ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2020 р. Справа№ 911/2866/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Гуцал О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо"

на рішення Господарського суду Київської області від 28.01.2020

(повний текст рішення складено 03.02.2020)

у справі № 911/2866/19 (суддя Антонова В.М.)

за позовом Приватного підприємства "Вестхім"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо"

про стягнення 103 401,53 грн.

за участю представників:

від позивача: Пукіш Б.С., Хоптій М.В.,

від відповідача: не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

ПП "Вестхім" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до ТОВ "Білоцерківський завод "Трібо" про стягнення 103 401,53 грн., з яких: 90 660,00 грн. основного боргу за договором № Р-07/17 від 04.08.2017, 8 663,41 грн. інфляційних втрат та 4 078,12 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Київської області від 28.01.2020 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 90 660,00 грн. основного боргу, 4 062,24 грн. 3% річних, 8 663,41 грн. інфляційних втрат та 1 920,70 грн. судового збору.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення 90 660,00 грн. основного боргу обґрунтовані, заявлені відповідно до умов укладеного між сторонами договору та вимог чинного законодавства. Перевіривши проведені позивачем нарахування інфляційних втрат, господарський суд встановив, що їх суми обґрунтовані та вірні. Водночас, при перевірці розрахунку суми 3% річних, судом було встановлено, що позивачем невірно визначено початок періоду їх нарахування.

Не погодившись з рішенням, ТОВ "Білоцерківський завод "Трібо", звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 28.01.2020 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

За твердженням скаржника, позивачем належним чином не виконано умови договору № Р-07/17 від 04.08.2017. Крім того, перелічені у позовній заяві оригінали документів 1-5, 8 відсутні у відповідача.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Білоцерківський завод "Трібо" на рішення Господарського суду Київської області від 28.01.2020 у справі № 911/2866/19 та призначено до розгляду на 12.05.2020.

27.04.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ПП "Вестхім" просило залишити рішення Господарського суду Київської області від 28.01.2020 у справі № 911/2866/19 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з огляду на її безпідставність.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 клопотання ПП "Вестхім" про відкладення розгляду справи з огляду на заходи введені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" задоволено; розгляд справи № 911/2866/19 відкладено на 02.06.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 задоволено заяву ПП "Вестхім" про проведення судового засідання у справі № 911/2866/19 в режимі відеоконференції.

В судове засідання представник скаржника не з`явився, хоч скаржник був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Беручи до уваги, що ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 та від 12.05.2020 доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті і від скаржника не надходило клопотання про розгляд апеляційної скарги в присутності його представника, а також те, що згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутні представника позивача за наявними у справі доказами.

Представники відповідача вимоги та доводи апеляційної скарги заперечили та просили її залишити без задоволення, наполягаючи на її безпідставності.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 04.08.2017 було укладено договір № Р-07/17, на умовах якого ТОВ "Білоцерківський завод "Трібо" (замовник) доручив, а ПП "Вестхім" (виконавець) зобов`язався виконати капітальний ремонт преса однокривошипного простої дії моделі П 9808.

За умовами договору, виконавець спільно з замовником здійснюють демонтаж пресу, замовник відвантажує його на виробничий майданчик виконавця за власний рахунок (п. 1.2.1); строк виконання робіт по договору 90 календарних днів з моменту надходження першої передоплати (п. 2.1); після повідомлення про виконання виконавцем замовник здійснює приймання преса на виробничому майданчику виконавця (п. 1.2.3); замовник здійснює відвантаження преса з виробничого майданчика виконавця на свій виробничий майданчик за власний рахунок (п. 1.2.4); виконавець здійснює монтаж пресу, пусконалагоджувальні роботи, випробування і здачу його замовнику (пп. 1.2.5).

У п. 3.1, 3.3 договору сторони погодили, що загальна вартість договору складає 342 000,00 грн., в тому числі ПДВ складає 57 000,00 грн., і включає в себе виключно вартість деталей і робіт п. 1.2.2 договору; порядок розрахунків по договору:

- перший платіж - 60 % від загальної вартості суми договору оплачується замовником протягом 10 банківських днів від дати підписання даного договору;

- другий платіж - 30% від загальної суми договору не пізніше ніж через 10 банківських днів з моменту прийняття обладнання на території виконавця;

- остаточний платіж 10% від загальної суми договору протягом 10 банківських днів після підписання сторонами акта виконаних монтажних і пусконалагоджувальних робіт преса.

Відповідно до п. 9.1 договору даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017, однак, в будь-якому випадку, до повного фактичного виконання сторонами всіх своїх зобов`язань, що передбачені договором, в тому числі завершення взаєморозрахунків.

26.04.2018 між сторонами було підписано доповнення № 1 до договору, яким передбачено, що сторони змінили термін дії договору до 31.12.2018, але до повного виконання сторонами своїх зобов`язань; доповнили пункт 1.1.1 договору пунктом 1.1.2 щодо необхідності проведення виконавцем додаткових робіт по ремонту преса з використанням своїх комплектуючих, необхідність виконання яких було встановлено в процесі виконання робіт; встановили термін виконання робіт, зазначених в п. 1.1.2 доповнення № 1, в строк до 30.05.2018, визначили їх вартість у розмірі 56 460,00 грн., в т.ч. ПДВ, що включає в себе вартість деталей та комплектуючих та встановили порядок їх оплати, а саме: протягом 5 календарних днів з дати приймання обладнання на території виконавця (підписання акту приймання-передачі).

