ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020 року м.Дніпро Справа № 904/4330/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Іванова О.Г.

при секретарі судового засідання Логвінеко І.Г.

За участю представників сторін:

від відповідача: Яблокова Л.О., ордер серія ДП № 2804/20 від 25.05.2020 р., адвокат;

від відповідача: Чабан А.Д., наказ № 1-К від 15.07.2013 р., директор;

представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Комунального підприємства "Агентство регіонального розвитку "Регіон-Лідер" Дніпропетровської обласної ради" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-ТГСВ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 (повний текст складено та підписано 23.12.2019р. суддя Рудь І.А.) у справі №904/4330/19

за позовом Комунального підприємства "Агентство регіонального розвитку "Регіон-Лідер" Дніпропетровської обласної ради", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-ТГСВ", м. Дніпро

про стягнення коштів у сумі 950 000 грн. 00 коп., набутих без достатньої правової підстави

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Комунальне підприємство "Агентство регіонального розвитку "Регіон-Лідер" Дніпропетровської обласної ради" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-ТГСВ" грошові кошти у сумі 950 000 грн. 00 коп., набутих останнім без достатньої правової підстави та витрати на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір яких становив 7 000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що на виконання умов договору підряду від 12.06.2018 № 4-СМР здійснив передплату у розмірі 950 000 грн. 00 коп. 18.09.2018 позивач отримав від відповідача акти приймання виконаних будівельних робіт № 1 за жовтень 2018 на суму 1 455 622 грн. 28 коп., № 2 за жовтень 2018 на суму 160 514 грн. 02 коп., № 1-ДР на суму 29 350 грн. 39 коп. Однак, перевіряючи стан виконання робіт за договором та аналізуючи зміст отриманих від відповідача актів, позивач встановив, що фактично більша частина робіт не є виконаною, за деякими роботами є перевищення обсягів, вказаних в актах. Частина робіт, вказаних відповідачем в актах, взагалі не погоджувалась сторонами та відсутня у договорі. Крім того, не була підтверджена документально вартість товарно-матеріальних цінностей, вказаних в акті № 1. У звязку з цим позивач, керуючись п.п. 6.2., 7.3. договору, 25.09.2018 надіслав відповідачу листи за № 319/1 від 25.09.2018, за № 320/1 від 25.09.2018, за № 321/1 від 25.09.2018 з мотивованою відмовою від підписання актів. Проте впродовж більше ніж девять місяців відповідач не розпочав виконання невиконаних за вищевказаними актами робіт та усунення виявлених недоліків, у звязку з чим позивач на підставі ч. 2 ст. 849 та ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України відмовився від договору, про що повідомив відповідача листом за № 299 від 02.08.2019. У вказаному листі позивач у звязку з відмовою і, відповідно, розірванням договору також просив повернути йому здійснену передплату у розмірі 950 000 грн. 00 коп., однак дана вимога залишилась без виконання. Позивач наголошує, що законом замовнику надано безумовне право у будь-який час до закінчення роботи відмовитись від договору підряду і у випадку цієї односторонньої відмови відповідний договір є розірваним на підставі ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України. Отже, передплата у розмірі 950 000 грн. 00 коп., здійснена позивачем за договором, розірваним на вимогу замовника відповідно до закону, є коштами, отриманими без достатньої правової підстави.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 у справі №904/4330/19 у позові відмовлено повністю.

Рішення мотивовано тим, що що позивачем не доведено належними доказами факт надіслання відповідачу та отримання останнім листів за № 319/1 від 25.09.2018, за № 320/1 від 25.09.2018, за № 321/1 від 25.09.2018 з відмовою від підписання актів.

Роботи за актами приймання виконаних будівельних робіт №1; №2 ; №1-ДР на загальну суму 1 645 486 грн. 69 коп. суд визнав прийнятими позивачем без зауважень., а доказів виконання відповідачем робіт на суму 131 677 грн. 85 коп. (1 777 164 грн. 54 коп. - 1 645 486 грн. 69 коп.) матеріали справи не містять

З урахуванням положень пункту 11.4. договору, ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України та враховуючи отримання відповідачем 02.08.2019р. листа за № 299 від 02.08.2019р., в якому позивач сповістив про відмову від договору, договір підряду від 12.06.2018 № 4-СМР вважається розірваним з 17.08.2019.

