ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.05.2020 Справа № 905/2449/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

секретар судового засідання Доннік Н.В.

у справі за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосетьспецмонтаж» (84792, Донецька область, м. Світлодарськ, буд. 80, )

про: 1) розірвання договору купівлі-продажу від 20.08.2019; 2) стягнення неустойки в сумі 31 087,80 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Мамедова Н.Т., довіреність № 23 від 26.12.2019, положення №07-02 від 27.06.2019

від відповідача: Негодуйко Г.В., свідоцтво серії ДН №5027, довіреність № б/н від 01.10.2019;

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, м. Харків звернулось з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосетьспецмонтаж», м. Світлодарськ, про: 1) розірвання договору купівлі-продажу від 20.08.2019р.; 2) стягнення неустойки в сумі 31 087,80 грн.

Позивач просить суд розірвати договір купівлі - продажу, з підстав неналежного виконання відповідачем зобов`язання з сплати вартості об`єкта приватизації, яке виникло відповідно до укладеного між сторонами правочину, щодо об`єкта малої приватизації: окремого майна Бокс№1, П-1 на території автотранспортного виробничого об`єднання загальною площею 1440 адресою: Донецька обл., Бахмутський район, м. Світлодарськ, вул. Енергетиків, буд. 101, що обліковується на балансі Вуглегірської ТЕС ВГІ ПАТ «Центренерго».

Крім того, за несплату відповідачем, згідно з договором купівлі-продажу, коштів позивачем, на підставі Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», нараховано неустойку в сумі 31087,80 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області №905/2449/19 від 08.01.2020 відкрито провадження у справі.

28.08.2020 до суду надійшов відзив, в якому зазначено, що після укладення договору директором ТОВ «Енергосетьспецмонтаж» було здійснено спробу оглянути приміщення боксу, однак з`ясувалось, що бокс занятий військовослужбовцями Збройних сил України. Внаслідок повідомлення позивача про таку обставину, останнім жодних дій вчинено не було. Також відповідач наголошує, що позивачем при укладанні відповідного договору були порушені приписи ст. 659 Цивільного кодексу України, щодо не повідомлення покупця про перебування боксу в користуванні третіх осіб.

Також позивач в порушення вимог ст. 193 Господарського кодексу України не вживає заходів для належного виконання своїх обов`язків, чим недобросовісно порушує інтереси відповідача. А отже, застосування штрафних санкцій до відповідача, при неналежному виконанні свої зобов`язань позивачем є протиправним.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, суд встановив наступне.

20.08.2019 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (надалі по тексту - «Продавець») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергосетьспецмонтаж» (надалі по тексту - «Покупець») укладений договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації.

Договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бінус О.О. та зареєстровано в реєстрі за №941.

Згідно з п.1.1. Договору, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю об`єкт малої приватизації: окреме майно Бокс№1, П-1 на території автотранспортного виробничого об`єднання загальною площею 1440 адресою: Донецька обл., Бахмутський район, м. Світлодарськ, вул. Енергетиків, буд. 101, що обліковується на балансі Вуглегірської ТЕС ВГП ПАТ «Центренерго» (далі - «Об`єкт приватизації»), а Покупець зобов`язується прийняти Об`єкт приватизації, сплатити ціну його продажу і виконати визначені в Договорі умови.

Відповідно до п.2.1. Договору, згідно з протоколом про результати електронного аукціону № UA-РS-2019-06-24-000067-1, що відбувся 24 липня 2019 року, який затверджено наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях №00143 від 05.08.2019, ціна продажу Об`єкта приватизації становить 518130 гривень 00 копійок, без урахування ПДВ.

Сума ПДВ, що нарахована на ціну продажу Об`єкта приватизації, становить 103 626 гривень 00 копійок.

Покупець зобов`язаний сплатити за придбаний Об`єкт приватизації ціну продажу, що складає - 621756,00 грн з урахуванням ПДВ, у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня підписання цього Договору.

Згідно з положеннями п.2.2. Договору, розрахунки за об`єкт приватизації здійснюються:

- гарантійний внесок для участі в аукціоні, сплачений Покупцем на банківський рахунок оператора електронного майданчика - Товариство з обмеженою відповідальністю «Національна Електронна Біржа», в сумі 51300,00 грн, що становить 10 відсотків стартової ціни Об`єкта приватизації, зараховуються Покупцеві в рахунок ціни продажу Об`єкта приватизації під час розрахунку, за придбаний об`єкт приватизації після його перерахування оператором електронного майданчика на рахунок продавця;

- протягом 10 днів з дня підписання цього Договору на сплачені Покупцем грошові кошти в сумі 51300,00 грн (гарантійний внесок) Покупець зобов`язаний перерахувати на рахунок продавця - у розмірі 10260 грн;

- грошові кошти у розмірі 560196,00 грн, у тому числі ПДВ 93366,00 грн. за придбаний Об`єкт приватизації сплачуються Покупцем шляхом безготівкового перерахування протягом 30 календарних днів з дня підписання цього Договору.

