ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

03.06.2020 м.Дніпро Справа № 904/7469/14

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О.

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від Дніпровської міської ради: Семчук Н.В., довіреність №7/10-3671 від 19.12.2019 р., адвокат;

від позивача: Малєєва О.М., довіреність №245-К-Н-О від 11.01.2020 р., адвокат;

представник відповідача не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином.

розглянувши заяву акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" про перегляд постанови Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2019 року за нововиявленими обставинами у справі №904/7469/14

за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк", м. Дніпро

до КЖЕП "Південне" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

третя особа Дніпровська міська рада, м.Дніпро

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до КЖЕП "Південне" Дніпропетровської міської ради із позовною заявою про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно - нежитлове приміщення №54 на першому поверсі п`ятиповерхової будівлі загальною площею 161,5 кв.м., розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 123 .

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2014 року у справі № 904/4769/14 позовні вимоги задоволено повністю.

Суд визнав за ПАТ КБ "ПриватБанк" право власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення №54 на першому поверсі п`ятиповерхової будівлі загальною площею 161,5 кв.м., розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 123 .

Дніпровська міська рада, яка не була учасником справи, проте вважала, що оскаржуваним рішенням порушені її права власника цього приміщення, звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просила рішення суду від 17.10.2014 року скасувати та відмовити в задоволенні зазначеного позову.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2019 року у справі № 904/7469/14 апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задоволено, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2014 року у справі № 904/4769/14 ( суддя Соловйова А.Є.) скасовано; у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до КЖЕП "Південне" Дніпропетровської міської ради про визнання права власності - відмовлено.

11.03.2020 року позивач по справі - ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з заявою про перегляд постанови Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2019 року у справі № 904/7469/14 за нововиявленими обставинами, в якій просив задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2019 року у справі № 904/7469/14 та прийняти постанову, якою залишити в силі рішення Господарського суду Дніпропетровської області 17.10.2014 року у справі № 904/7469/14; судові витрати за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами покласти на Дніпровську міську раду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.04.2020 року відкрито апеляційне провадження за заявою акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" про перегляд постанови Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2019 року за нововиявленими обставинами у справі №904/7469/14.

Згідно п.11 Закону України №540-ІХ від 30.03.2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набув чинності 02.04.2020 року, розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України доповнено п.4 такого змісту, зокрема, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.306 Господарського процесуального кодексу України, судового розгляду справи продовжуються на строк дії такого карантину, а строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Постановою КМУ від 20 травня 2020 р. № 392 « Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» визначено, що на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією запроваджується послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови.

Послаблення протиепідемічних заходів застосовується та припиняється на території регіону на підставі рішення регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яке приймається з урахуванням оцінки епідемічної ситуації та наявності у регіоні ознак для послаблення протиепідемічних заходів, визначених цією постановою.

У регіонах, в яких здійснюється послаблення протиепідемічних заходів, дозволяється:

з 22 травня:

- регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні за умови перевезення пасажирів у межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Пунктом 1.8 Протоколу № 30 позачергового засідання Дніпропетровської регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій передбачено, що у зв`язку зі сприятливою епідемічною ситуацією, що склалася на території Дніпропетровської області, яка відповідає ознакам, встановленим у абзацах 3, 4 та 5 пункту 4 Постанови, запроваджується послаблення протиепідемічних заходів та дозволяється:

1.регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні за умови перевезення пасажирів у межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, за умови забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, та використання таких засобів індивідуального захисту пасажирами під час перевезення, в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів в міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспортному засобі, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах.

З огляду на послаблення карантину, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.05.2020 року розгляд справи №904/7469/14 призначено в судовому засіданні на 03.06.2020 року об 10 год.

Дніпровською міською радою надано відзив на заяву про перегляд постанови Центрального апеляційного господарського суду за нововиявленими обставинами, в якому зазначено, що обставина, на яку як на істотну посилається заявник, є новою та не є такою, що не була та не могла бути відома особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Жодна обставина не заважала Позивачу провести оцінку спірного нерухомого майна та надати вказаний звіт під час апеляційного перегляду справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву про перегляд постанови, просив її задовольнити, скасувати постанову та залишити без змін рішення суду першої інстанції, яким визнано право власності за позивачем.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви.