Однак, оскільки, відповідач виконав передбачені договором роботи на загальну суму 1 645 486 грн. 69 коп., у тому числі на суму передплати у розмірі 950 000 грн. 00 коп., з урахуванням положень ч. 4 ст. 653 Цивільного кодексу України (сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом), суд дійшов висновку, що грошові кошти у розмірі 950 000 грн. 00 коп. не вважаються набутими відповідачем без достатньої правової підстави.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Комунальне підприємство "Агентство регіонального розвитку "Регіон-Лідер" Дніпропетровської обласної ради" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-ТГСВ» на користь Комунального підприємства «Агентство регіонального розвитку «РЕГІОН-ЛІДЕР» Дніпропетровської обласної ради кошти, набуті без достатньої правової підстави, у розмірі 950 000 грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-ТГСВ» на користь Комунального підприємства «Агентство регіонального розвитку «РЕГІОН-ЛІДЕР» Дніпропетровської обласної ради судові витрати - судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 14 250 грн., витрати на професійну правничу допомогу, надану під час розгляду справи в суді першої інстанції, у розмірі 14 000 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 21 375 грн. та витрати на професійну правничу допомогу, надану під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 7 000 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергія-ТГСВ" подало апеляційну скаргу, в якій просить змінити мотивувальну частину рішення по справі з урахуванням позиції викладеної в апеляційній скарзі.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі позивач вказує, що листом від 02.08.2019 № 299 на підставі ч. 2 ст. 849 та ч. 3 ст. 651 ЦК України він відмовився від Договору та просив повернути йому передплату у сумі 950 000 грн. у 10-денний термін з дати отримання даного листа. Вказаний лист було отримано відповідачем 02.08.2019. Таким чином, договір підряду від 12.06.2018 № 4-СМР відповідач вважає припиненим з 02.08.2019 на підставі ч. 2 ст. 849 та ч. 3 ст. 651 ЦК України, наводячи в підтвердження своїх доводів правові позиції Верховного Суду та Вищого господарського суду України.

Посилаючись на правові висновки Верховного Суду, позивач вважає, що при ухвалені рішення суд першої інстанції вказав, що предметом доказування у даній справі є зокрема факт виконання робіт, хоча такий предмет доказування був би можливим у разі звернення відповідача (ТОВ «Енергія ТГСВ») з зустрічним позовом про визнання відмови від Договору на підставі ч.2 ст.849 ЦК України недійсною та про стягення з позивачча плати за виконану частину роботи. Оскільки відповідач з таким позовном не звертався, то суд першої інстанції визшов за межі заявлених сторонами вимоги, чим порушив принцип диспозитивності.

У своїх поясненнях до апеляційної скарги позивач, наводячи додатково практику Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, вважає, що суд першої інстанції, встановивши, що КП АРР «Регіон-Лщер» листом за № 299 від 02.08.2019 відмовилось від договору підряду на підставі саме ч. 2 ст. 849 ЦК України водночас дійшов суперечливого та безпідставного висновку, що «Позивач як замовник скористався правом, передбаченим ч. 4 ст. 849 ЦК України, щодо розірвання договору в односторонньому порядку», проігнорувавши таким чином вказівки, викладені в Постанові Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 911/1433/18, в якій Об єднана палата Касаційного господарського суду наголосила на тому, що для правильного вирішення спорів судам необхідно достовірно з`ясовувати обставини того, на підставі якої саме частини статті 849 ЦК України замовник відмовився від договору підряду.

В решті змісту у поясненнях до апеляційної скарги, позивачем дублюються вимоги апеляційної скарги.

У своїй апеляційній скарзі відповідач не погоджується з мотивувальною частиною ухваленого рішення, вважає його прийнятим на підставі не повного досліджених доказів, з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права.

Викладені в рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 року по справі №904/4330/19 обставини «…позивач отримав від відповідачаакти приймання виконаних будівельних робіт №1 за жовтень 2018 на суму 1 455 622 грн. 28 коп….», на переконання скаржника, є неточними, оскільки позивач акти приймання виконаних будівельних робіт №1 за жовтень 2018 на суму 1 455 622 грн. 28 коп., №2 за жовтень 2018 на суму 160 514 грн. 02 коп., № 1-ДР на суму 29 350 грн. 39 коп. отримав нарочно від відповідача 28.08.2018року і це не заперечувалося позивачем, а 18.09.2019 року отримав вдруге поштою.

Крім того, господарським судом Дніпропетровської області не враховано обставин встановлених в рішенні господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/5756/18.

Вважає помилковим застосування до спірних правовідносин положення ч.2 ст.570 та ч.1 ст.1212 ЦК України і, а тому на його переконання мотивувальна частина рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 року по справі №904/4330/19 підлягає зміні.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Відповідач у своєму відзиві на апеляційну скаргу позивача, вважає рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 року законним, обґрунтованим та винесеним відповідно до норм чинного законодавства.

