ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року Справа № 915/2393/19

м.Миколаїв

За позовом: Державного підприємства «Миколаївський морський торговельний порт»

(54020, м.Миколаїв, вул. Заводська, 23/14, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ

СТИВІДОРИНГ КОМПАНІ»

(54002, м.Миколаїв, вул. Заводська, 23/26, )

Суддя Ткаченко О.В.

Секретар судового засідання Сулейманова С.М.

Представники:

від позивача: представник не з`явився.

від відповідача: представник не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: встановлення господарських відносин шляхом визнання додаткової угоди до договору укладеною та про стягнення заборгованості і штрафних санкцій у загальній сумі 69319,44 грн.

10.12.2019р. Державне підприємство Миколаївський морський торговельний порт звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛ СТИВІДОРИНГ КОМПАНІ про встановлення господарських відносин шляхом визнання додаткової угоди до договору укладеною в редакції позивача та про стягнення заборгованості і штрафних санкцій у загальній сумі 69319,44 грн., який мотивований відмовою відповідача у добровільному порядку внести зміни до договору №131-Р від 20.05.2013р. відповідно до умов якого сторони домовились стосовно критого зберігання в приміщенні чалочної обумовлене майно в частині збільшення вартості послуг критого зберігання.

Ухвалою суду від 13.12.2019р. відкрито провадження в даній справі та призначено підготовче засідання на 28.01.2020р.

Ухвалою суду від 28.01.2020р. строк підготовчого провадження був продовжений, підготовче засідання відкладено на 25.02.2020р.

Ухвалою суду від 25.02.2020р. було закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 26.03.2020р.

Судове засідання, призначене на 26.03.2020р. не відбулось у зв`язку з перебуванням суддів господарського суду, в тому числі судді Ткаченко О.В. у відпустці з 17.03.2020р. по 27.03.2020р.

З огляду на впровадження постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (в редакції постанови від 25.03.2020р. № 239) на період з 12.03.2020р. по 24.04.2020р. на всій території України карантину, а також те, що встановлений до 01.04.2020 строк карантину, через погіршення епідеміологічної ситуації у країні вже був продовжений, приймаючи до уваги запровадження з 16.03.2020р. на території адміністративної будівлі Миколаївської обласної ради обмежувальних та профілактичних заходів (розпорядження голови Миколаївської обласної ради Про заходи щодо недопущення поширення випадків захворювань, спричинених новим коронавірусом № 35-р від 13.03.2020), якими з 16.03.2020 обмежено доступ громадян та учасників судового процесу до Господарського суду Миколаївської області, з метою забезпечення безпеки учасників справи, що у даному випадку має пріоритет у порівнянні із участю учасників справи при розгляді поданої відповідачем заяви про продовження строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи та проведення судового засідання у розумний термін.

Згідно із ч.2 ст.232ГПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Постановою Кабінету Міністрів України Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України від 04 травня 2020 року № 343, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, зокрема уряд продовжив карантин до 22 травня 2020 року на усій території України та послабив деякі карантинні обмеження.

Враховуючи викладені вище обставини та норми права, та у зв`язку з послабленням карантину з 11.05.2020р., з огляду на необхідність дотримання процесуальних прав сторін, та проведення розгляду справи у розумний термін, суд ухвалою від 15.05.2020р. повідомив учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду справи по суті.

27.05.2020р. від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та про підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не надав суду відзив на позов ДП «Миколаївський морський торговельний порт».

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання 28.05.2020р. не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Господарським судом враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.

Згідно ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення про причини неявки.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 28.05.2020р. судом було підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

20.05.2013р. за №131-р між Державним підприємством «Миколаївський морський торговельний порт», як зберігачем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВА ЄВРОПЕЙСЬКА КОМПАНІЯ», як поклажодавцем був укладений договір, відповідно до умов якого поклажодавець передав, а зберігач прийняв на крите зберігання в приміщенні чалочної (інв. №3352 загальною площею 84,9 кв.м) протягом строку дії цього договору майно, що наведено у переліку майна (додаток №1), який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до умов п. 1.3 договору, поклажодавець приймає надані послуги зі критого зберігання майна та оплачує їх згідно з умовами цього договору.

Згідно з умовами п. 3.1 договору поклажодавець щомісячно оплачує рахунки зберігача за крите зберігання майна, виставлені на підставі актів прийому-передачі та актів наданих послуг до 20-го числа місяця наступного за звітним, з розрахунку вартості надання послуг з критого зберігання майна, за місяць складає 1175,0 грн. без ПДВ.

В подальшому, додатковою угодою №4 до вказаного договору були внесені зміни в частині зміни поклажодавця - з ТОВ «НОВА ЄВРОПЕЙСЬКА КОМПАНІЯ» на ТОВ «МЕТАЛ СТИВІДОРИНГ КОМПАНІ» з огляду на те, що відповідно до статуту товариства «МЕТАЛ СТИВІДОРИНГ КОМПАНІ» воно утворене шляхом виділу з товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ЄВРОПЕЙСЬКА КОМПАНІЯ» і є правонаступником останнього щодо прав та обов`язків, передбачених договором №131-Р від 20.05.2013р.

