РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.05.2020Справа № 910/13311/19

За позовом Київської міської ради
до третя особа,1) Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК "Базіс-Альянс" 2) Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Поліщук Вікторії Миколаївни яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "Судноплавна компанія "Укррічфлот"
провизнання протиправним та скасування рішення, витребування майна з чужого незаконного володіння
Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:
від позивача:Гончаров О.В. - представник за довіреністю;
від відповідача-1: від відповідача-2: від третьої особи:не з`явився; не з`явився; Щербак Р.І. -представник за довіреністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київська міська рада (надалі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК "Базіс-Альянс" (надалі - відповідач-1/ТОВ "НВК "Базіс-Альянс") та Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Поліщук Вікторії Миколаївни (надалі - відповідач-2) про:

- скасування рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень від 22.11.2018 індексний номер 44178518 державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Поліщук Вікторії Миколаївни про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ТОВ "НВК "Базіс-Альянс", номер запису про право власності 29041850 (надалі також - спірне рішення);

- витребування у ТОВ "НВК "Базіс-Альянс" земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :78:243:0115, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради (надалі також - спірна земельна ділянка).

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 відкрито провадження у справі № 910/13311/19, вирішено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 29.11.2019.

Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про витребування у выдповыдача-2 реєстраційної справи та документів до неї, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності за відповідачем-1 на спірну земельну ділянку.

Безпосередньо в підготовчому судовому засіданні 29.11.2019 представником Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" усно заявлено про намір вступити у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача.

Також в підготовчому судовому засіданні, що відбулось 29.11.2019 розглянуто клопотання позивача про витребування доказів та вирішено його задовольнити, про що вказано у відповідній ухвалі суду від 29.11.2019, а також вирішено продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкласти підготовче судове засідання на 17.01.2020.

10.01.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) Приватним акціонерним товариством "Судноплавна компанія "Укррічфлот" надано заяву про до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача.

17.01.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) позивачем надано клопотання про витребування доказів у Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

В підготовчому судовому засіданні, що відбулось 17.01.2020 було вирішено залучити до участі в справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача Приватне акціонерне товариство "Судноплавна компанія "Укррічфлот" (надалі - третя особа/ ПАТ "СК "Укррічфлот"), а також вирішено задовольнити клопотання позивача, що було подано 17.01.2020 та витребувати у Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) належним чином завірену копію реєстраційної справи, а також вирішено відкласти підготовче засідання на 14.02.2020, про що вказано у відповідній ухвалі суду від 17.10.2020.

10.02.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) третьою особою надано письмові пояснення стосовно позовних вимог, у яких третя особа зазначила, що спірна земельна ділянка перебуває у її постійному користуванні, у зв`язку із чим третя особа просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2020 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.03.2020.

27.02.2020 від Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до суду надійшли копії документів реєстраційної справи № 000, що були витребувані згідно ухвали суду від 17.01.2020.

Між тим, судове засідання призначене на 27.03.2020 не відбулося з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» від 11.03.2020 № 211, з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16.03.2020 9/рс-186/20, у зв`язку із чим, відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 15.04.2020 судове засідання у справі № 910/13311/19 було призначене на 22.05.2020.

У судове засідання, що відбулось 22.05.2020 представники відповідача-1 та відповідача-2 не з`явилися.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Окрім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Таким чином, оскільки відповідача-1 та відповідача-2 було належним чином повідомлено про судове засідання та останніми не повідомлено про причини неявки, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача-1 та відповідача-2.

У судовому засіданні 22.05.2020 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішення виконкому Київської міської ради депутатів трудящих № 782 від 05.04.1947, акту про право користування землею, виданого виконавчим комітетом Київської міської Ради депутатів трудящих від 22.08.1967 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 18.03.2008 у справі № 36/396, залишеної без змін постановою Вищого господарського суду України від 10.09.2008 вбачається, що у користуванні ПАТ "СК "Укррічфлот" перебуває земельна ділянка (кадастровий номер :78:243:0041) площею 25,29 га, розташована за адресою: м. Київ, Хутір Микільський в Оболонському районі, провул. Лісовий, 5 .