Стосовно тверджень позивача викладених у його апеляційній скарзі, щодо безпідставності набутих коштів, відповідач зазначає, що кошти, отримані як передоплата за виконання робіт за договором і набуті за наявності правових підстав для цього, не можуть бути витребувані згідно зі ст.1212 Цивільного кодексу України як безпідставне збагачення (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2013 у справі №5006/18/13/2012, від 14.10.2014 № 3-129гс14 у справі № 922/1136/13).

Відповідач вважає, що суд першої інстанції не врахував, що положення статті 849 ЦК України не містять права замовника на повернення попередньої оплати за договором. Оскільки положення вказаної статті передбачають право замовника на відшкодування збитків підрядником, при цьому, для застосування таких правових наслідків, суду необхідно встановити обставини невиконання підрядником умов договору підряду. Тому вважає посилання суду на ст. 1212 ЦК України є неправомірним та суперечить нормам цивільного кодексу та практиці Великої Палати Верховного Суду України.

Щодо твердженнь позивача про невиконання робіт відповідачем.

Відповідач, стверджує, що відповідно до умов договору, проектної документації, розпочав виконання робіт, що підтверджується актами виконаних робіт, які знаходяться в матеріалах справи. У зв`язку з неповною оплатою сплатою передоплати відповідач неодноразово звертався до позивача з листами про сплату недоплаченої передоплати. Так як позивач ухилявся від виконання зобов`язань за договором підряду, відповідач вимушений був звернутися до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з позивача недоплаченої передоплати в сумі 342 734,16 грн.

Рішеннями у справі № 904/5756/18 було встановлено: « 18.09.2018 Відповідачем були отримані листи Позивача №30 від 17.09.2018. Жодної письмової відповіді на звернення підрядника замовником не було надано.»

«Згідно акту від 26.09.2018, що підписаний представниками Позивача та КП «Теплоенерго» при прийнятті об`єкту «Теплопостачання житлового будинку №2 на ж/м " АДРЕСА_1 просп АДРЕС А _2 + вул. Усенка - вул. Рылеева", більша частина робіт виконана, не виконано встановлення 2-х мережевих насосів фірми «Lowara» в діючій котельні, передбачені п. 8 цих ТУ і узгодженому проекті.»

«Відповідач не заперечував проти виконання робіт, повідомлень про відсутність фінансування не направляв...»

Позивачем до матеріалів справи долучено листи від 25.09.2018 року № 319/1, № 320/1, № 321/1 та опис вкладення, як підтвердження направлення зазначених листів, які є мотивованими відмовами від підписання актів. Проте зазначені листи Відповідачем не отримувалися, а Позивачем не надано належного доказу направлення зазначених листів Відповідачу.

Відповідачем до матеріалів справи долучено копію листа № 28 від 28.08.2018 року, яким Позивачу вручено акти виконаних робіт (а.с. 95). Зазначений лист підписаний представником позивача та свідчить про отримання 28.08.2019 року зазначених актів. Також даний лист було направлено вдруге Позивачу Поштою і отримано ним 18.09.2018 року (даний факт також було встановлено судом у справі № 904/5657/18) (а.с. 144,145).

Як стверджує Позивач, ним 25.09.2018 року на адресу відповідача направлено листи за вих. № 319/1, № 320/1, № 321/1 про невиконання робіт. Проте дані листи направлено поза межами строків визначених умовами договору, тому в силу п. 6.2 Договору підряду акти виконаних робіт є підписаними і свідчать про виконання робіт Відповідачем відповідно умов договору.

Крім того, Відповідачем на адресу Позивача направлявся лист від 17.09.2018 року вих. № 32, яким ТОВ «ЕНЕРГІЯ-ТГСВ» повідомляло про те, що Акт приймання - передачі виконаних робіт отримано КП «Агентство регіонального розвитку «РЕГІОН-ЛІДЕР» 28.08.2019 року, станом на 17.09.2018 року підписаний акт або відмова від підписання на адресу Відповідача не надходила, отже Акт є підписаним відповідно до п. 6.2 Договору.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.01.2020 було залишено без руху апеляційну скаргу Комунального підприємства "Агентство регіонального розвитку "Регіон-Лідер" Дніпропетровської обласної ради" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 у справі №904/4330/19. Надано тстрок для усунення недоліків.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.01.2020 було залишено без руху апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-ТГСВ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 у справі №904/4330/19. Надано тстрок для усунення недоліків.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Агентство регіонального розвитку "Регіон-Лідер" Дніпропетровської обласної ради" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 у справі №904/4330/19. Розгляд скарги призначено у судове засідання на 16.03.2020 о 12:00 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2020 поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-ТГСВ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 у справі №904/4330/19. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 16.03.2020 о 12:00 год., Приєднано апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-ТГСВ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 у справі №904/4330/19 для сумісного розгляду до апеляційної скарги Комунального підприємства "Агентство регіонального розвитку "Регіон-Лідер" Дніпропетровської обласної ради".

