УХВАЛА

про передачу справи для розгляду в межах справи про банкрутство

м. Київ

26.05.2020Справа № 910/1468/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича фірма "Форт 2"

до 1. Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Євроінвест"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання недійсним договору

Суддя Котков О.В.

Представники учасників судового процесу: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

07 лютого 2019 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича фірма "Форт 2" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 04.02.2019 року до Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Євроінвест" (відповідач-2), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку визнати договір від 27.06.2017 року № 27/06/17-2 про відступлення права вимоги за кредитним договором № 20136 від 12.04.2013 року недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний правочин за своїм змістом суперечить вимогам ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, що є підставою для визнання його недійсним.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2019 року позовну заяву б/н від 04.02.2019 року передано на розгляд судді Якименка М.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 року (суддя ОСОБА_1) у справі № 910/1468/19 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича фірма "Форт 2" залишено без руху, встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича фірма "Форт 2" строк на усунення недоліків позовної заяви - 7 (сім) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 516 ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 року у справі № 910/1468/19 вручено уповноваженому представнику позивача - 01.03.2019 року.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Тобто, строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви до 11.03.2019 року (включно).

07.03.2019 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича фірма"Форт 2" надійшли документи на виконання вимог ухвали суду, оформлені супровідним листом б/н від 04.03.2019 року.

Розпорядженням керівника апарату № 05-23/426 від 13.03.2019 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/1468/19, у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 з посади судді.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2019 року справу № 910/1468/19 передано на розгляд судді Коткова О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2019 року судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/1468/19, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, підготовче засідання призначено на 16.04.2019 року.

В підготовчому засіданні 16.04.2019 року судом оголошувалася перерва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2019 року зупинено провадження у справі № 910/1468/19 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду рішення Господарського суду Черкаської області від 06.10.2017 року та постанови Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2017 року у справі № 925/698/16.

14.02.2020 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича фірма "Форт 2" надійшло клопотання б/н від 12.02.2020 року "Про поновлення провадження у справі".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 року поновлено провадження у справі № 910/1468/19, підготовче засідання призначено на 10.03.2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/1468/19 до судового розгляду по суті, судове засіданні призначено на 31.03.2020 року.

У зв`язку з перебуванням судді Коткова О.В. у відпустці, судове засідання у даній справі, призначене на 31.03.2020 року не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2020 року розгляд справи призначено на 12.05.2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2020 року розгляд справи відкладено на 26.05.2020 року.

26.05.2020 року через відділ діловодства суду від представника Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" надійшло клопотання б/н від 25.05.2020 року «Про передачу справи у порядку статті 7 Кодекс України з процедур банкрутства».

Розглянувши подане клопотання б/н від 25.05.2020 року «Про передачу справи у порядку статті 7 Кодекс України з процедур банкрутства» представника Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", суд зазначає про наступне.

18.10.2018 року Верховною Радою України було прийнято Кодекс України з процедур банкрутства. Офіційне опублікування Кодексу відбулось у газеті "Голос України" № 77 від 20.04.2019 року.

Відповідно до частини 1 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться у дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

Отже, Кодекс України з процедур банкрутства набрав чинності 21.10.2019 року.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення у дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, у тому числі, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник.

Зокрема, частиною 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Наведена норма кореспондується з положеннями пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року у справі № 908/560/16, постановах Верховного Суду від 20.02.2018 року у справі № 910/10829/17, від 19.06.2018 року у справі № 908/4057/14 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 607/6254/15-ц.

Положеннями пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Отже, оскільки з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, то пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України мають спеціальні норми Закону про банкрутство.

За таких обставин, позовні заяви, стороною у яких є боржник, повинні розглядатись в межах справи про банкрутство тим самим складом, що і справа про банкрутство боржника.

Відповідно до п. 2 Правових висновків Верховного Суду у справах про банкрутство за січень - лютий 2018 року від 19.03.2018 року, справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, особливість вирішення майнових спорів з вимогами до боржника, у тому числі про визнання договорів недійсними, полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси і проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Судом встановлено, що в проваджені Господарського суду Луганської області знаходиться справа № 913/266/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮС-Металл» про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

Таким чином, на даний час у провадженні господарського суду Луганської області перебуває справа про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", провадження в якій здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства.

Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Пунктом першим ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, з підстави передбаченої п. 1 ч. 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У постанові від 13.03.2018 року у справі № 922/928/17 Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки нормами чинного процесуального законодавства не передбачено можливості приєднання справи, що розглядається в позовному провадженні для розгляду по суті в межах провадження у справі про банкрутство, правомірним є передача справи до господарського суду для розгляду по суті в межах справи про банкрутство.

Відтак, з огляду на те, що з моменту порушення справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", товариство перебуває в особливому правовому режимі, приймаючи до уваги, що особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, для концентрації всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника та з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи в їх сукупності, суд вважає, що даний спір підлягає вирішенню саме Господарським судом Луганської області в межах справи № 913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

Керуючись ст. 30, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Справу № 910/1468/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича фірма "Форт 2" до 1. Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Євроінвест", третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк", третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним договору передати до Господарського суду Луганської області для розгляду в межах справи № 913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 27 травня 2020 року.

Суддя О.В. Котков