ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.06.2020 Справа № 905/2173/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,

при секретарі судового засідання Пузіковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн Єврометал" (, адреса: 49102, м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 7, приміщення 1А),

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля" (, адреса: 87504, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нікопольський, буд. 54, корп. 4),

про: стягнення 204377,71 грн.-

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився, -

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Концерн Єврометал" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля" заборгованості у сумі 204377,71 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленої продукції за договором №365/392-У/09-16 КУО від 14.09.2016 та специфікації №682/1/09-16 від 14.09.2016 до нього (видаткова накладна №РН-117 від 08.11.2016).

Нормативно вимоги обґрунтовано положеннями ст.ст. 193, 216, 218, 224, 229 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530, 536, 610, 611, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України.

На підтвердження позовних вимог надано суду: договір поставки №365/392-У/09-16 КУО від 14.09.2016; додаткова угода №1046/1 від 15.11.2016; специфікація №682/1/09-16 від 14.09.2016; видаткова накладна №РН-117 від 08.11.2016; довіреність на отримання ТМЦ №741 від 08.11.2016; товарно-транспортна накладна № від 08.11.2016; рахунок-фактура №СФ-148 від 08.11.2016, копії яких долучено до матеріалів справи.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2173/19 визначено суддю Величко Н.В.

Ухвалою від 06.03.20 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2173/19; визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 02.04.2020; визначено сторонам строк для вчинення дій процесуального характеру; явка представників сторін у судове засідання визнана необов`язковою.

Така ухвала суду отримана позивачем та відповідачем - 18.03.2020, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

В судове засідання 02.04.2020 з`явився представник позивача та надав усні пояснення щодо обставин справи, предмет чи підстави позову не змінював, вимоги не збільшував та не зменшував, додаткових документів не подавав.

Відповідач свого представника не направив, вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі №905/2173/19 не виконав, відзив на позовну заяву не подав.

Ухвалою від 02.04.2020 відкладено розгляд справи на 05.05.2020; повідомлено сторін про дату, час та місце судового засідання; визнано явку уповноважених представників сторін необов`язковою; запропоновано сторонам виконати вимоги ухвали від 06.03.2020.

02.04.2020 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про вступ у справу як представника Верещаги Тараса Валерійовича , а також клопотання про відкладення розгляду справи.

05.05.2020 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про вступ у справу як представника Сєдих Ларису Олександрівну , а також клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подано.

Ухвалою від 05.05.2020 відкладено розгляд справи на 02.06.2020; визнано явку уповноважених представників сторін необов`язковою; запропоновано сторонам виконати вимоги ухвали від 02.04.2020 (надати суду: відповідачу - відзив на позовну заяву та всі можливі докази на підтвердження аргументів; позивачу - відповідь на відзив (за наявності)); встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Вказана ухвала суду отримана відповідачем - 13.05.2020, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відомості про вручення позивачу ухвали від 05.05.2020 про відкладення розгляду справи або повернення поштового відправлення без вручення матеріали справи не містять, а тому судом було зроблено відстеження пересилання поштового відправлення на офіційному веб-сайті Акціонерного товариства «Укрпошта» в мережі Інтернет, за результатами якого виявлено, що відправлення не було вручено позивачу.

Відповідно до положень частин другої та четвертої статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч.7 ст. 120 ГПК України).

Позивач про зміну свого місцезнаходження суд не повідомляв.

Всі процесуальні документи суду у цій справі направлено позивачу за адресою, вказаною у позовній заяві і яка відповідала відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, всі процесуальні документи суду у цій справі розміщені у Єдиному державному реєстрі судових рішень офіційного веб-порталу "Судова влада України" в мережі Інтернет, відомості якого є офіційними, а доступ безоплатний та цілодобовий згідно Закону України «Про доступ до судових рішень».

Проявивши належну обачність Товариство з обмеженою відповідальністю "Концерн Єврометал" могло дізнатись з Єдиного державного реєстру судових рішень, інформація якого є загальнодоступною, про рух справи №905/2173/19.

Отже, позивач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

В судове засідання 02.06.2020 сторони своїх представників не направили.

Відповідачем відзив на позовну заяву не надано, про причини суд не повідомлено.

Суд враховує, що дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, яке призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин (ч.4 ст.252 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч.8 ст.252 ГПК України).

Частиною першою статті 251 цього Кодексу встановлено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 ГПК України.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.2, ч.4 ст.13, ч.1 ст.14 ГПК України).

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст.ст.113, 118 ГПК України).