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.03.2020 розгляд апеляційних скарг Комунального підприємства "Агентство регіонального розвитку "Регіон-Лідер" Дніпропетровської обласної ради" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-ТГСВ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 у справі №904/4330/19 відкладено на 30.03.2020 на 12:40 год.

30.03.2020 судове засідання не відбулося, у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанов № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", та № 239 від 25 березня 2020 змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів від 16 березня 2020 № 215), якою на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 до 24 квітня 2020, рішенням зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформлених протоколами зборів суддів від 17.03.2020 року №1 і від 31.03.2020 року №3 та наказом голови суду № 32 від 17.03.2020, з урахуванням Рекомендацій Ради суддів України, викладених у листі № 9рс-186/20 від 16 березня 2020 року, з метою дотримання завдань господарського судочинства в частині змагальності та рівності сторін, було встановлено особливий режим роботи Центрального апеляційного господарського суду на період дії карантину.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.05.2020 розгляд справи №904/4330/19 призначено в судовому засіданні на 25.05.2020 на 12:40. Рекомендовано учасникам справи утриматись від безпосередньої присутності в залі суду, прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у тому числі, відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 №196, надати клопотання про розгляд справи за їх відсутності; У випадку безпосередньої участі учасників справи в судовому засіданні обов`язковою є наявність засобів особистого захисту (масок, рукавичок, тощо); Визнано явку представників в судове засідання не обов`язковою.

Представник позивача у судове засідання не з`яввся. Про дату час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №035. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Таким чином, представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.

Беручи до уваги, що неявка представника позивача не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для її розгляду у судовому засіданні, справа переглядалася без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.

21.05.2020 на адресу Центрального апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через запровадження карантину, зокрема обмеження роботи транспорту.

Однак, зазначене клопотання залишається судом без розгляду, оскільки відповідно до постанови кабінету міністрів України від 20.05.2020 року №392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів введено ряд послаблень, зокрема У регіонах, в яких здійснюється послаблення протиепідемічних заходів, дозволяється:

з 22 травня:

-проведення спортивних заходів без глядачів, в яких беруть участь не більше ніж 50 осіб. Спортивні заходи, в яких беруть участь понад 50 осіб, можуть проводиться за погодженням із Міністерством охорони здоров`я за результатами оцінки епідемічних ризиків;

-проведення релігійних заходів за умови перебування не більше однієї особи на 10 кв. метрах площі будівлі, де проводиться релігійний захід;

-діяльність готелів (крім функціонування ресторанів у готелях);

-регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні за умови перевезення пасажирів у межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб;

з 25 травня:

-перевезення пасажирів метрополітенами за умови забезпечення перевізником контролю за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, у тому числі виготовлених самостійно;

-відвідування закладів дошкільної освіти;

Що у сукупності, спростовує доводи заявника про неможливість його прибуття у судове засідання через введення карантинних зоходів, зокрема обмеження роботи транспорту, яке було фактично скасоване вищезазначеною постановою ще 22.05.2020.

25.05.2020 оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

12.06.2018 між Комунальним підприємством "Агентство регіонального розвитку "Регіон-Лідер" Дніпропетровської обласної ради" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергія-ТГСВ" (підрядник) укладено договір підряду № 4-СМР (далі договір).

Згідно з п. 1.1. договору замовник доручає, а підрядник бере на себе зобовязання виконати роботи: "Теплопостачання житлового будинку № 2 на ж/м "Лівобережний-3" в районі просп. Миру + вул. Усенка вул. Рилєєва" (зовнішні теплові мережі, вузол введення).

За п. 2.1. договору вартість робіт складає 1 777 164 грн. 54 коп., у т.ч. ПДВ 20% у розмірі 296 194 грн. 09 коп.

Пунктом 2.3. договору передбачено порядок і терміни оплати:

- передплата на початок виконання робіт у розмірі 1 292 734 грн. 16 коп. з ПДВ;

- остаточний розрахунок становить 484 430 грн. 38 коп. з ПДВ.

Відповідно до п. 3.1. договору термін виконання робіт: згідно з Графіком виконання робіт.

За п. 4.1. договору підрядник розпочинає виконання робіт після перерахування замовником першого платежу, передачі погодженої проектної документації (печатка та підпис замовника "до виконання робіт").