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, на виконання умов договору 14.08.2017 відповідачем були перераховані позивачу грошові кошти в сумі 205 200,00 грн., що складає 60% від загальної суми договору (платіжне доручення № 1140 від 14.08.2017).

23.05.2018 між позивачем та відповідачем було підписано два акти виконаних робіт на суму 307 800,00 грн. (основні роботи) та 56 460,00 грн. (додаткові роботи). Того ж дня сторони також підписали акт приймання-передачі преса, зауваживши, що даний акт є підставою для проведення оплати другого платежу згідно з договору.

23.05.2018 відповідач перерахував на рахунок позивача за виконані ним основні роботи по договору другий платіж на суму 102 600,00 грн.

Оплату за проведені позивачем додаткові робити відповідачем проведено не було.

В подальшому 22.06.2018 між сторонами було підписано акт приймання-передачі преса, яким підтверджено прийняття відповідачем виконаних позивачем робіт по капітальному ремонту преса в загальній сумі 398 460,00 грн. (342 000,00 грн. + 56 460,00 грн.) та випробування преса в режимі пусконалагоджувальних робіт.

У зв`язку з вказаним, 22.06.2018 позивачем було складено та передано відповідачу акт виконаних робіт (монтажних та пусконалагоджувальних) на суму 34 200,00 грн., однак, за твердженням позивача, відповідач акт не підписав, з огляду на що у останнього виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 90 660,00 грн., з яких 56 460,00 грн. вартість прийнятих відповідачем додаткових робіт та 34 200,00 грн. вартість прийнятих відповідачем монтажних та пусконалагоджувальних робіт (остаточний платіж в розмірі 10% договору).

Окрім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань, позивач заявив до стягнення з відповідача позовну вимогу про стягнення з відповідача на його користь також додатково 4078,12 грн 3% річних та 8 663,41 грн інфляційних втрат.

11.09.2018 відповідач звернувся до позивача з листом про виявлені в період гарантійного строку недоліки в роботі відремонтованого позивачем пресу та направлення представника для аналізу виявленого дефекту та ремонту. Відповідач зазначив, що 06.09.2018 на прес однокривошипний простої дії моделі П9808, що капітально відремонтований позивачем, було встановлено штамп для вирубки ребра для каркасу дет.2101, вирубано деталей в кількості 900 шт., після чого прес був зупинений внаслідок обриву трьох шпильок, що вкручені в пневматичну муфту, що є гарантійним випадком згідно з договору. За даними відповідача, лист був отриманий позивачем 18.09.2018, однак залишений ним без відповіді та реагування, внаслідок чого відповідач вважає, що у нього відсутній обов`язок по оплаті залишку коштів за проведені позивачем робот по ремонту преса.

За умовами п.п. 5.2 - 5.4 договору сторони погодили, що гарантійний строк обслуговування на нові деталі і вузли 12 місяців з моменту підписання акта виконаних робіт по даному договору і 6 місяців на відновлені деталі і вузли.

Якщо протягом гарантійного строку будуть виявлені дефекти, брак чи недоукомплектованість, виконавець зобов`язаний замінити деталі чи вузли, виправити брак або доукомплектовать прес в максимально можливі скорочені строки з моменту звернення замовника про виявлені дефекти, брак чи недоукомплектованість преса.

Дефекти, виявлені протягом гарантійного строку, відображаються в двосторонньому акті. Для участі у складанні акту, погодження порядку і строків виправлення недоліків, виконавець зобов`язаний відрядити свого уповноваженого представника не пізніше 5 днів з дня отримання письмового звернення від замовника. У випадку неявки представника виконавця, акт оформлюється замовником з залученням експерта, який має відповідну ліцензію.

Представник позивача в суді першої інстанції підтвердив факт отримання від відповідача вищевказаного повідомлення та вказав, що між позивачем та відповідачем існувала електронна переписка з цього приводу і що позивач не відмовлявся від взятих на себе гарантійних зобов`язань, у зв`язку з чим представником позивача особисто було здійснено виїзд для огляду преса на предмет його ремонту, однак його не пустили на підприємство відповідача, запевнивши в тому, що прес буде відремонтований власними силами або за участі спеціалістів. Представник позивача також зауважив, що порядок виявлення дефектів в роботі преса мав бути зафіксований в порядку, передбаченому п. 5.4 договору, однак належним чином двосторонній акт між сторонами не складався.

Відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження факту виявлення та фіксації за участі представників позивача чи з залученням експерта дефектів деталей пресу протягом гарантійного строку його експлуатації після проведеного відповідачем гарантійного ремонту.

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що відсутність вищевказаних доказів, як і умови договору про право відповідача сплатити передбачену договором частину ціни робіт, проведених на виконання договору, після закінчення гарантійного строку обслуговування нових деталей та вузлів преса, зобов`язує відповідача здійснити повний розрахунок з позивачем за виконані ним роботи, які були прийняті відповідачем на підставі складених з позивачем актів виконаних робіт та актів приймання-передачі преса.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 857 ЦК України передбачено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

У відповідності до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну (ч.ч. 3, 4 ст. 853 ЦК України).

Відповідно до ст. 859 ЦК України якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов`язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок суми основного боргу, інфляційних втрат та 3% річних, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача 90 660,00 грн. основного боргу, 4 062,24 грн. 3% річних, 8 663,41 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Скаржником не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог та підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо" на рішення Господарського суду Київської області від 28.01.2020 у справі № 911/2866/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 28.01.2020 у справі № 911/2866/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/2866/19 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді М.Г. Чорногуз

С.Я. Дикунська