Відповідно до приписів частин вісім та дев`ять статті 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву в строк, встановлений судом, не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст.ст. 42, 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Учасники справи зобов`язані у тому числі сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 15 ГПК України встановлено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач обізнаний про рух справи № 905/2173/19 та про необхідність вчинення ним певних процесуальних дій у строк, встановлений судом.

У відповідача було достатньо часу на формування своєї правової позиції і надання суду всіх письмових та електронних доказів, як шляхом направлення витребуваних судом документів поштою, так і шляхом направлення таких документів на електронну адресу суду. Відповідач своїм правом не скористався та у визначені судом строки не подав відзив на позов. Належних та допустимих доказів неможливості виконання ухвал суду від 06.03.2020 про відкриття провадження у справі, від 02.04.2020, від 05.05.2020 про відкладення розгляду справи - відповідач не надав.

Отже, внаслідок ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Застосовуючи згідно статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до частини першої ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч.3 ст. 202 ГПК України).

Враховуючи, що явка уповноважених представників сторін обов`язковою не визнавалась, сторони повідомлені про хід розгляду справи у встановленому ст.120 Господарського процесуального кодексу України порядку, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, тому суд вважає за можливе розглянути справу у цьому судовому засіданні без присутності представників сторін за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Концерн Єврометал" (Позивач, Постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Краснодонвугілля" (Покупець, Відповідач) було укладено Договір поставки №365/392-У/09-16 КУО від 14.09.2016 року (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. цього договору, Постачальник зобов`язується передати, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити матеріали (Ресурси), на умовах, встановлених цим Договором.

Пунктом 2.1. Договору визначено, кількість, номенклатура Ресурсів зазначається у специфікаціях до цього Договору, які є його невід`ємною частиною.

Згідно із п. 3.1. Договору Поставка ресурсів здійснюється видами транспорту зазначеними в Специфікаціях. Постачальник зобов`язується поставити Ресурси на умовах поставки, зазначених в Специфікаціях у відповідності з міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" в редакції 2010 року.

Поставка Ресурсів здійснюється за цінами, які визначені у відповідності з умовами поставки, вказані в Специфікаціях і включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати Постачальника пов`язані з постачанням Ресурсів. ( п.4.1. Договору).

Ціна на обладнання може бути змінена лише за взаємною згодою сторін шляхом внесення змін у цей договір (п.4.2 договору).

Загальна сума договору визначається як сумарна вартість обладнання, поставка якого здійснюється згідно специфікацій, що додаються до нього (п.4.3 договору).

Відповідно до пунктів. 5.2., 5.3. Договору сторони дійшли згоди, що оплата за поставлені Ресурси буде виконана протягом строку, зазначеного в специфікації, який обчислюється з моменту поставки Ресурсів, якщо інше зазначено в специфікаціях до даного Договору. Датою оплати Ресурсів вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця.

Пунктом 10.4., 10.5 передбачено, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання 14.09.2016, але не раніше виконання вимог установчих документів Сторін про необхідність надання згоди на укладення органами управління Сторін, які мають відповідні повноваження (при наявності таких вимог). Цей договір діє до 31.12.2016. Закінчення терміну дії цього Договору не звільняє Сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) за цим Договором.

За всіма видами зобов`язань та відповідальності сторін встановлено загальний строк позовної давності тривалістю три роки, за виключенням строків позовної давності, що перевищують трирічний період відповідно до чинного законодавства України (п.10.6 договору).

Всі зміни та доповнення до цього договору є його невід`ємною частиною і є дійсними лише у тому випадку, якщо вони вчинені в письмовій формі, підписані уповноваженими представниками і скріплені печатками сторін (п.10.8 договору).

14.09.2016 між сторонами підписано Специфікацію № 682/1/09-16 до договору №365/392-У/09-16 КУО від 14.09.2016 року, згідно якої постачальник передає, а покупець приймає та оплачує наступні Ресурси: найменування Ресурсів по заявці: - Лист 20х1500х6000 ст.08х13 ГОСТ 7350-77 ГОСТ 19903-74; найменування Ресурсу у Постачальника: Лист 20х1500х5850 08х13/AISI410S; виробник - Євросоюз; кількість: 2,90т; ціна за одиницю без ПДВ - 63 980,00 грн.; загальна вартість з ПДВ 20% - 222 650,40 грн. Ціна вказана з урахуванням транспортних витрат, транспортні витрати несе Покупець.

Термін поставки: в разі наявності Ресурсів складі Постачальника - протягом 3-х календарних днів від дати отримання передоплати; в разі відсутності Ресурсу на складі - протягом 30 календарних днів від дати підтвердження замовлення. Умови оплати: протягом 15 календарних днів від дати поставки Ресурсів. Датою поставки вважається дата виписки накладної на поставлений ресурс (п.п. 2, 4, 5, 7 Специфікації № 682/1/09-16).