Як зазначає позивач, відповідачем, на виконання умов Договору сплачені кошти у розмірі 51300,00 грн 21.08.2019 (гарантійний внесок), та 10260,00 грн 22.08.2019 (ПДВ на гарантійний внесок), на підтвердження чого до суду подані виписки з системи СДО ПТК «Клієнт казначейства-Казначейство» (а.с. 24,25).

При цьому, зобов`язання щодо сплати грошових коштів у розмірі 560 196,00 грн з урахуванням ПДВ, відповідачем не виконано.

Відповідно до положень п.8.1. Договору, у разі несплати коштів за Об`єкт приватизації згідно з цим Договором протягом 30 календарних днів з дня укладення цього Договору, Покупець сплачує на користь Продавця неустойку в розмірі 5 відсотків ціни продажу об`єкта. У разі несплати коштів згідно з цим Договором протягом наступних 30 календарних днів Договір підлягає розірванню. Несплата коштів за Об`єкт приватизації згідно з цим Договором протягом 60 днів з дня його укладення є підставою для розірвання цього Договору.

У зв`язку із порушенням відповідачем зобов`язань щодо оплати ціни продажу Об`єкта приватизації тривалістю більш, ніж 60 днів з дня укладення Договору, позивачем нараховано неустойку в сумі 31087,80грн.

26.09.2019 на адресу відповідача надіслано претензію №11-04-02173 про сплату неустойки у вищевказаній сумі, яка була отримана останнім 01.10.2019 (а.с.26-28).

24.10.2019 за вих. № 11-04-03111 позивачем направлено лист про розірвання договору купівлі-продажу та сплату неустойки, який був отиманий відповідачем 31.10.2019 (а.с. 29-31).

Однак, обидві претензії були залишені відповідачем без відповіді та виконання.

За приписами пункту 3.1. та 3.2. Договору право власності на Об`єкт приватизації переходить до Покупця після в повному обсязі ціни продажу об`єкта разом з неустойкою (у разі її нарахування). Моментом виникнення права власності на Об`єкт приватизації у Покупця є державна реєстрація в установленому законом порядку права власності на придбане нерухоме майно, яка здійснюється після сплати у повному обсязі ціни продажу Об`єкта приватизації разом з неустойкою (у разі її нарахування) та підписання сторонами акта приймання-передачі.

Передача - приймання Об`єкта приватизації здійснюється у п`ятиденний строк після сплати Покупцем у повному обсязі ціни продажу Об`єкта приватизації на підставі акта приймання - передачі, який підписується Сторонами та скріплюється їх печатками (за наявності) п. 4.1. Договору.

Враховуючи не виконання відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу, в частині сплати у повному обсязі ціни продажу Об`єкту приватизації, та як наслідок відсутності підписаного акту приймання-передачі відповідного нерухомого майна, позивач застосовує правові наслідки визначені в п. 8.1. договору.

Наведене зумовило звернення позивача, до суду з позовом про розірвання договору та стягнення 34042,77грн неустойки.

Оцінюючи наведені вище обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до приписів ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За приписами ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.345 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Як встановлено судом вище, між сторонами укладений Договір, за яким сторони погодили передати одна-одній Об`єкт приватизації, та відповідно сторона, яка приймає цей об`єкт повинна сплатити ціну його продажу і виконати визначені в Договорі умови.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бінус О.О. та зареєстровано в реєстрі за №941.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відносини, що виникли між сторонами регулюються, у тому числі, Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна» (далі - Закон).

За приписами ч. 6 ст. 26 Закону право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після сплати в повному обсязі ціни продажу об`єкта разом з неустойкою (у разі її нарахування), крім випадків переходу права власності на пакет акцій.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону покупець, який підписав договір купівлі-продажу, сплачує на відповідний поточний рахунок органів приватизації ціну продажу об`єкта приватизації не пізніше ніж протягом 30 днів з дня підписання договору купівлі-продажу.

Факт відсутності оплати коштів за об`єкт приватизації сторонами правочину не заперечується, однак відповідач невиконання п. 2.1. договору обґрунтовує зайняттям спірного об`єкту третіми осами, якими обмежується доступ відповідача до об`єкту.

А отже відповідачем усвідомлено не сплачені кошти за договором купівлі-продажу.

Суд одразу зазначає, що взагалі неможно вважати доведеним факт знаходження сторонніх осіб у спірному приміщенні.

Так, на підтвердження відповідачем наданий акт від 21.08.2019, з зазначенням того, що спірне приміщення, зайнято військовослужбовцями Збройних сил України, який підписаний в односторонньому порядку (без участі незацікавлених осіб).

Проте, такі свідчення мають інший (ніж акт), спосіб доведення за процесуальним законодавством, а саме через заяви свідків, складених відповідно до ст.88 Господарського процесуального кодексу України, та/або їх допит у судовому засіданні.

Відповідач, під час розгляду справи, не подав заяв свідків та не наполягав на допиті або виклику осіб, які б підтвердили зайняття спірного приміщення, а тому вказані аргументи відповідача суд не сприймає як дійсні.