Поряд із тим третя особа вказує на те, що під час вирішення питання про внесення до Державного земельного кадастру даних про вказану земельну ділянку (кадастровий номер :78:243:0041), третій особі стало відомо, що в межах цієї земельної ділянки були виділені інші земельні ділянки, які були зареєстровані за іншими юридичними особами зокрема й у їх числі - спірна земельна ділянка.

Так, матеріали реєстраційної справи, наданої на вимогу суду Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), свідчать, що на підставі акту приймання-передачі земельної ділянки, яка є внеском до статутного капіталу ТОВ "НВК "Базіс-Альянс", 19.11.2018 державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Поліщук В. М. було прийняте рішення про державну реєстрацію речових прав власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :78:243:0115, площею 0,1 га за відповідачем-1 - ТОВ "НВК "Базіс-Альянс", про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень був внесений запис № 29041850.

Також із протоколу загальних зборів учасників ТОВ "НВК "Базіс-Альянс" № 19/11/18 від 19.11.2018, наявного у матеріалах вказаної реєстраційної справи, вбачається, що до складу учасників ТОВ "НВК "Базіс-Альянс" увійшла фізична особа - ОСОБА_1 , здійснивши внесок до статутного капіталу товариства у вигляді земельної ділянки кадастровий номер :78:243:0115 площею 0,1 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Отже, на час розгляду даної справи зареєстрованим власником спірної земельної ділянки є відповідач-1 - ТОВ "НВК "Базіс-Альянс".

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує, що зазначене спірне рішення державного реєстратора є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки було прийняте без належної правової підстави та з порушенням вимог чинного законодавства про землю та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Так, за змістом ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно належить територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно п. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Статтею 9 Земельного кодексу України встановлено, що розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування відноситься до повноважень Київської міської ради.

Частиною 3 ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття спірного рішення) визначено спеціальний порядок передачі земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, в оренду громадянам та юридичним особам, встановлений ст. 123 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Згідно з ч. 4 ст. 123 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідно до ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві регулюється також рішенням Київської міської ради № 241/2463 від 20.04.2017 "Про порядок набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві" (далі - Порядок), який розроблено з метою врегулювання процедури реалізації прав на землю фізичними та юридичними особами із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Зі змісту вказаного порядку вбачається, що набуття права власності на землю із земель комунальної власності у місті Києві здійснюється на підставі рішення Київської міської ради, яке мало бути прийняте й у разі передачі спірної земельної ділянки у власність відповідача-2 (ТОВ "НВК "Базіс-Альянс").

Проте, судом встановлено, що рішення про припинення діючого права постійного користування ПАТ "СК "Укррічфлот" спірною земельною ділянкою чи рішення щодо поділу цієї земельної ділянки на частини, а тим більше - рішення щодо передачі її у користування фізичній або юридичній особі, зокрема, ТОВ "НВК "Базіс-Альянс", Київрадою не приймалось.

Отже, спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади міста Києва поза волею власника та за відсутності відповідного рішення Київради, при цьому у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно мається запис про нового власника цієї земельної ділянки.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямовані на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяження".

Статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об`єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч.1 ст.5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень").

Порядок проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначено ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень". Зокрема, передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Тобто, з наведеного полягає, що нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" визначено перелік документів, на підставі яких державним реєстратором може бути прийнято рішення про реєстрацію речового права власності при передачі об`єкта з комунальної власності до приватної.

Поряд із тим, відповідно до п. 48 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 р., для проведення державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок до статутного капіталу подаються: 1) документ, що посвідчує право власності особи на майно, що передається у власність юридичної особи (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна. 3) рішення органу або особи, уповноважених установчими документами юридичної особи або законом (у разі, коли передача майна здійснюється іншою юридичною особою); 4) письмова згода всіх співвласників (у разі, коли передача здійснюється щодо майна, що перебуває у спільній власності).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює, зокрема, відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; та перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Отже, з системного аналізу законодавчо закріпленої компетенції державного реєстратора вбачається, що одним із обов`язків державного реєстратора є перевірка поданих документів на наявність підстав для проведення реєстраційних дій. Такий обов`язок узгоджується із закріпленими ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" засадами державної реєстрації прав, зокрема, гарантуванням державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Таким чином, під час реєстрації права власності за ТОВ "НВК "Базіс-Альянс" на спірну земельну ділянку, державний реєстратор повинен був пересвідчитись на предмет відсутності права власності на неї іншій особі, яке фактично належать територіальній громаді міста Києва в особі Київради.

