ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2020 р. Справа № 917/1859/19

За позовною заявою Миргородської міської ради Полтавської області, вул. Незалежності, 17, м. Миргород, Полтавська область, 37600

до Приватного підприємства "Наш Дім-Л", вул. Воскресінська, 9, кім. 1, м. Миргород, Полтавська область, 37600

про стягнення 402 952,04 грн.

Суддя Погрібна С. В.

Секретар судового засідання Коваленко О.С.

Представники згідно протоколу судового засідання від 14.05.2020 р.

Обставини справи. Миргородська міська рада Полтавської області звернулась до господарського суду з позовом до Приватного підприємства "Наш Дім-Л" про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою площею 882 кв.м., кадастровий номер :50:028:0379, за період з 01.01.2017 р. по 01.08.2019 р. включно в розмірі 402 952,04 грн.

Ухвалою суду від 29.10.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Підготовче засідання призначено на 26.11.2019 р. на 10:00 год.

26.11.2019 р. підготовче засідання відкладено на 23.12.2019 р.

Відповідачем відзив у визначений судом строк не надано.

Судове засідання, призначене на 23.12.2019 р., не відбулося у зв`язку з відпусткою судді Погрібної С.В..

Ухвалою суду від 13.01.2020 р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, наступне підготовче засідання призначено на 04.02.2020 р..

Представник відповідача в судове засідання 04.02.2020 р. не з`явився, відзив на позов не надав.

Представник позивача в судовому засіданні 04.02.2020 р. повідомив суд про відсутність клопотань та не заперечував проти закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 04.02.2020 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 24.03.20 р. на 11:00 год.

Судове засідання, призначене на 24.03.2020 р. на 11:00 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Наступний судовий розгляд справи по суті призначено на 14.05.2020 р..

Відповідач в судове засідання 14.05.2020 р. також не з`явився, всі ухвали суду, що направлялись на адресу відповідача, яка вказана у позові та співпадає з адресою реєстрації згідно витягу з ЄДР (а.с. 84-89), провернулись без вручення адресату з причини - адресат відсутній.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Основним завданням судочинства в господарських судах є захист економічних прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин, сприяння зміцненню законності у цій сфері та розгляду справи у встановлені строки незалежним та незацікавленим судом. Необґрунтоване затягування процесу перешкоджає своєчасному здійсненню правосуддя, що не узгоджується із засадами господарського судочинства.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору, також належне повідомлення сторін про час, дату і місце проведення судового засідання суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини та дослідивши надані документальні докази, суд встановив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 21.08.2009 року ПП "НАШ ДІМ-Л" стало власником об`єкту незавершеного будівництва, який знаходиться за адресою: вул. Якова Усика, 1-Д, м. Миргород, Полтавська область.

Рішенням тридцять шостої сесії Миргородської міської ради п`ятого скликання від 25.09.2009 року № 22 надано ПП "Наш дім-Л, яке розташоване за адресою: м. Миргород, вул. Воскресінська, 9, кім. 1, дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування на земельну ділянку об`єкту незавершеного будівництва за адресою: м. Миргород, вул. Я. Усика, 1-Д.

Рішенням третьої сесії Миргородської міської ради 6 скликання від 19.11.2010 року № 18 "Про затвердження технічної документації із землеустрою та надання в оренду ПП "Наш дім-Л" земельної ділянки площею 1461 м.кв. за адресою: вул. Якова Усика, 1-Д, м АДРЕСА_1 комерційного використання терміном на три роки" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування ПП "НАШ ДІМ-Л" на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Миргород, вул. Я.Усика, 1Д, розроблену ПП "Землесервіс-плюс".

Пунктом 2 вказаного рішення надано в оренду ПП "НАШ ДІМ-Л" земельну ділянку за адресою: м. Миргород, вул. Я.Усика, 1-Д, площею 1461 м.кв., землі комерційного використання терміном три роки.

12.03.2011 р. між сторонами (позивачем та відповідачем) укладено Договір оренди земельної ділянки № 1264, згідно якого в оренду передано земельна ділянка площею 1461 м.кв. за адресою: вул. Якова Усика, АДРЕСА_2 , м. Миргород.