Договір та специфікації до нього підписані без зауважень та скріплені печатками обох сторін.

Додатковою угодою №1046/1 від 15.11.2016 до договору №365/392-У/09-16 КУО від 14.09.2016 (Додаткова угода) Сторони домовились про наступне:

Пункт 2 Специфікації №682/1/09-16 від 14.09.2016 читати в наступній редакціі: Ресурси поставляються на умовах поставки СРТ транзитний склад Покупця м Кривий Ріг, вул. Свободи, 1к відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" в редакції 2010 року (п.1 Додаткової угоди).

Пункт 4 Специфікації №682/1/09-16 від 14.09.2016 читати в наступній редакції: термін поставки Ресурсів - протягом 30 календарних днів від дати підтвердження замовлення (п.2 Додаткової угоди).

Пункт 7 Специфікації №682/1/09-16 від 14.09.2016 читати в такій редакції: датою поставки вважається дата виписки товарно-транспортної накладної на поставлені Ресурси. (п.3 Додаткової угоди).

Ця угода є невід`ємною частиною Договору і вступає в силу з моменту підписання сторонами. (п.4 Додаткової угоди)

Договір з додатками (специфікація та додаткова угода до нього) підписані сторонами без розбіжностей.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України. Презумпція правомірності правочину).

Договір №365/392-У/09-16 КУО від 14.09.2016 року у передбаченому чинним законодавством України порядку недійсним повністю чи частково визнано не було, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Також в матеріалах справи відсутні докази розірвання цього договору у порядку, обумовленому сторонами в п.10.9 договору.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти цей товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.265 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не передбачено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріали справи свідчать, що за видатковою накладною № РН-117 від 08.11.2016, товарно-транспортною накладною № від 08.11.2016 (довіреність на отримання ТМЦ №741 від 08.11.2016) позивач поставив, а відповідач прийняв без зауважень: лист 410S/08X13 20,0*1500*5850 N01 кількістю 2.662 т на загальну суму з ПДВ - 204377,71 грн. Також позивач надав відповідачу відповідний рахунок-фактуру № СФ-148 від 08.11.2016 на загальну суму з ПДВ - 204377,71 грн.

В матеріалах справи відсутні і сторонами не подавалось документального підтвердження повернення отриманого товару позивачу, пред`явлення відповідачем будь-яких претензій позивачу щодо кількості, якості чи комплектності поставленого товару.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

За приписами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У пункті 5 специфікації №682/1/09-16 від 14.09.2016 року Сторони узгодили умови оплати Ресурсів протягом 15 календарних днів від дати поставки Ресурсів.

З огляду на встановлені обставини та норми чинного законодавства суд дійшов висновку, що у відповідача виник обов`язок оплатити отриманий товар за видатковою накладною № РН-117 від 08.11.2016 на загальну суму 204377,71 грн. у строк до 23.11.2016 включно.

В матеріалах справи відсутні і сторонами не подавалось документального підтвердження здійснення відповідачем розрахунків за отриманий товар за цим договором повністю чи частково (платіжні доручення, виписки банку про рух коштів по рахунку тощо).

Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором №365/392-У/09-16 КУО від 14.09.2016 виконав належним чином, здійснив поставку товару на загальну суму 204377,71 грн., однак відповідач свої зобов`язання в частині повної та своєчасної оплати такого товару не виконав, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Суд враховує, що статтями 525, 615 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з положеннями ст. 614 цього Кодексу особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Проте, відповідачем відзив на позовну заяву не подано, як і не доведено наявності інших обставин, які б давали достатньо підстав для невиконання взятих на себе зобов`язань.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, господарський суд вважає, що позов про стягнення з відповідача боргу за поставлений товар у розмірі 204377,71 грн. підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Аргументи, наведені позивачем щодо наявності підстав для задоволення позову, відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства, а права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду, були порушені відповідачем, тому відповідно підлягають захисту.

За таких обставин, оскільки відповідачем належними доказами не спростовано доводів позивача, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі з покладенням судових витрат за розгляд цієї справи на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 76, 86, 129, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля" (, адреса: 87504, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нікопольський, буд. 54, корп. 4) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн Єврометал" (, адреса: 49102, м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 7, приміщення 1А) заборгованість в розмірі 204377,71 грн. (двісті чотири тисячі триста сімдесят сім гривень, 71 коп.), а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 3065,68 грн. (три тисячі шістдесят п`ять гривень, 68 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

Повний текст рішення складено та підписано 03.06.2020.

Суддя Н.В. Величко