ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.05.2020 Справа № 914/883/19

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судового засідання Хороз І. Б., розглянувши матеріали заяви приватного підприємства «Виробниче об`єднання Габіони захід Україна» про відстрочення виконання рішення (постанови) суду,

у справі за первісним позовом: приватного підприємства «Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна», м. Чернівці,
до відповідача за первісним позовом:регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Львів,
про: стягнення 3'766'638,00 грн основного боргу, 285'335,73 грн пені, 23'202,49 грн три відсотки річних, 52'902,43 грн інфляційних втрат.
За зустрічним позовом:акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця», м. Львів,
до відповідача за зустрічним позовом:приватного підприємства «Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна», м. Чернівці,
про:стягнення 335'916,00 грн пені, 783'804,00 грн - штрафу.
За участю представників сторін:
стягувача:Федак О. М., Ковба В. А.,
боржника:Мельничук В. А.

Встановив

1. Судові процедури.

1.1. На розгляд Господарського суду Львівської області ПП «Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна» подано заяву про відстрочення виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі № 914/883/19 в частині стягнення з підприємства 218'845,32 грн пені, 520'139,34 грн штрафу та 11'084,77 грн відшкодування витрат на оплату судового збору до 23.12.2020. Також, заявник просить відкласти провадження примусового виконання рішення до вирішення питання в суді щодо відстрочення виконання рішення.

1.2. Ухвалою суду від 03.04.2020 відкладено вирішення питання про прийняття поданої заяви до повернення матеріалів справи № 914/883/19 до Господарського суду Львівської області.

1.3. Ухвалою суду від 21.04.2020 заяву ПП «Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна» про відстрочення виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі № 914/883/19 прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні на 29.04.2020. Розгляд заяви відкладався на 12.05.2020 та на 25.05.2020. Рух справи відображено в попередніх ухвалах та протоколах суду.

28 квітня 2020 року заявником подано до суду клопотання про розгляд заяви без участі його уповноваженого представника, вимоги викладені у заяві підтримує у повному обсязі. Також, 28.04.2020 подано клопотання в якому заявник просить у випадку неявки представника РФ «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» здійснювати розгляд справи без участі представників сторін та не продовжувати строк розгляду поданої заяви.

Від стягувача 29.04.2020 надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви на інший день, після завершення дії карантину, а також, заперечення на заяву про відстрочення виконання рішення.

08 травня 2020 року боржником подано пояснення на заперечення стягувача. 25.05.2020 РФ «Львівська залізниця» подано заперечення на пояснення боржника.

1.4. Відтак, суд забезпечивши учасникам процесу можливість реалізувати свої права та обов`язки, з`ясувавши обставини за поданою заявою на які посилається заявник та стягувач, дослідивши докази, якими учасники процесу обґрунтовують свої доводи та заперечення, суд вважає за необхідне розглянути подану заяву про відстрочку виконання рішення (постанови) у даному судовому засіданні. У судовому засіданні 25.05.2020 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

2. Аргументи учасників процесу.

2.1. У поданій заяві про відстрочку виконання рішення (постанови) заявник (боржник) вказує, що за даними балансу на квітень 2020 року Підприємство є збитковим. Неможливість вчасного виконання ПП «Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна» зобов`язань за договором зумовлене невиконанням контрагентом (Стягувачем) обов`язку по оплаті за виконані роботи. Приватне підприємство неодноразово повідомляло РФ «Львівська залізниця» про вимушене призупинення робіт у зв`язку з невиконанням обов`язків з оплати за виконані роботи. А також зверталось із проханням про продовження строку виконання робіт. Таким чином, враховуючи великі об`єми робіт та високу вартість матеріалів Підприємство не мало об`єктивної можливості виконувати роботи, передбачені договором, без вчасної оплати за них Замовником. Тому вважає, що ступінь вини боржника у даній справі не є значною та зумовлена в першу чергу невиконанням зобов`язання стягувачем.

Також, заявник вказує, що у майбутньому матиме фінансові можливості виконати судове рішення у даній справі, адже 26.03.2020 ним укладено договір № БРО-14-003, за умовами якого останній, як виконавець, зобов`язується виконати роботи по виготовленню робочого проекту, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі роботи.

Враховуючи наведене, приватне підприємство просить відстрочити виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 в частині стягнення з останнього 218'845,32 грн пені, 520'139,34 грн штрафу та 11'084,77 грн відшкодування витрат на оплату судового збору до 23.12.2020. Окрім того, просить відкласти провадження примусового виконання рішення до вирішення питання в суді про відстрочку виконання рішення.

2.2. У поданих запереченнях стягувач вказує, що посилання боржника на збитковість підприємства згідно з балансом на квітень 2020 року не є тією обставиною, що робить неможливим виконання рішення суду. Також, вказані обставини не відповідають дійсності, адже РФ «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» на виконання рішення Господарського суду Львівської області у даній справі 17.01.2020 сплачено на рахунок боржника 4197722,13 грн, що підтверджується платіжними дорученнями.