Згідно з п. 5 договору підрядник зобов`язаний:

- виконати зі своїх матеріалів, своїми силами, механізмами і устаткуванням усі роботи в об`ємі і терміни, передбачені у договорі (5.1);

- здати роботи замовникові у стані, що відповідає вимогам замовника, СНИП, ДБН та іншим документам, затвердженим сторонами. Підрядник гарантує відповідність застосованих матеріалів і виконуваних робіт вимогам державних стандартів, технічних умов та інших нормативних актів (5.5);

- за свій рахунок усунути недоліки якості виконаних робіт (якщо при здачі-прийманні виконаних робіт такі будуть виявлені) у терміни, погоджені сторонами, передбачені актами усуненні недоліків, а також усувати виявлені недоліки в процесі експлуатації устаткування, в період гарантійного терміну, наданого виробником цього устаткування (5.6);

- до закінчення звітного місяця готувати акти прийому-передачі виконаних підрядних робіт і представляти їх на узгодження замовникові (5.7);

- виконати в повному обсязі усі свої зобов`язання, передбачені договором (5.9).

Відповідно до п. 6.2. договору замовник зобов`язується не пізніше 10-ти робочих днів після надання підрядником актів прийому-передачі виконаних підрядних робіт забезпечити приймання виконаних робіт і підписати або надати мотивовану відмову від приймання виконаних робіт. У разі непідписання і ненадання мотивованої відмови у підписанні замовником акту виконаних робіт, вказаний документ вважається автоматично підписаним і має повну юридичну силу акту виконаних робіт.

Підрядник здає замовнику виконані роботи за актом приймання виконаних підрядних робіт, в якому вказується обсяг і вартість виконаних робіт (п. 7.2. договору).

За п. 7.3. договору якщо при здачі-прийманні виконаних робіт будуть виявлені недоліки якості виконаних робіт, які виникли з вини підрядника, замовник має право не приймати ці роботи до усунення недоліків якості. У даному випадку замовник надсилає мотивовану відмову від підписання наданих йому актів приймання виконаних робіт. У разі мотивованої відмови замовника прийняти виконані роботи підрядник зобов`язаний протягом 3-х календарних днів з моменту отримання мотивованої відмови замовника направити свого представника на адресу замовника, заздалегідь погодивши із замовником дату і час складання двостороннього акту усунення недоліків з переліком зауважень, в якому встановлюється термін усунення недоліків. У цьому випадку усунення недоліків, помилок в роботі підрядника здійснюється ним за власний рахунок.

Приймання робіт здійснюється впродовж 5-ти робочих днів після отримання замовником актів прийому-передачі виконаних підрядних робіт, які підписують уповноважені представники обох сторін (п. 7.4. договору).

Згідно з п. 8.1. договору підрядник гарантує якість виконання усіх робіт відповідно до проектної документації і діючих норм та технічних умов (8.1.2); своєчасне усунення недоліків та дефектів, виявлених під час приймання робіт і в період гарантійної експлуатації (8.1.3).

За п. 11.2. договору дострокове розірвання договору може мати місце за угодою сторін або на підставах, передбачених чинним законодавством України, цим договором, з відшкодуванням понесених збитків.

Відповідно до п. 11.3. договору при розірванні договору за угодою замовника та підрядника, а також за ініціативою будь-якої із сторін у випадках, передбачених договором, незавершені роботи передаються замовникові, який оплачує підрядникові вартість фактично виконаних робіт на підставі актів виконаних робіт на умовах цього договору. У разі, якщо сума передплати, перерахована замовником підрядникові раніше відповідно до умов договору, перевищує вартість фактично виконаних підрядником робіт, підрядник зобовязаний повернути на рахунок замовника в 5-денний термін з моменту отримання будь-якої із сторін повідомлення про розірвання цього договору, суму передплати за вирахуванням вартості фактично виконаної роботи, а матеріали передати замовнику.

Пунктом 11.4. договору передбачено, що сторона, яка вирішила розірвати договір відповідно до умов цього договору, направляє письмове повідомлення іншій стороні за 10 робочих днів до передбачуваної дати розірвання договору.

Відповідно до п. 11.5. договору замовник має право розірвати цей договір у випадках:

11.5.1. якщо підрядник не розпочав виконання робіт впродовж 15 днів з моменту виконання замовником умов п. 4.1. договору;

11.5.2. якщо підрядником були порушені терміни виконання робіт, встановлені договором, більш ніж на 30 днів.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання сторонами усіх зобов`язань за ним (п. 12.15. договору).

