін строків виконання грошових зобов`язань по цьому договору на строк понад 10 (десять) календарних днів, сторона, яка допустила порушення, зобов`язана сплатити іншій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент порушення, нараховану на суму порушеного зобов`язання за кожний день порушення.

Згідно частини 2 статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Позивач у позовній заяві також просив суд стягнути з відповідача 4 340 104,59 грн. пені відповідно до умов п.9.3. договору.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 9.4 договору встановлено, що строк нарахування штрафних санкцій (пені, неустойки, тощо) за договором не обмежується строком, встановленим ч.6 ст. 232 ГК України чи іншими нормативно - правових актів і за згодою сторін нараховується за весь період порушення до моменту повного виконання відповідного зобов`язання. Сторони домовились встановити до всіх вимог по цьому договору, в тому числі до вимог про стягнення неустойки, санкцій, тощо, строк позовною давності в 5 (п`ять) років.

Станом 03.10.2019р. розмір пені в еквіваленті національної валюти становить 4 340 104,59 грн. (із розрахунку: 174 091,64 доларів США х 24,93 грн./дол. США, відповідно до установленого курсу продажу долару США на міжбанківському валютному ринку на час закриття торгів станом на 02.10.2019р. в розмірі 24,93 грн./дол. США.)

Суд перевіривши розрахунок пені, наведений позивачем, дійшов висновку, що сума пені у розмірі 4 340 104,59 грн. за період з 15.10.2017 по 03.10.2019 є арифметично правильною та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 385413, 31 грн. 3 % річних.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Станом на 03.10.2019 р. розмір 3% річних в еквіваленті національної валюти становить 385 413,31 грн. (із розрахунку: 15 459,82 доларів США х 24,93 грн./дол. США, відповідно до установленого курсу продажу долару США на міжбанківському валютному ринку на час закриття торгів станом на 02.10.2019р. в розмірі 24,93 грн./дол. США.)

Перевіривши розрахунки 3% річних, суд погоджується, що стягнення 3% річних у розмірі 385 413, 31 грн. є арифметично правильними та нарахованим відповідно до чинного законодавства, а отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, оскільки права та охоронювані законом інтереси позивача, за захистом яких той звернувся до суду, порушено відповідачем, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Мотиви відхилення аргументів, викладених заявником

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження визнання в судовому порядку недійсною третейської угоди, укладених у вигляді третейського застереження у п.10.2. договору поставки.

Судом встановлено, що рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейськими угодами, цим рішенням не вирішені питання, які виходять за межі третейських угод, склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам закону, доказів вирішення третейським судом питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі - до матеріалів справи не надано.

Щодо посилання заявника на втрату чинності дії третейської угоди, слід зазначити, що пунктом 12.1. договору визначено, що договір набуває чинності з моменту його укладення сторонами та діє до 31 грудня 2017 року, а в частині невиконаних зобов`язань, які виникли протягом дії цього договору, до повного їх виконання сторонами.

Відповідно до чинного законодавства, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Разом з тим, с троком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Частиною 2 цієї статті визначено, що припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 599 ЦК України та стаття 202 ГК України встановлюють, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Поряд із належним виконанням законодавство передбачає й інші підстави припинення зобов`язань (прощення боргу, неможливість виконання, припинення за домовленістю, передання відступного, зарахування).

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час договору.

Чинне законодавство не передбачає таку підставу припинення зобов`язання як закінчення строку дії договору, а відповідні спори, розбіжності, вимоги або претензії, що виникають з даного договору, підлягають розгляду у відповідному третейському суді.

Щодо необхідності визначення у третейському застереженні конкретного предмету спору, що передаватиметься на розгляд третейському суду, то в пункті 10.2. договору сторони встановили, що на вимогу будь-якої зі сторін, спір по даному договору може бути переданий на вирішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник». Сторони погодили, що норми даного пункту договору є третейською угодою у вигляді третейського застереження, і погоджують передачу будь-якого спору, що може виникнути по даному договору або в зв`язку з ним, на розгляд третейського суду за бажанням будь-якої зі сторін.

Предметом спору у оскаржуваній справі є вимога позивача до відповідача про стягнення боргу за договором.

Суд не приймає до уваги заперечення заявника щодо отримання позивачем додаткового погодження від відповідача щодо передачу спору на розгляд третейського суду та що Регламент Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації «Радник» повинен був бути частиною договору.

За вимогами ст. ст. 627, 629 Цивільного кодексу України сторони є вільними, зокрема, в укладенні договорів, визначенні їх умов, а укладений договір є обов`язковим до виконання його сторонами.

Відповідач, підписавши договір, в якому міститься третейське застереження, сторони погодили, що розгляд усіх спорів, розбіжностей або вимог, що виникають за договором, відбувається у визначеному ними третейському суді за його правилами і при розгляді спорів буде застосовуватися Регламент Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації « Радник».