До суду апеляційної інстанції представник відповідача не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав .

Відповідно до ч.11,12 статті 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим кодексом для вручення судових рішень.

Статтею 242 ГПК України, яка регламентує порядок вручення судового рішення, зазначено, що днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами, за відсутності представників сторін, оскільки про час та місце розгляду справи вони повідомлені в належний спосіб у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги, а відкладення розгляду справи є правом, а не обов`язком суду, яке залежить від наявності обставин, які унеможливлюють вирішення спору.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Таким чином, представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.

03.06.2020року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність заяви нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При цьому, суд зауважує, що стаття 320 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

При вирішенні питання чи може вказана заявником обставина обставина, вважатись нововиявленою в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Отже, спростування фактів, які було покладено в основу судового рішення, яке заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами, є певним процесом, метою якого є довести до відома суду наявність тих обставин, які існували на момент прийняття судового рішення, та не були відомі суду, а також встановлення їх істотності для розгляду даної справи.

Колегія суддів зауважує, що нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення. Обставина, яка виникла пізніше, є такою, що не могла бути врахована судом при розгляді справи, тому є підставою для нового звернення до суду.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд постанови Центрального апеляційного господарського суду за нововиявленими обставинами, позивач - ПАТ КБ « Приватбанк» посилався на те, що після ухвалення даного рішення, ним була проведена оцінка нерухомого майна, та було з`ясовано, що вартість цього майна на момент оцінки складає 2 405 000 грн., що не було відомо ані заявнику, ані суду, проте вартість майна є істотною обставиною під час розгляду справи про визнання права власності.

При цьому, заявник зазначив, що внаслідок відсутності даної оцінки вартості майна під час розгляду справи Центральним апеляційним господарським судом, позивач був позбавлений можливості касаційного оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду, оскільки первинна вартість майна за позовом складала 168 948 грн.

Проте, колегія суддів вважає, що зазначена позивачем у якості підстави для перегляду судового рішення оцінка спірного майна, здійснена 18.12.2019 року, яка склала 2 405 000 грн., не є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом і не була відома заявнику.

Так, по-перше, колегія суддів зазначає, що позивач не був жодним чином позбавлений можливості здійснити таку оцінку під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

По-друге, колегія суддів вважає, що дана обставина жодним чином не вплинула на встановлені судом обставини.

Так, підставою для оскарження Дніпровською міською радою рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2014 у справі № 904/4769/14 був той факт, що зазначеним рішенням було визнано право власності на спірне нерухоме майно за ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за набувальною давністю, в той час, як дане майно перебувало у комунальній власності територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, яка не була учасником даної справи.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, однак нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення №54 на першому поверсі п`ятиповерхової будівлі загальною площею 161,5 кв.м, розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграду, 123 перебувало у комунальній власності територіальної громади міста Дніпра, тому цей факт виключає можливість набуття права власності за набувальною давністю за позивачем, що й було встановлено апеляційним судом.

Крім того, колегією суддів встановлено, що недотримання позивачем порядку укладання договору купівлі-продажу майна за наслідками проведення цільового аукціону, свідчить про недобросовісність дій позивача по придбанню цього майна, а тому відсутня така ознака набувальної давності, як добросовісність заволодіння.

Таким чином, нова оцінка спірного майна, здійснена позивачем вже після апеляційного перегляду справи, не впливає на оцінку вже досліджених доказів і не є тією істотною обставиною, яка була б підставою для перегляду судового рішення.

Посилання заявника на те, що ця обставина має істотне значення щодо можливості оскарження в касаційному порядку постанови апеляційного суду виходячи з вартості майна, є необгрунтованим, оскільки перегляд рішення суду лише з мотивів віднесення справи з категорії малозначих до категорії справ, які розглядаються у загальному порядку з метою можливості їх касаційного оскарження, не є підставою перегляду, передбаченою ст. 320 ГПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Згідно з ч. 3 ст. 325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Керуючись ст. ст. 320-325 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" про перегляд постанови Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2019 року за нововиявленими обставинами у справі №904/7469/14 - відмовити.

Постанову апеляційного господарського суду від 23.09.2019 року у справі № 904/7469/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали підписано 04.06.2020року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя О.Г.Іванов

Суддя М.О.Дармін