Згідно розділу 2 Договору - На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна - об`єкт незавершеного будівництва .

Договір укладено терміном з 01.04.2011 року по 01.04.2014 року (розділ 3 Договору).

Після закінчення терміну дії договору його було поновлено терміном на один рік (рішення 42 сесії Миргородської міської ради 6 скликання від 28.03.2014 року № 44).

Рішенням 50 сесії Миргородської міської ради 6 скликання від 16.01.2015 року № 21 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності Миргородської міської ради загальною площею 1461 м.кв. за адресою: АДРЕСА_3 . АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 на земельні ділянки: площею 882 м.кв. кадастровий номер :50:028:0379 та площею 579 м.кв. кадастровий номер :50:028:0378, для будівництва і обслуговування будівель торгівлі» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності Миргородської міської ради загальною площею 1461 м.кв. за адресою: АДРЕСА_3 . Миргород, вул. АДРЕСА_4 . Усика, АДРЕСА_2 на земельні ділянки: площею 882 м.кв. кадастровий номер :50:028:0379 та площею 579 м.кв. кадастровий номер :50:028:0378, цільового призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦГІЗ-03.07), розроблену ПП «Земсервіс- плюс».

Пунктом 2 вказаного рішення надано в оренду ПП «Наш дім-Л» (юридична адреса: м. Миргород, вул. Воскресінська, 9, кім. 1) під об`єктом незавершеного будівництва, що знаходиться у його власності земельну ділянку за адресою: м. Миргород, вул. Я. Усика, 1-Д площею 882 м.кв. кадастровий номер :50:028:0379, цільового призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ - 03.07), терміном на 1 рік.

Зобов`язано ПП «Наш дім-Л» здійснити реєстрацію речових прав на земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на земельну ділянку на нерухоме майно та їх обтяжень» (п. 3 вказаного рішення).

Отже, б`єкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці комунальної власності площею 882 кв.м., кадастровий номер :50:028:0379, цільового призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦГІЗ - 03.07).

З моменту прийняття рішення 50 сесії Миргородської міської ради 6 скликання від 16.01.2015 року № 21 та до цього часу землекористування відповідно до чинного законодавства України, ПП "НАШ ДІМ-Л" не оформлено.

Відповідно до статті 144 Конституції України рішення прийняті органами місцевого самоврядування в межах повноважень є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Як вказує позивач, внаслідок несплати орендної плати за користування вище вказаною земельною ділянкою в період з 01.01.2017 року по 01.08.2019 року, за відсутності укладеного договору оренди, ПП "НАШ ДІМ-Л" безпідставно збільшило вартість свого майна, водночас Миргородська міська рада втратила належне їй майно у вигляді коштів від орендної плати, що свідчить про безпідставне збереження ПП "НАШ ДІМ-Л" майна за рахунок міської ради.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Статтею 2 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно статті 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач Приватне підприємство "Наш Дім-Л" є власником нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . АДРЕСА_4 , що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 25).

Відомості про правовстановлюючі документи на право користування земельною ділянкою площею 882 кв.м. кадастровий номер :50:028:0379, на якій розміщений об`єкт нерухомості, належний на праві власності відповідачу, відсутні.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.08.2019 р. земельна ділянка площею 882 кв.м., кадастровий номер :50:028:0379 за адресою: АДРЕСА_4 , є комунальною власністю (а.с. 26).

В даному випадку спір виник у зв`язку з користуванням відповідачем земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та без сплати орендної плати, на якій знаходиться нерухоме його майно, у зв`язку з чим позивач вказує на необхідність стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти за період з 01.01.2017 року по 01.08.2019 року (включно) в сумі 402 952,04 грн.

Згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положеннями частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

З матеріалів справи вбачається, що договір оренди земельної ділянки, який укладався сторонами № 1264 від 12.03.2011 р. втратив свою дію.