Таким чином, отримання додаткової письмової згоди сторін за наявності третейської угоди в договорі Закон України "Про третейські суди" не передбачає.

Суд не приймає до уваги посилання заявника на порушення третейським судом пункту 5 частини другої статті 350 ГПК України, в яких ідеться про вирішення третейським судом питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Склад учасників третейського розгляду визначено статтею 34 Закону України "Про третейські суди", згідно з якою такими учасниками є сторони та їх представники, а також треті особи.

З матеріалів даної справи № 876/39/20 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Олімпіас груп" є стороною третейського розгляду у третейській справі №06/15-2019 як відповідач та є стороною договору, з якого виник спір, та третейського застереження п.10.2 договору постави.

Таким чином, матеріалами третейської справи не підтверджується, що третейський суд вирішив питання про права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі №06/15-2019, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Олімпіас груп" є відповідачем.

Щодо посилання заявника на те, що третейським судом поштовою кореспонденцією було надіслано на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіас груп" м. Київ, 03067, вул. Гарматна, 8 копії ухвали про відкриття провадження у справі та рішення третейського суду, однак з незрозумілих причин зазначена кореспонденція була переадресована на вул. Гончара, 35, м. Кив, 01054, за якою товариство не знаходилось, внаслідок чого товариство не змогло скористатись своїми правами на участь в судовому засіданні, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Зазначена процесуальна норма встановлює підставу скасування рішення господарського суду, а не рішення третейського суду, а тому не може застосовуватися при перегляді рішення третейського суду, підстави оскарження якого зазначені в пункті 5 частини третьої статті 51 Закону України "Про третейські суди" та пункту 5 частини другої статті 350 ГПК України.

З огляду на викладене визначених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваного судового рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" не вбачається.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про третейські суди» Третейські суди вирішують спори на підставі Конституції та Законів України, інших нормативно-правових актів та міжнародних договорів України.

У разі відсутності законодавства, що регулює певні спірні відносини, третейські суди застосовують законодавство, яке регулює подібні відносини, а за відсутності такого третейські суди застосовують аналогію права чи керуються торговими та іншими звичаями, якщо останні за своїм характером та змістом властиві таким спірним відносинам.

Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду матеріалів третейської справи

Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст.5 ГПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 349 ГПК України справа про оскарження рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом тридцяти днів з дня надходження до господарського суду заяви про скасування рішення третейського суду. Про дату, час і місце розгляду справи повідомляються учасники справи. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. При розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу. Справа розглядається господарським судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цим розділом. За наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд має право: 1) постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін; 2) постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду. Після розгляду судом заяви про скасування рішення третейського суду справа підлягає поверненню до третейського суду, якщо господарський суд витребував справу з третейського суду

Статтею 350 ГПК України визначено, що рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі. Скасування господарським судом рішення третейського суду не позбавляє сторони права повторно звернутися до третейського суду, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: 1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

За змістом ст. 351 ГПК України за наслідками розгляду справи про оскарження рішення третейського суду господарський суд постановляє ухвалу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення. В ухвалі господарського суду мають бути також зазначені: 1) відомості про рішення третейського суду, що оскаржується, місце його ухвалення; 2) найменування і склад третейського суду, що прийняв рішення, яке оскаржується; 3) прізвища, імена та по батькові (найменування) сторін третейського спору; 4) вказівка про скасування рішення третейського суду повністю або частково чи про відмову в задоволенні вимог заявника повністю або частково. Ухвала господарського суду про скасування рішення третейського суду або про відмову в його скасуванні може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції. Ухвала суду за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про третейські суди" третейська угода - угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Правові наслідки вчинення правочинів з перевищенням повноважень визначено частиною першою статті 241 ЦК України: правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Таким чином, із змісту частини першої 241 ЦК України випливає, що наступним схваленням правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину (наприклад, прийняття оплати за товар за договором купівлі-продажу). Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі № 3-59гс14.

Судом встановлено, що рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, цим рішенням не вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам закону, доказів визнання недійсною третейської угоди та доказів вирішення третейським судом питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі - до матеріалів справи не надано.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення третейського суду ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для скасування рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 22.10.2019 у третейській справі № 06/15-2019.

Суд не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіас груп" про скасування рішення третейського суду.

Розподіл судових витрат:

Судові витрати у вигляді судового збору за звернення із заявою про скасування рішення третейського суду, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Олімпіас груп" .

Керуючись ст.ст. 129, 234, 346, 349, 351 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіас груп" про скасування рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 22.10.2019 у третейській справі № 06/15-2019 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 22.10.2019 у третейській справі № 06/15-2019 залишити без змін.

Матеріали третейської справи №06/15-2019 повернути до Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник".

Ухвала, у випадку не оскарження, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у випадку оскарження - після розгляду справи судом апеляційної інстанції. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі ч. 3 ст. 351 та ч. 2 ст. 253 Господарського процесуального кодексу України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.І. Тищенко