Крім того, посилання боржника на договір № БРО-14-003 від 26.03.2020 як на можливість подальшого виконання рішення суду є безпідставними, оскільки загальна вартість договору становить 530'000,00 грн, а заборгованість Підприємства перед Регіональною філією 766'696,59 грн. Більше того, строк дії вказаного договору до 31.12.2020, а розрахунки - протягом 5 місяців після підписання актів виконаних робіт, а отже кошти за цим договором боржником не будуть отримані до 23.12.2020 (термін до якого боржник просить відстрочити виконання рішення суду).

Відтак, стягувач просить відмовити у задоволенні заяви про відстрочку у повному обсязі.

2.3. У поясненнях на заперечення боржник зазначає, що на наступний банківський день після перерахування РФ «Львівська залізниця» коштів на рахунок підприємства згідно з рішенням суду за первісним позовом, 20.01.2020 48 % суми (2'002'564,16 грн) стягнуто обслуговуючим банком. Іншу частину коштів, у розмірі 16,5 % - 691'327,21 грн сплачено до бюджетів у вигляді погашення зобов`язань з податів та зборів, штрафів за несвоєчасну сплату останніх.

Також, у зв`язку з неоплатою РФ «Львівська залізниця» виконаних робіт, у ПП «ВО Габіони Захід Україна» виникла заборгованість з оплати праці, оплати відрядних працівників, перед контрагентами. Так, усі отримані кошти згідно з рішенням суду за первісним позовом були використані для погашення боргів.

Крім того, заявник вказує про збитковість підприємства, що підтверджується фінансовими звітами за 2019 рік та за частину 2020 року.

Щодо підтвердження можливості у майбутньому бути спроможним виконати зобов`язання за рішення суду, Боржник вказує не лише про укладений договір № БРО-14-003 від 26.03.2020 на суму 530'000,00 грн, а й про ведення переговорів з виконання інших робіт та послуг, зокрема, які дадуть змогу отримати дохід в очікуваному розмірі 9 млн. грн., що дасть можливість безперешкодно виконати боргові зобов`язання.

2.4. Стягував висловлюючи заперечення на доводи заявника викладені у заяві від 08.05.2020 вказує, що сам по собі складний фінансовий стан заявника не є обставиною для відстрочення виконання рішення суду. Також, не можуть братись до уваги посилання на ряд проектів договорів, які можуть бути укладені у майбутньому, адже такі не набрали чинності.

3. Обставини справи за заявою.

3.1. 02 вересня 2019 року рішенням Господарського суду Львівської області у справі № 914/883/19 первісний позов задоволено частково, стягнуто з РФ «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» на користь ПП «Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна» 3'766'638,00 грн. основного боргу, 285'335,73 грн пені, 23'202,49 грн три відсотки річних, 52'902,43 грн інфляційних втрат та 61'922,26 грн - відшкодування витрат на оплату судового збору, 7'721,22 грн відшкодування витрати на професійну правничу допомогу, в задоволенні решти вимог за первісним позовом відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково, стягнуто з ПП «Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна» на користь РФ «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» 33'591,60 грн пені, 78'380,40 грн - штрафу та 16'795,80 грн - відшкодування витрат на оплату судового збору, в задоволенні решти вимог за зустрічним позовом відмовлено.

3.2. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.12.2019, яка у подальшому залишена без змін постановою Верховного Суду від 04.03.2020, рішення Господарського суду Львівської області від 02.09.2019 в частині первісного позову залишено без змін. Скасовано в частині зустрічного позову та прийнято нове рішення в цій частині. Зустрічний позов задоволено частково, стягнуто з ПП «Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна» на користь РФ «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» 218'845,32 грн - пені, 520'139,34 грн - штрафу та 11'084,77 грн - відшкодування витрат на оплату судового збору, в задоволенні решти вимог за зустрічним позовом відмовлено. Стягнуто з ПП «Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна» на користь РФ «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» 16'627,16 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

3.3. 17 січня 2020 року на виконання постанови Західного апеляційного господарського суду у справі № 914/883/19 РФ «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» згідно з платіжними дорученням № 2485474, № 2485486, № 2485511, № 2485501, № 2485494 та № 2485524 сплачено ПП «Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна» кошти у загальному розмірі 4'197'722,13 грн.

3.4. 23 січня 2020 року на виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 видано відповідні накази.

3.5. 17 лютого 2020 року другим відділом державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61296370 та ВП № 61296680 про стягнення з ПП «Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна» на користь РФ «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» 218'845,32 грн - пені, 520'139,34 грн - штрафу та 11'084,77 грн - відшкодування витрат на оплату судового збору і 16'627,16 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

3.6. 31 березня 2020 року Боржник звернувся до суду із даною заявою про відстрочення виконання постанови Західного апеляційного господарського суду 23.12.2019.