Додатковими угодами №№1-3 та №5 учасники договору викладали пункт 3.1 договору у новій редакції збільшуючи суму вартості надання послуг з критого зберігання майна

Розділом 4 договору його учасники погодили порядок здавання-приймання послуг.

Так, до 5-го числа кожного місяця наступного за звітним зберігач складає та надає на підпис поклажодавцю приймально-здавальний акт з зазначенням наданих послуг за місяць у двох примірниках. Поклажодавець підписує і повертає приймально-здавальні акти протягом доби (п. 4.1).

До 10-го числа кожного місяці поклажодавець отримує акти наданих послуг і рахунки на оплату, підписує в повертає акти наданих послуг у термін двох діб, а також оплачує рахунки до 20-го числа місяця, наступного за звітним (п. 4.2).

Пунктом 3.4 договору зберігач залишив за собою право на зміну тарифів на послуги за цим договором виключно у разі: підвищення мінімального рівня заробітної плати; змін у розмірі відрахувань у фонди (пенсійний, соцстраху та інше) на законодавчому рівні; інфляції; підвищення цін на енергоносії, паливно-мастильні матеріали, комунальні послуги, закупівлю матеріалів та послуг виробників, з подальшим укладанням додаткової угоди до договору.

Відповідно до умов п. 8.1 договору, він набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками та діє по 31.12.2013р. включно. У випадку, якщо поклажодавець не пізніше ніж за один місяць до закінчення терміну дії Договору не повідомить зберігача про намір припинити його дію, договір вважається автоматично пролонгованим на кожний наступний рік на тих же самих умовах.

Протягом 2017 року позивач неодноразово звертався до відповідача щодо укладання додаткової угоди про зміну тарифів за договором на 2018 рік, проте відповідач вказані листи залишав без розгляду та задоволення. У зв`язку з вищевикладеним, позивач був вимушений звернутись з позовною заявою про встановлення господарських правовідносин шляхом визнання додаткової угоди до договору укладеною та про стягнення заборгованості і штрафних санкцій.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2019р. у справі №915/1901/18 позовні вимоги були задоволені у повному обсязі, між сторонами були встановлені господарські правовідносини шляхом визнання додаткової угоди №6 до Договору укладеною.

21 листопада 2018 року за №150 ДП «Миколаївський морський торговельний порт» видав наказ «Про затвердження та введення в дію тарифів», яким затверджено та введено в дію з 01.01.2019р. тарифи згідно з додатком №1.

Зокрема, в п.9 вказаного додатку №1 передбачено вартість послуг з критого зберігання майна (в приміщенні чалочної інв. №3352) ТОВ «МЕТАЛ СТИВІДОРИНГ КОМПАНІ» в сумі 4232,20 грн. за місяць (без ПДВ).

З урахуванням цього наказу, з огляду на збільшення ціни зберігання, ДП «Миколаївський морський торговельний порт» супровідним листом №07/1728 від 03.12.2018р. направив на адресу ТОВ «МЕТАЛ СТИВІДОРИНГ КОМПАНІ» відповідну додаткову угоду про внесення змін до договору (а.с.48).

Товариством «МЕТАЛ СТИВІДОРИНГ КОМПАНІ» відповіді на лист надало не було, додаткову угоду не підписано, примірник додаткової угоди порту не повернуто.

В подальшому, порт супровідними листами (а.с. 75-86) направляв відповідачу акти виконаних робіт та рахунки за період з листопада 2018 року по жовтень 2019 року, просив сплатити рахунки, підписати акти виконаних робіт, завірити їх печаткою та повернути по одному примірнику.

Вказані листи з додатками були отримані відповідачем, що підтверджується копіями відповідних повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с. 75-86 зворот.бік).

За період з листопада 2018 року по жовтень 2019 року позивачем було виставлено відповідачу 12 рахунків на загальну суму 58331,88 грн. (а.с.51-62), які відповідачем оплачені не були.

Отже, сума боргу за надані портом послуги за зберігання майна відповідача складає 58331,88 грн.

Станом на дату звернення позивача з позовом до суду вказана сума відповідачем не сплачена, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

На підставі статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України між сторонами у даній справі на підставі спірного договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільний кодекс України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статей 6, 627 Цивільний кодекс України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Згідно з ч.2 ст.20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до п.10 ч.2 ст.20 Господарського кодексу України права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються в тому числі шляхом установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

Враховуючи те, що відповідач відмовився від підписання додаткової угоди без зазначення жодної обґрунтованої мотивації, з огляду на те що, відповідач не виявив бажання припинити дію спірного договору у зв`язку з незгодою щодо внесення змін, однак продовжив здійснювати використання у 2019 році портальних кранів, при цьому частково сплачуючи за таке користування у 2019 році та не оскаржив наказ ДП Миколаївський морський торговельний порт» №150 від 21.11.2018р. «Про затвердження та введення в дію тарифів», який станом на дату розгляду цієї справи залишається чинним та не скасованим, вимоги позивача про встановлення господарських правовідносин шляхом визнання додаткової угоди №6 до договору №131-р від 20.05.2013р. між Державним підприємством «Миколаївський морський торговельний порт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Метал Стивідорінг Компані» укладеною в редакції позивача, а також стягнення основної заборгованості за договором №131-р від 20.05.2013р. в сумі 58331,88 грн. є обґрунтованими.

