РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.05.2020Справа № 911/80/20
Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП «Логістик» (юридична адреса: 39631, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, 64; адреса для листування: 39600, м. Кременчук, вул. Горького, 17, офіс 1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АС-Транс Брок» (03028, м. Київ, вул.Феодосійська, 4, кв. 206)

про стягнення грошових коштів

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП «Логістик» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АС-Транс Брок» (відповідач) про стягнення заборгованості за договором перевезення, укладеним у спрощений спосіб шляхом складення відповідної заявки на суму 27 734, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань, зокрема, відповідач не виконав зобов`язань щодо оплати послуг, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13 січня 2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП «Логістик» та додані до неї документи направлено до господарського суду міста Києва за підсудністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2020 року у справі № 911/80/20 позовну заяву б/н від 26.12.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП «Логістик» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АС-Транс Брок» про стягнення грошових коштів залишено без руху, надано Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП «Логістик» строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.02.2020 року було прийнято вказану позовну заяву до провадження, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження без виклику представників сторін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.04.2020 року було продовжено строк розгляду справи та запропоновано сторонам надати додаткові пояснення та докази.

Відповідно до ч.1 п. 3 ст. 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме - це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Ч. 1 ст. 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 ГПК України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

25.03.2020 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, який був приєднаний судом до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2019 року між підприємствами ТОВ «ОТП Логістик» та ТОВ «АС-Транс Брок» укладено договір транспортного експедирування на суму 24 000 тис. грн. у спрощений спосіб шляхом укладення заявки №10/07 (1) на перевезення вантажу.

Виконання зобов`язань щодо транспортування вантажу позивачем виконано у повному обсязі, що підтверджується товарно-транспортною накладною А №050574.

Відповідач в свою чергу не заперечує проти того, що позивач виконав свої зобов`язання перед ним, проте заперечує щодо наявності в нього заборгованості.

Так, в матеріалах справи міститься витяг з журналу-ордеру і відомість по бухгалтерському рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями за 01.05.19 - 31.12.19».

Відповідно до статті першої Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996-XIV) бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з ч.1 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Існує 5 основних форм бухгалтерського обліку, в тому числі повна та

скорочена форми журнально-ордерної системи обліку. Повна журнально-ордерна система обліку - це 17 журналів-ордерів і відомості до них. Облікові регістри - це журнали-ордери, відомості, Головна книга. Журнал-ордер являє собою багатографну таблицю, записи в ньому ведуться за кредитом одного чи кількох рахунків із зазначенням рахунків, що дебетуються.

В Журналі, наданому позивачем, відображено в графі « 70» п`ять господарських операцій з надання послуг, за результатами яких товариству «AC-Транс брок» за період 01.05.19 - 31.12.19 позивачем було виставлено відповідні рахунки (зазначені в графі «Субконто») на загальну суму 101000 грн. (сто одна тисяча гривень). Одночасно в графі «Кредит, оборот» зазначено, що від відповідача надійшли грошові кошти у загальній сумі 98000 грн. (дев`яносто вісім тисяч гривень), що визначило в свою чергу 3000 грн. в графі «Кінцевий залишок, дебет». Отже, за даними бухгалтерського обліку позивача заборгованість відповідача за надані послуги на дату звернення з позовом складала 3000 грн.

Позивач у своїй відповіді на відзив від 07.05.2020 року вказав, що 20.03.2020 року відповідач сплатив 3000 грн., попередньо сплативши 21000грн., всього разом на 24000 грн., але за іншим договором.

Суд звертає увагу, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що вказана оплата здійснювалась по іншому договору, а не по заявці №10/07, натомість матеріали справи містять дані з журнала - ордера і відомості по рахунку 361 за 01.05.2019 р.-31.12.2019 р., в якому містяться дані про заборгованість відповідача у сумі 3000 грн.

Отже, суд погоджується з твердженням відповідача та дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Логістик» в частині основного боргу та всіх нарахувань.

Відповідно до п. 1 ст. 173 ГК України господарське зобов`язання - це зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно п. 1 ст. 193 ГК України - суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами статей 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо заяви позивача про відшкодування витрат на правову допомогу суд зазначає таке.

У разі відмови в задоволенні позову, витрати на правову допомогу не відшкодовуються у відповідності до ч.2 ст. 126 ГПК України.

З системного аналізу вищевикладеного, беручи до уваги, що позивачем не надано суду належних доказів підтвердження обставин, зазначених в позовній заяві, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ Логістик» є необґрунтованими, недоведеними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись умовами договору,ст. ст. 16, 530, 525, 526, Цивільного кодексу України, ст.193, 173 Господарського кодексу України, 33, 34, 73 , 74, 86, 98, 104, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення з урахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ X "Прикінцеві положення" доповнити пунктом 4 такого змісту: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID- 19 )".

Повне рішення складено 19.05.2020 р.

Суддя М.В. Данилова