ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" червня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/410/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Заголдної Я.В. при секретарі судового засідання Васильєвій О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (вул. Князя Володимира, 71 Б, м. Рівне, 33013, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройнефтепродукт ХХІ" (вул. Залізничників, 16, с. Усатове, Біляївський район, Одеська область, 67653, ) про стягнення штрафу у сумі 98 973 грн 00 коп.

у судовому засіданні з розгляду справи по суті приймали участь:

від позивача: Гуменюк О.О.

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

07.05.2020 року до Господарського суду Рівненської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (далі - ТОВ "РОЕК", позивач) надійшов позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройнефтепродукт ХХІ" (далі - ТОВ "Стройнефтепродукт ХХІ", відповідач) у якому позивач, посилаючись на ст. 20 Господарського кодексу України, ст. ст. 4, 5, 20, ч. 5 ст. 29 161-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 98 973 грн 00 коп.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги виникненням обов`язку у відповідача зі сплати штрафу, що виник внаслідок дострокового розірвання Товариством з обмеженою відповідальністю "Стройнефтепродукт ХХІ" Договору про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між позивачем та відповідачем 28.12.2018 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/410/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначити на "02" червня 2020 р. на 10:30 год., визначити відповідачу строк для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - десять днів з дня вручення даної ухвали, запропонувати сторонам:

а) позивачу: подати суду будь-які додаткові докази в обґрунтування позовних вимог (у разі їх наявності);

б) встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов суду з урахуванням вимог ст.ст. 165, 178 ГПК України, одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду;

в) позивачу: відповідно до ст. 166 ГПК України подати суду відповідь на відзив у 5-денний строк з дня отримання відзиву; одночасно надіслати відповідь на відзив відповідачу та надати суду докази такого скерування відповідачу.

г) відповідачу: у строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення на відповідь на відзив з урахуванням вимог ст. 167 ГПК України, одночасно надіслати заперечення позивачу та надати суду докази такого скерування позивачу.

21 травня 2020 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

02 червня 2020 року в судове засідання з`явився представник позивача, відповідач в судове засідання не з`явився, однак у суду відсутня інформація про вручення останньому ухвала про дату, час та місце розгляду даного судового засідання.

Із витягу з сайту Укрпошти в мережі Інтернет за трек-номером 805 вбачається, що відправлення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройнефтепродукт ХХІ" (вул. Залізничників, 16, с. Усатове, Біляївський район, Одеська область, 67653) прямує до точки видачі/доставки.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі справи до іншого суду за територіальною юрисдикцією (підсудністю) з огляду на наступне.

Позивач у позовній заяві вказує на підсудність даної позовної заяви Господарському суду Рівненської області у відповідності до вимог ч.5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України ( далі -ГПК України), оскільки позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Так, позовні вимоги ТОВ "Рівненської обласної енергопостачаючої компанії" ґрунтуються на правовідносинах між позивачем та відповідачем, та полягають в тому, що 28.12.2018 року між ТОВ "Рівненською обласною енергопостачаючою компанією" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стройнефтепродукт ХХІ" (споживач) було укладено договір № б/н про постачання електричної енергії споживачу (далі Договір).

Договір, згідно з п. 13.1 укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції (додаток 2 до Договору), яку обрав Споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви-приєднання (додаток 1 до договору) і договірних величин споживання електричної енергії (додаток 3 до Договору) та укладається на строк до 31.12.2019 року, але підлягає обов`язковому перегляду протягом 10 днів від дати вказаної в п. 2 Розділу ХVІІ Закону України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до пункту 13.3. Договору, за умови дострокового розірвання Договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною Споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення Договору.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. При цьому, визначення предмета або підстав позову є процесуальним правом виключно позивача, передбаченим ст. 46 ГПК України.

Як вбачається із позовної заяви, ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" визначило предметом позову матеріально-правову вимогу про стягнення суми штрафних санкцій, а підставою - визначило порушення відповідачем умов укладеного між сторонами Договору. Таким чином, предметом позову у даному спорі визначено саме стягнення коштів у зв`язку із порушенням або неналежним виконанням відповідачем умов Договору.

З приводу підсудності позовної вимоги про стягнення вказаних коштів з посиланням позивача на ч. 5 ст. 29 ГПК України судом враховується, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Так, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (ч. ч. 1, 5 ст. 29 ГПК України).

Правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі, якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, правило територіальної підсудності, закріплене у ч. 5 ст. 29 ГПК України, є прикладом підсудності, яка застосовується для деяких позовів, особливий характер яких обумовлює доцільність надання позивачеві можливості пред`явити позов не лише в судах за місцем знаходження відповідача, тобто у порядку застосування положень загальної територіальної підсудності, але і в інших судах.

Відтак, нормами процесуального права позивачу надано право за певних умов обирати між господарськими судами, яким підсудна справа.

Обґрунтовуючи підсудність даної позовної заяви Господарському суду Рівненської області на підставі ч. 5 ст. 29 ГПК України позивач вказав, що у додатку 1 до заяви-приєднання до Договору споживачу вказана адреса точки комерційного обліку електричної енергії, до якої постачальником постачалась електрична енергія на підставі цього Договору, а саме точки комерційного обліку електричної енергії з ЕІС-кодом 6г1144, 6г1209 за адресою: с. Біла Криниця.

Таким чином, на переконання позивача виконання договору Постачальником можливе тільки в певному місці, яким є місце знаходження вказаної точки комерційного обліку електричної енергії, а саме: с. Біла Криниця Рівненської області.

Однак, суд вважає, що таке виконання зобов`язання повинне оцінюватися у комплексі прав та обов`язків обох сторін, а сам предмет спору повинен бути пов`язаним із відповідним виконанням договору безпосередньо відповідачем у певному місці.

Як вбачається із змісту позовної заяви, спір про стягнення штрафних санкцій за неповідомлення про зміну постачальника електричної енергії безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання Договору, оскільки предметом спору є вимога про стягнення коштів, а не спір про фактичне виконання зобов`язань за адресами точок комерційного обліку до яких постачальником постачається електрична енергія на підставі Договору.

Тобто, зобов`язання про порушення яких стверджує позивач не є такими, які належить, через їх особливість, виконувати тільки в певному місці.

Враховуючи викладене, суд не вбачає правових підстав для застосування положення ч. 5 ст. 29 ГПК України.

Позиція суду відповідає усталеній в Україні судовій практиці з питань застосування положення ч. 5 ст. 29 ГПК України.

З урахуванням визначеного позивачем предмету та підстав позову, підсудність даної справи повинна визначатись з урахуванням ч. ч. 1, 2 ст. 27 ГПК України якою передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройнефтепродукт ХХІ" є вул. Залізничників, 16, с. Усатове, Біляївський район, Одеська область, 67653.

А тому суд дійшов висновку, що спір має розглядатися Господарським судом Одеської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст. 31 ГПК України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суд звертає увагу також на те, що ст. 279 ГПК України передбачено скасування судового рішення, яким закінчено розгляд справи у випадку прийняття такого рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції.

Враховуючи викладене, передання справи за належною територіальною юрисдикцією не призводить до порушення прав позивача на доступ до суду та справедливий судовий розгляд, а є гарантією того, що рішення у справі буде ухвалене належним судом і законне та обґрунтоване рішення не буде в подальшому скасоване судом вищої інстанції, лише з підстав недотримання процесуальних норм щодо територіальної юрисдикції.

Окрім того, суд зазначає, що згідно із ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява №32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року (заяви № 29458/04, № 29465/04) зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Таким чином, складова верховенства права, закріплена у пункті 1 статті 6 Конвенції, передбачає, зокрема, розгляд справи належним судом, в даному випадку - судом, до територіальної юрисдикції якого відноситься поданий господарський позов.

Враховуючи викладене, справа №918/410/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройнефтепродукт ХХІ" про стягнення штрафу у сумі 98 973 грн 00 коп. підлягає надісланню за підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 234, 235, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Передати справу № 918/410/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройнефтепродукт ХХІ" про стягнення штрафу у сумі 98 973 грн 00 коп. за територіальною підсудністю до Господарського суду Одеської області (проспект Шевченка, 29, Одеса, Одеська область, 65000).

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 235 ГПК України негайно після її оголошення 02.06.2020 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги з урахуванням п. 17.5 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Згідно з п. 4 розділу X «Прикінцеві положення» ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Заголдна Я.В.