До поданої заяви долучено копію балансу підприємства за 2019 рік та копію балансу станом на 31.03.2020 з яких вбачаються від`ємні показники роботи (наявна загальна заборгованість підприємства).

З листа ГУ ДПС у Чернівецькій області № 1710/10 від 16.03.2020 вбачається заборгованість заявника станом на 31.12.2019 (податковий борг) у загальному розмірі 593'620,89 грн.

Також, з виписки по рахунку заявника встановлено, що 17.01.2020 на рахунок поступило 4'197'722,13 грн, станом на 31.01.2020 у боржника на рахунку наявні кошти у розмірі 1'821,75 грн.

4. Позиція суду.

4.1. Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами 1, 2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012) невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

За приписами статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року по справі «Шмалько протии України» зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005 по справі «Чіжов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист. З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, рішення суду у справі № 914/883/19, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

4.2. Водночас, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, а відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру», а у системному розумінні вказаної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення. Тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року, до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення належать хвороба боржника або членів його сім`ї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи - боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з частиною 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Частиною 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частин 3, 4 статті 331 ГПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Приписами частини 5 статті 331 ГПК Українивстановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Аналізуючи наведені норми суд підсумовує, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Норми статті 331 ГПК України не містить конкретного переліку обставин для відстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в господарській справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочку суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Таким чином, питання про відстрочення виконання рішення повинно вирішуватися судом із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін. А тому під час розгляду заяви про відстрочку рішення мають бути досліджені та оцінені доводи та заперечення як боржника, так і стягувача. Важливо також дотримуватися розумного строку відстрочення.

При цьому суд зауважує, що вирішення питання про відстрочення виконання рішення перебуває в межах дискреційних повноважень господарського суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

4.3. Суд, надавши оцінку обставинам, які покладено в основу заяви про відстрочку виконання судового рішення та які на думку заявника є виключними для відстрочення рішення суду, встановив наступне.

Основним видом економічної діяльності Боржника є спеціалізовані будівельні роботи, підвид будівництво водних споруд, Стягувача - надання послуг з перевезення пасажирів, вантажів, тощо. За умовами договору, який був укладений між сторонами у справі, Боржник зобов`язався виконати роботи з капітального ремонту підпірної стінки на 75 км дільниці Делятин - Рахів, а Стягувач прийняти та оплатити виконані роботи.

За порушення строків виконання робіт з заявника у судовому порядку стягнуто 218'845,32 грн пені, 520'139,34 грн штрафу та 11'084,77 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

Другим відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 17.02.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 61296370 та ВП № 61296680 про стягнення з ПП «Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна» на користь РФ «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» вказаних вище сум та 16'627,16 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги. У виконавчих провадженнях накладено арешт на рахунки боржника.

Як вбачається з фактичних обставин справи, штрафні санкції, які є предметом зустрічного позову та про примусове стягнення яких відкрито вказані вище виконавчі провадження, виникли також і з невчасного виконання стягувачем своїх зобов`язань з оплати за виконані роботи за укладеним між сторонами договором, що призвело до невчасного виконання робіт боржником. Більше того спірний Договір станом на 25.05.2020 перебуває на етапі виконання обома учасниками.

З`ясовуючи питання щодо дотримання балансу інтересів сторін в даному випадку суд, серед іншого, вважає за необхідне дослідити саме мету укладеного між сторонами договору, та можливий негативний вплив на права позивача за зустрічним позовом у зв`язку із відстроченням виконання рішення. Відтак, з аналізу змісту договору та мети діяльності стягувача вбачається, що в останнього є необхідність у капітальному ремонті підпірної стінки на 75 км дільниці Делятин - Рахів для належного виконання завдань з перевезення, що є одним із основних видів діяльності Залізниці. Стягнення штрафних санкцій за порушення строків виконання робіт жодним чином не впливає на пришвидшення робіт, а навпаки може мати наслідком повне припинення виконання таких робіт, що буде мати більше негативні наслідків для обох сторін у сукупності (станом на 25.05.2020 накладено арешт на рахунки боржника, призупинено нормальне функціонування підприємства).

Паралельно, встановлено наявність складного фінансового та економічного становища відповідача за зустрічним позовом, зокрема, від`ємні показники роботи за 2019 рік та перший квартал 2020 року, що вбачається із балансу підприємства; наявність податкового боргу станом на 31.12.2019 у загальному розмірі 593'620,89 грн.