Рішенням 50 сесії Миргородської міської ради 6 скликання від 16.01.2015 року № 21 ПП "Наш дім-Л" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності Миргородської міської ради загальною площею 1461 м.кв. за адресою: АДРЕСА_3 . Миргород, вул. Я. Усика, АДРЕСА_2 на земельні ділянки: площею 882 м.кв. кадастровий номер :50:028:0379 та площею 579 м.кв. кадастровий номер :50:028:0378, за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦГІЗ-03.07), розроблену ПП «Земсервіс- плюс»; надано в оренду ПП «Наш дім-Л» (юридична адреса: м. Миргород, вул. Воскресінська, 9, кім. 1) під об`єктом незавершеного будівництва, що знаходиться у його власності земельну ділянку за адресою: м. Миргород, вул. Я.Усика, 1-Д площею 882 м.кв. кадастровий номер :50:028:0379, за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ - 03.07), терміном на 1 рік; зобов`язано ПП «Наш дім-Л» здійснити реєстрацію речових прав на земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на земельну ділянку на нерухоме майно та їх обтяжень» (п. 3 вказаного рішення).

Матеріали справи не містять доказів оформлення відповідачем права користування земельною ділянкою.

Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3 . АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 , площею 882 м.кв. кадастровий номер :50:028:0379 є сформованою.

Фактично розмір доходу відповідача, розрахований Миргородською міською радою Полтавської області, як розмір плати за користування земельною ділянкою комунальної власності у формі орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою органом місцевого самоврядування.

Розмір доходу відповідача (безпідставно збережених коштів) за період з 01.01.2017 року по 01.08.2019 року (включно) становить 402 952,04 грн.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Отже, предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єктів нерухомого майна - безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України.

Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" частини першої статті 141 цього Кодексу).

За змістом глави 15 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди. При цьому згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Отже, за змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права, проте, з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України, не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Таким чином, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташовані ці об`єкти, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати, є за своїм змістом кондикційними.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018р. у справі 629/4628/16-ц, від 20.11.2018р. у справі № 922/3412/17, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016р. у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016р. у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017р. у справах № 922/207/15 і № 922/5468/14, від 14.01.2019р. у справі № 912/1188/17.

Водночас, збитки за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та безпідставно набуте майно мають різну правову природу і підпадають під різне нормативно-правове регулювання. Втім, на відміну від збитків, для стягнення яких підлягає доведенню наявність складу правопорушення, а саме, таких складових як: шкода, протиправна поведінка її заподіювача, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, а також вина, для висновків про наявність підстав для повернення безпідставно набутих коштів, є встановлення обставин набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (потерпілого) та те, що набуття або збереження цього майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Судом встановлено, що відповідач, як власник об`єкта нерухомого майна, користувався земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщений, за відсутності оформленого відповідно до вимог чинного законодавства права користування земельною ділянкою, не сплачуючи орендну плату.

Отже, відповідач без достатньої правової підстави за рахунок позивача, який є власником земельної ділянки, зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею у вигляді орендної плати, а тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Сума позовних вимог була розрахована земельним відділом Миргородської міської ради Полтавської області, виходячи з нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яку надано компетентним державним органом - відділом у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та у відповідності до ставок орендної плати за земельні ділянки в м. Миргороді, затверджених рішенням 22 сесії Миргородської міської ради Полтавської області 6 скликання від 10.08.2012 року за № 17 та рішенням 38 сесії Миргородської міської ради Полтавської області 7 скликання від 23.06.2018 року за № 165 - ставка річної орендної плати становить 11% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (розрахунок наявний в матеріалах справи). Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Вищезазначені рішення не суперечать статті 188 Податкового кодексу України, є чинними та обов`язковими до виконання відповідно до статті 144 Конституції України.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок заявлених до стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 402 952,04 грн. за період з 01.01.2017 року по 01.08.2019 року (включно), суд вважає його правомірним, а вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Наш Дім-Л" (вул. Воскресінська, 9, кім. 1, м. Миргород, Полтавська область, 37600, код ЄДРПОУ 36328801) на користь Миргородської міської ради Полтавської області (вул. Незалежності, 17, м. Миргород, Полтавська область, 37600, ) 402 952,04 грн. безпідставно збережених коштів та 6 044,31 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення підписано 25.05.2020 р.

Суддя Погрібна С.В.