Окрім суми основного боргу, позивач, на підставі умов п. 5.4 договору, нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню у загальній сумі 9428,68 грн. за періоди з 21.12.2018р. по 05.12.2019р.

Відповідно до норм п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши розрахунок розміру пені, судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування пені за період з 21.12.2018р. по 05.12.2019р., по кожному зобов`язанню окремо.

За перевіркою наданого позивачем розрахунку суд вважає, що позовні вимоги в цій частині позову ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та здійснені арифметично вірно.

Отже, вимога про стягнення пені в сумі 9428,68 грн. є обґрунтованою.

Також, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних у загальній сумі 842,03 грн. за період з 21.12.2018р. по 05.12.2019р. та втрати від інфляції у загальній сумі 716,85 грн. за період з січня 2019 року по листопад 2019 року.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За перевіркою наданих позивачем розрахунків суд вважає, що позовні вимоги в цій частині позову ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та здійснені арифметично вірно.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до приписів ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідач не скористався своїм правом спростувати наведені обставини справи та не надав суду належні та допустимі докази виконання взятих на себе зобов`язань за договором №131-р від 20.05.2013р.

За таких обставин, підсумовуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є законними та обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений судовий збір підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Встановити господарські правовідносини шляхом визнання додаткової угоди №6 до договору №131-Р від 20.05.2013р. між Державним підприємством «Миколаївський морський торговельний порт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ» укладеною в наступній редакції (разом з додатком №2):

«Додаткова угода №6

до Договору №131-Р від 20.05.2013

м.Миколаїв __ ______ 201__

Державне підприємство «Миколаївський морський торговельний порт», (надалі - Зберігач), в особі директора Мітченка Сергія Коснятниновича, який діє на підставі Статуту, з одного боку, та Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ» (надалі - Поклажодавець), в особі директора Душкіна Володимира Івановича та виконавчого директора Гапеєва Миколи Сергійовича, які діють на підставі Статуту, з іншого боку, (обидва надалі - Сторони), уклали дану Додаткову угоду до Договору №131-Р від 20.05.2013 (далі - Договір) про наступне:

1. Розділ 3 «Вартість та порядок розрахунків» Договору викласти у наступній редакції:

« 3.1 Поклажодавець сплачує Зберігачу вартість Послуг, що вказані у Додатку №2, який є невід`ємною частиною Договору.

3.2. Зберігач в односторонньому порядку має право на зміну вартості Послуг, повідомивши про це Поклажодавця письмово з подальшим укладанням додаткової угоди. У будь-якому випадку Послуги надаються та оплачуються за тарифами Зберігача, діючими на дату надання Послуг.

3.3 оплата наданих Зберігачем Послуг здійснюється на підставі підписаного обома Сторонами Акта наданих Послуг згідно виставленого рахунку до 20-го числа місяця, наступного за звітним.

3.4 Сторони підтверджують, що вони є платниками податку на прибуток на загальних підставах.»

2. Всі інші умови Договору залишаються без змін, та Сторони підтверджують по ним свої права та обов`язки.

3. Дана Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору від 20.05.2013 №131-Р та розповсюджується на відносини, що діяли з 01.01.2019.

4. Дана Додаткова угода до Договору складена і оформлена у двох примірниках (по одному для кожної зі Сторін), які мають рівну юридичну силу.

від Поклажодавця: від Зберігача:

Директор Директор

__________________ В.І. Душкін ____________________ С.К. Мітченко

Виконавчий директор

__________________ М.С. Гапеєв

Додаток №2

До Договору №131-Р

Від 20.05.2013р.

1. У відповідності до п.3.1 даного Договору Замовник сплачує Послуги за приведеними у таблиці ставками:

№ з/пНазва тарифуВартість тарифу
1. Крите зберігання майна (в приміщенні чалочної, інв. №3352 загальною площею 84,9 кв.м.) за місяць4232,20 грн. (Чотири тисячі двісті тридцять дві грн. 20 коп.) без ПДВ.

2. Оплата за надані Виконавцем Послуги здійснюється в безготівковій формі відповідно до норм чинного законодавства України про здійснення безготівкових розрахунків в національній валюті.

3. Нарахування ПДВ здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

від Поклажодавця: від Зберігача:

Директор Директор

__________________ В.І. Душкін ____________________ С.К. Мітченко

Виконавчий директор

__________________ М.С. Гапеєв».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Стивідорінг Компані» (54002, м.Миколаїв, вул.Заводська, буд.23/26; ідент.код 40618543) на користь Державного підприємства «Миколаївський морський торговельний порт» (54020, м.Миколаїв, вул.Заводська, буд.23/14; ідент.код 01125608) 58331,88 грн. основного боргу, 9428,68 грн. пені, 842,03 грн. 3% річних, 716,85 грн. інфляційних втрат та 3842,0 грн. судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення підписано суддею 29.05.2020р.

Суддя О.В. Ткаченко