Натомість доказів, що посвідчують право власності ТОВ "НВК "Базіс-Альянс" на спірну земельну ділянку, матеріали реєстраційної справи № 000 не містять, при тому що акт приймання-передачі земельної ділянки від 19.11.2018, підписаний між ТОВ "НВК "Базіс-Альянс" та ОСОБА_1 , не є правовстановлюючим документом права власності на землю.

У той же час, державний реєстратор в порушення вимог ст. 10 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" таких дій не здійснив, прийняв протиправне рішення про реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за ТОВ "НВК "Базіс-Альянс", про що вніс відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідачі, зі свого боку, протилежного суду не довели, належних та вірогідних доказів правомірності спірного рішення державного реєстратора не надали.

За таких обставин, слід дійти висновку, що рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ "НВК "Базіс-Альянс" на земельну ділянку площею 0,1 га (кадастровий номер: :78:243:0115) (№ 29041850 від 22.11.2018) було прийняте державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Поліщук В. М. із порушенням вимог закону, у зв`язку із чим підлягає скасуванню, а тому позов у даній частині вимог підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про витребування від ТОВ "НВК "Базіс-Альянс" спірної земельної ділянки на підставі ст. 387-388 ЦК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Правовий аналіз положень ст. 387 ЦК України дає підстави для висновку, що у ній йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення (витребування) цього майна в натурі.

Віндикацією є передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна або особи, яка має речове право на майно (титульний володілець), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу правомочностей. Предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном невласника про повернення індивідуально визначеного майна з чужого незаконного володіння.

При цьому слід звернути увагу на те, що предметом доказування у справах за віндикаційними позовами, становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як то: факти, що підтверджують право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та інше. Власник вправі витребувати своє майно від особи, у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні.

У даному випадку суд враховує, що спірна земельна ділянка належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста Києва, проте, вона вибула з володіння поза волею власника, у той час, коли ТОВ "НВК "Базіс-Альянс" протиправно (без будь-якої правової підстави) заволоділо цією земельною ділянкою.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна вимога Київради про витребування з чужого незаконного володіння ТОВ "НВК "Базіс-Альянс" земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :78:243:0115, за адресою: АДРЕСА_1, на користь територіальної громади міста Києва в особі Київради підлягає задоволенню на підставі ст. 387 ЦК України.

Щодо посилань позивача на ст. 388 Цивільного кодексу України, то суд вважає, що вказана правова норма не може бути застосована у спірних відносинах, оскільки передбачає витребування майна від добросовісного набувача.

Так, за змістом пункту 3 ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України власник має право витребувати майно від набувача, якщо це майно було придбане за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач).

У той же час, судом встановлені обставини незаконного заволодіння ТОВ "НВК "Базіс-Альянс" майном (земельною ділянкою) територіальної громади міста, що виключає застосування ст. 388 Цивільного кодексу України.

За таких обставин позов Київради підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідачів.

Також суд враховує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" та постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (із внесеними до неї змінами) з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин, у зв`язку з чим до ГПК України внесені зміни щодо продовження процесуальних строків.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 114, 129, 232, 233, 236, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288, ч. 4 Розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Київської міської ради задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень від 22.11.2018 індексний номер 44178518 державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Поліщук Вікторії Миколаївни про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за Товариством з обмеженою відповідальністю "НВК "БАЗІС-АЛЬЯНС", номер запису про право власності 29041850.

3. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК "БАЗІС-Альянс" (02002, м. Київ, вул. Марини Раскової, 19; ) земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :78:243:0115, що розташована за адресою: м. Київ, хутір Микільський, 17 км Мінського проспекту, земельна ділянка Т на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК "БАЗІС-Альянс" (02002, м. Київ, вул. Марини Раскової, 19; ) на користь Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921, 00 грн.

5. Стягнути з Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Поліщук Вікторії Миколаївни (01133, м. Київ, пров. Лабораторний, 24, кв. 1; ) на користь Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921, 00 грн.

6. Після набрання рішенням суду законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Зазначені строки обчислюються з урахуванням ч. 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 27.05.2020 року.

Суддя Ю.О. Підченко