У цьому випадку суд частково погоджується із доводами заявника, що основними причинами такого стану ПП «Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна» є наступні об`єктивні причини: 1) невчасна оплата за виконані роботи контрагентом, що призвела до необхідності залучення кредитних коштів (ціна договору складає 11'197'200,00 грн), 2) нарахування банком штрафних санкцій за прострочення повернення коштів, 3) пандемія Covid-19, яка негативно впливає на економічну активність в Україні.

Таким чином, аналізуючи питання ступеню вини відповідача за зустрічним позовом неможна вказувати, що такий є високим, чи наявний умисел у діях останнього щодо виникнення підстав для зустрічного позову.

Також, судом з`ясовано, що ПП «Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна» не має наміру ухилятися від виконання судового рішення, про що свідчить позиція останнього. Хоч і заперечення стягувача щодо наданих боржником доказів майбутньої фінансової спроможності теж є обґрунтованими. Однак, варто звернути увагу і на виконання спірного Договору, невиконана частина якого складає більше 7 млн. грн.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги загальний розмір стягнутих коштів судовим рішенням у цій справі за зустрічним позовом, фінансовий стан боржника та ступінь його вини у виникненні спору, фінансовий стан стягувача, 100 відсотків акцій якого закріплено у державній власності, станом на 25.05.2020 складний фінансовий стан боржника, інтереси кожної із сторін, в тому числі і матеріальні, загальний строк невиконання судового рішення, який є складовою права на справедливий судовий захист, зокрема, як неналежне виконання обов`язків з оплати за виконані роботи, так і неналежне виконання обов`язків з оплати штрафних санкцій, до яких неможна застосовувати одні і ті ж принципи, суд вважає, що наведені ПП «Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна» у цій справі обставини є такими, що підтверджують ускладненість або і неможливість негайного виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 23.12.2019.

Суд також ураховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі «Крапивницький та інші проти України», заява 60858/00).

Отже, враховуючи фінансовий стан сторін, наявність наміру боржника здійснити погашення штрафних санкцій поряд із виконанням основного зобов`язання перед стягувачем, приймаючи до уваги здійснення боржником іншої господарської діяльності для забезпечення можливості у подальшому виконати рішення суду у даній справі (постанову), суд дійшов висновку про необхідність відстрочення виконання рішення в даній справі на 9 місяців з дня ухвалення рішення (постанови). Таке відстрочення не порушить балансу інтересів сторін, а саме: досягнення мети договору та виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Одночасно відстрочення виконання судового рішення надасть змогу відповідачу за зустрічним позовом вжити заходів для забезпечення виконання своїх зобов`язань та вчинити інші дії, необхідні для акумуляції коштів задля погашення штрафних санкцій за судовим рішенням, ухваленим у цій справі, уникнути вкрай негативних фінансових наслідків, що можуть призвести до повної зупинки підприємства чи загрози банкрутства.

Підсумовуючи та приймаючи до уваги баланс інтересів сторін, суд вважає за необхідне відстрочити виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 в частині стягнення 218'845,32 грн пені, 520'139,34 грн штрафу та 11'084,77 грн відшкодування витрат на оплату судового збору суду на 9 місяців з дня ухвалення постанови - до 23 вересня 2020 року включно, що становить менше одного року з дня прийняття судового рішення і ця затримка не може вважатись настільки надмірною, щоб піднімати питання про порушення пункту першого статті 6 Конвенції (аналогічної позиції дотримується Європейського суду з прав людини у справі («Корнілов та інші проти України»).

4.4. Щодо другого пункту прохальної частини заяви про відстрочення виконання рішення суду, а саме, відкладення провадження примусового виконання рішення до вирішення питання в суді про відстрочку виконання рішення, суд зазначає, що ні процесуальним, ні матеріальним законом не надано суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, повноважень на розгляд клопотань такого змісту. Таким чином, заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 7 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Керуючись статтями 4, 18, 234, 235, 339 - 344, пунктом 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву приватного підприємства «Виробниче об`єднання Габіони захід Україна» (вх. № 870/20) про відстрочення виконання рішення (постанови) суду задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі № 914/883/19 в частині стягнення з приватного підприємства «Виробниче об`єднання Габіони захід Україна» на користь регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» 218'845,32 грн пені, 520'139,34 грн штрафу та 11'084,77 грн відшкодування витрат на оплату судового збору суду на 9 (дев`ять) місяців з дня ухвалення постанови до 23 вересня 2020 року включно.

3. У задоволенні решти вимог за заявою відмовити.

Стягувач: Регіональна філія «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (79007, м. Львів, вул. Гоголя, буд. 1; ідентифікаційний код 40081195).

Боржник: приватне підприємство «Виробниче об`єднання Габіони захід Україна» (58009, м. Чернівці, Першотравневий р-н., вул. Миру, буд. 5, кв. 13; ідентифікаційний код 34519228).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, 25.05.2020.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 01.06.2020.

Суддя Трускавецький В.П.