Позивач на підставі виставлених відповідачем рахунків здійснив передплату на загальну суму 950 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 234 від 22.06.2018 на суму 650 000 грн. 00 коп., № 268 від 18.07.2018 (проведено банком 19.07.2018) на суму 300 000 грн. 00 коп..

У зв`язку з тим, що впродовж більше ніж дев`ять місяців відповідач не розпочав виконання невиконаних за вищевказаними актами робіт та усунення виявлених недоліків, позивач на підставі ч. 2 ст. 849 та ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України відмовився від договору, про що повідомив відповідача листом за № 299 від 02.08.2019. У вказаному листі позивач у зв`язку з відмовою і, відповідно, розірванням договору також просив повернути йому здійснену передплату у розмірі 950 000 грн. 00 коп. (т. 1, а.с. 27, 28). Даний лист відповідач отримав 02.08.2019 (т. 1, а.с. 29), однак вимога про повернення суми передплати не була задоволена.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

12.06.2018 між Комунальним підприємством "Агентство регіонального розвитку "Регіон-Лідер" Дніпропетровської обласної ради" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергія-ТГСВ" (підрядник) укладено договір підряду № 4-СМР (далі договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору підряду, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до змісту мотивувальної частини Постанови Центрального апеляційного господарського суду від 10.06.2019р. у справі № 904/5756/18 за Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-ТГСВ" до Комунального підприємства "Агентство регіонального розвитку "Регіон-Лідер" Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпро про стягнення коштів 581165,06 грн та 342734,16 грн, боргу в сумі нездійсненої попередньої оплати - 581165,06 грн та 342734,16 грн. за договорами №2-СМР від 01.03.2018р. та №4-СМР від 12.06.2018р.:

« 12.06.2018 між Позивачем та Відповідачем був укладений аналогічний за змістом договір підряду №4-СМР (надалі - Договір-2), відповідно до п. 1.1. якого замовник доручив, а підрядник прийняв на себе зобов`язання виконати роботи: "Теплопостачання житлового будинку №2 на ж/м "Лівобережний-3" в районі просп. Миру + вул. Усенка - вул. Рылеева" (зовнішні теплові мережі, вузол введення), далі по тексту - "роботи".

Відповідно до 12.15 договорів вони набирають чинності з моменту підписання і діють до виконання сторонами усіх зобов`язань за ними.

Згідно з п. 1.2., 1.3. Договору-1,-2 підрядник зобов`язується виконати роботи на свій ризик, власним устаткуванням і інструментами, з власних матеріалів і матеріалів замовника, відповідно до умов договору, проектної документації, яка є невід`ємною частиною цього договору. У разі відсутності оплати підрядник призупиняє усі роботи на об`єкті до відновлення фінансування.

За умовами п. 2.1 Договору-2 вартість робіт за договором складає 1 777 164,54 грн, у тому числі ПДВ 20% в сумі 296 194,09 грн.

Пунктом 2.3. Договору-2 визначено порядок і терміни оплати.

Перший платіж:

- передоплата на початок виконання робіт складає 1 292 734,16 грн з ПДВ;

- остаточний розрахунок становить 484 430,38 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 4.1. Договорів-1,-2 підрядник приступає до виконання робіт після перерахування замовником першого платежу, передачі погодженої проектної документації (печатка та підпис замовника «до виконання робіт»).

Згідно п. п. 6.1., 6.2. договорів замовник зобов`язаний прийняти і сплатити виконані підрядником роботи. Не пізніше 10-ти робочих днів після надання підрядником актів прийому передачі виконаних підрядних робіт забезпечити приймання виконаних підрядних робіт і підписати або надати мотивовану відмову приймання виконаних робіт. У разі не підписання і не надання мотивованої відмови в підписанні замовником актів виконаних робіт вказаний документ вважається автоматично підписаним і має повну юридичну силу акту виконаних робіт.

Відповідно до п. 9.3. договорів у разі несвоєчасної оплати замовником виконаних робіт, виробництво робіт призупиняється, а терміни виконання робіт пропорційно переносяться на кількість днів затримки платежу.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що на виконання зобов`язань за Договором-1,-2 Відповідачем було здійснено передоплату у наступних сумах:

2) за договором № 4-СМР від 12.06.2018 - в сумі 950 000,00 грн:

- 650 000,00 грн згідно платіжного доручення №234 від 22.06.2018 (а.с. 73, т.1);

- 300 000,00 грн згідно платіжного доручення №268 від 18.07.2018 (а.с. 70, т.1);

Отже, сума нездійсненої Відповідачем попередньої оплати за договорами становить:

- за договором №4-СМР від 12.06.2018 - 342 734,16 грн (1 292 734,16 грн - 950 000,00 грн = 342 734,16 грн).

Позивач звернувся до Відповідача з листами №19 від 19.07.2018, №№26, 27 від 22.08.2018, №28 від 28.08.2018, відправлені згідно належних доказів 17.09.2018 (а.с. 133-137, т.1), в яких вимагав терміново здійснити попередню оплату за Договором-1 в сумі 581 165,06 грн та за Договором-2 в сумі 342 734,16 грн. Вказані листи були отримані відповідачем 18.09.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №507, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 139, т.1).

…

18.09.2018 Відповідачем були отримані листи Позивача №30 від 17.09.2018 про погодження акту виконаних робіт по Договору-2 на суму 1 455 622,28 грн та сплату заборгованості у сумі 505 622,28 грн та №32 від 17.09.2018 про погодження акту виконаних робіт №1-ДР на суму 29350,39 грн та сплати заборгованості за ним у сумі 29350,39 грн, а також рахунки на оплату; лист №33 від 17.09.2018 про передачу на підписання актів виконаних робіт по Договору-1 на суму 9931,781, по Договору-2 160514,02 грн, договірної ціни на додаткові роботи по облаштуванню підземної частини теплотраси по Договору-2 на суму 64076,52 грн (а.с. 145-153, т.1).

Жодної письмової відповіді на звернення підрядника замовником не було надано».

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права , викладені в постановах Верховного Суду.

В пункті 29 постанови Верховного Суду від 25.02.2020р. у справі № 904/9537/17, суд касаційної інстанції зазначав про необхідність оцінки наданого до матеріалів справи Виконавцем акту приймання-передачі виконаних робіт на відповідність його вимогам статті 882 ЦК України щодо наявності в ньому відмітки сторони, яка відмовилася від його підписання, а також наявності доказів надання цього акта для підписання Замовнику.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів визнає встановленими і такими, що не підлягають доказуванню, як обставини належного спрямування на адресу ТОВ «Енергія ТГСВ» і отримання останім 18.09.2018р. листа № 28 від 28.08.2018р. (т.1 а.с. 95) за яким на його адресу було спрямовано акт виконаних робіт № 1 на загальну суму 1 455 622,28 грн, відсутність будь-яких зауважень з його боку щодо незгоди з об`ємами і якістю зазначених в акті робіт так і того, що перераховані за платіжними дорученнями №234 від 22.06.2018 та №268 від 18.07.2018 , відповідно, 650 000,00 грн та 300 000,00 грн були перераховані як передоплата за договором № 4-СМР від 12.06.2018 .

Звертаючись з позовом про стягеннян безпідставно набутих коштів, в якості підстав позову, КП Агенство регіонального розвитку «РЕГІОН-ЛІДЕР» посилається на спрямування ним листів Вих.№319/1 від 25.09.2018р. (т.1 а.с. 23), вих.№320/1 від 25.09.2018р. (т.1 а.с. 24) та Вих.№ 321/1 від 25.09.2018р. відповідно до опису вкладення (т.1 а.с. 26) на адресу ТОВ «Енергія ТГСВ».

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Позивач не наводить ані в позовній заяві, ані в апеляційній скарзі обґрунтувань, чому ним під час розгляду справи № 904/5756/18 не надавалися суду як листи від 25.09.2018р. вих.№№ №319/1, 320/1,№ 321/1 так і опис вкладення, що у сукупністю з відсутнісю розрахункового документу (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), повідомлення про вручення поштового відправлення та зазначення в опису вкладення вказівки на номер поштового відправлення , свідчить про недоведеність позивачем відповідних обставин і , відповідно, правильність висновків суду першої інстанції, що КП Агенство регіонального розвитку «РЕГІОН-ЛІДЕР» не доведено належними доказами факт надіслання відповідачу та отримання останнім листів за № 319/1 від 25.09.2018, за № 320/1 від 25.09.2018, за № 321/1 від 25.09.2018 з відмовою від підписання актів.

Відповідно до абзацу 4 пункту 3.12. Постанови № 18 від 26.12.2011р. Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предметом спору є вимога позивача щодо стягнення з відповідача 950 000,00 грн, перерахованих позивачем за платіжними дорученнями № 234 від 22.06.2018р.( 650 000,00 грн) і № 268 від 18.07.2018р.(300 000,00 грн), які визначаються позивачем як бепідставно набуті відповідачем.

Як встановлено вище, кошти, перераховані за платіжними дорученнями № 234 від 22.06.2018р.( 650 000,00 грн) і № 268 від 18.07.2018р.(300 000,00 грн) були перераховані в якості передоплати за за договором № 4-СМР від 12.06.2018р. в тому числі за роботи, визначені в акті виконаних робіт № 1 на загальну суму 1 455 622,28 грн.

Місцевий господарський суд встановив, що матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем робіт на суму 131 677 грн. 85 коп. із розрахунку 1 777 164 грн. 54 коп. (п.2.1 вартість робіт за Договором) - 1 645 486 грн. 69 коп. (1 455 622,28 грн (роботи за актом виконаних робіт № 1) + 160 514 грн. 02 коп (роботи за актом виконаних робіт № 2) + роботи за актом № 1-ДР на суму 29 350 грн. 39 коп).

Згідно з ч. 2 ст. 570 Цивільного кодексу України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України зазначала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

Аналогічних правових висновків щодо застосування положень частини 4 статті 849 Цивільного кодексу України та можливості стягнення з відповідача на користь позивача коштів внесеної передплати після припинення дії договору підряду дійшов Верховний Суд у постановах від 10.05.2018 у справі № 916/1591/17, від 11.11.2018 у справі № 910/13332/17 та від 14.06.2018 у справі № 912/2709/17.

З урахуванням вищевикладеного, необхідність визначення правової природи 950 000,00 грн становить предмет доказування у даній справі, в зв`язку із чим, доводи апеляційної щодо виходу суду за межі позовних вимог, відхиляються як такі, що ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального права.

Частиною 1 статті 266 Господарського процесуального кодексу України, передбачено право особи, яка подала апеляційну скаргу, доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Подання пояснень до апеляційної скарги можливо за дозволом суду у відповідності до частини 5 статті 161 Господарського процесуального кодексу України.

У колегії суддів не виникало окремих питань, щодо яких КП Агенство регіонального розвитку «РЕГІОН-ЛІДЕР» мало надати пояснення, в зв`язку із чим пояснення до апеляційної скарги (т.2 а.с. 160-163) визнаються колегією суддів такими, що подані з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

Посилання КП Агенство регіонального розвитку «РЕГІОН-ЛІДЕР» на постанови Верховного Суду носять декларативний характер і не вказують, які саме висновки суду першої інстанції не відповідають правовим висновкам Верховного Суду, в зв`язку із чим відхиляються як необґрунтовані.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Енергія ТГСВ» щодо необхідності зміни мотивувальної частини рішення суду першої інстанції відповідно до доводів апеляційної скарги відхиляються з огляду на наступне.

Зазначення в мотивувальній частині рішення про те, що «…18.09.2018р. позивач отримав від відповідача акти виконаних робіт…» не суперечить редакції в якій просить викласти мотивувальну частину рішення ТОВ «Енергія ТГСВ» в зв`язку із чим не свідчить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а тому не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів ТОВ «Енергія ТГСВ» та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З урахуванням вищенаведених висновків, згідно яких колегія суддів апеляційної інстанції визнала необґрунтованими доводи апеляційної скарги КП Агенство регіонального розвитку «РЕГІОН-ЛІДЕР» щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги ТОВ «Енергія ТГСВ» щодо необхідності викладення мотивувальної частини рішення в редакції, запропонованій скаржником відхиляються як необґрунтовані.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції при перегляді рішення суду першої інстанції не встановлено порушення порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, неправильного тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню, колегія суддів у урахуванням положень частин1,2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України доходить до висновку, що рішення 23.12.2019 у справі №904/4330/19 ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення його без змін, а апеляційний скарг КП Агенство регіонального розвитку «РЕГІОН-ЛІДЕР» та ТОВ «Енергія ТГСВ» на нього без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 21 375,00 грн. (т. 2 а.с.179) та 21 375,00 грн. (т.2 а.с. 144 та т.2 а.с 156) покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Комунального підприємства "Агентство регіонального розвитку "Регіон-Лідер" Дніпропетровської обласної ради" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-ТГСВ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 у справі №904/4330/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 у справі №904/4330/19 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги Комунальним підприємством "Агентство регіонального розвитку "Регіон-Лідер" Дніпропетровської обласної ради" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 у справі №904/4330/19 у сумі 21 375,00 грн. покласти на Комунальне підприємство "Агентство регіонального розвитку "Регіон-Лідер" Дніпропетровської обласної ради" (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 56, ).

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергія-ТГСВ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 у справі №904/4330/19 у сумі 21 375,00 грн. покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергія-ТГСВ" (49044, м. Дніпро, вул. Виконкомівська, 24А, код ЄДРПОУ 3883499).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному в порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 04.06.2020

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г. Іванов