На підтвердження неможливості зайняття спірного приміщення відповідачем також надані фотографії на яких зафіксовані таблички з надписами Заборонена зона та Можливе застосування зброї на ураження (а.с.68-70)

Слід зазначити, що сам позивач у листі №11-04-01654 від 26.02.2020 не заперечує того, що спірний об`єкт наближений до лінії зіткнення та прохід до нього потребує певної взаємодії з військовими, оскільки останні займають приміщення суміжне зі спірним.

Проте, фотографії не можуть вважатися доказом зайняття спірного приміщення, а лише свідчать про існування певних особливостей доступу до нього, що відповідно врегульовуються чрез інші способи захисту, як-то усунення перешкод у користуванні, тощо.

Однак, право на такий захист виникає з набуттям права власності на спірне майно, в даному випадку після оплати за об`єкт приватизації.

Крім того, суд критично оцінює посилання відповідача на те, що невиконання покладених на нього договором зобов`язань, зумовлене в першу чергу, порушенням таких зобов`язань позивачем, а саме:

а) продавець не попередив покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо), а тому відповідно до ст. 659 Цивільного кодексу України покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар (ст. 659 ЦК України);

б) покупець має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання (ч. 6 ст. 193 ГК України), виходячи з наступного.

У ході судового розгляду справи неодноразово, як директор підприємства відповідача ОСОБА_1 М ОСОБА_2 , так і представник підприємства останнього, звертали увагу суду про обізнаність щодо знаходження у спірному приміщенні третіх осіб з 2014 року.

Такі твердження відповідача свідчать, про те, що на момент підписання договору купівлі-продажу (20.08.2019) уповноваженій особі останнього було відомо про знаходження на цьому об`єкті третіх осіб, однак незважаючи на це директором відповідача ОСОБА_1 М.С ОСОБА_3 , договір підписаний без зауважень та заперечень.

Тобто, вказані обставини жодним чином не вплинули на волю відповідача при підписанні спірного договору купівлі - продажу.

Доказів того, що відповідач пропонував укласти договір на інших умовах, або внести зміни після його укладання, або розірвати договір, суду не надано.

Крім того, надуманими є посилання відповідача на приписи ч. 6 ст. 193 Господарського кодексу України оскільки, в данному випадку договором не визначались будь-які передумови (зобов`язання, що є необхідними для оплати) продавця Регіонального відділення Фонду для перерахування коштів відповідачем.

Листування відповідача з балансоутримувачем, та позивачем під час розгляду справи (а.с.141,142,144), також не є ані доказом зайняття спірного приміщення, ані правовим підґрунтям для ухилення від оплати.

Виходячи з характеру спірних правовідносин, суд вважає недоведеною правомірність поведінки відповідача щодо несплати коштів за об`єкт.

Доказів виконання відповідачем вищевказаного грошового зобов`язання як протягом встановленого Договором строку, так і станом на момент ухвалення цього рішення сторонами не подано.

Враховуючи вищенаведене, матеріалами справи підтверджено факт порушення відповідачем виконання передбаченого умовами Договору грошового зобов`язання.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання щодо оплати за придбаний Об`єкт приватизації, позивачем нараховано 31087,80 грн неустойки.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

У відповідності до ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Згідно з ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 1 ст.549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону за несплату коштів за об`єкт приватизації згідно з договором купівлі-продажу протягом 30 днів з дня укладення договору купівлі-продажу нараховується неустойка.

Згідно з ч.4 ст.29 Закону, у разі несплати коштів за об`єкт приватизації згідно з договором купівлі-продажу протягом 30 днів з дня укладення договору та його нотаріального посвідчення (у разі якщо нотаріальне посвідчення договору передбачено законодавством) покупець сплачує на користь органу приватизації неустойку в розмірі 5 відсотків ціни продажу об`єкта.

Аналогічний розмір неустойки за несплату протягом 30 днів з дня укладення цього Договору коштів за Об`єкт приватизації погоджено сторонами в п.8.1. Договору.

Отже, беручи до уваги несплату відповідачем коштів за Об`єкт приватизації протягом 30 днів з дня укладення Договору, у позивача виникло право для нарахування неустойки (штрафу) у розмірі 5 відсотків ціни продажу Об`єкта приватизації, яка, відповідно до п.2.2. Договору, становить 621756,00 грн.

Беручи до уваги викладене вище, судом здійснено перерахунок суми неустойки (штрафу) (621756,00 * 5 / 100 = 31087,80 ) та встановлено, що таку позивачем визначено вірно, а тому, позовні вимоги про стягнення 31087,80 грн. неустойки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про розірвання Договору купівлі продажу , суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Частиною 3 ст.24 Закону встановлено, що несплата коштів за об`єкт приватизації згідно з договором купівлі-продажу протягом 60 днів з дня укладення договору купівлі-продажу є підставою для розірвання такого договору відповідно до статті 30 цього Закону.

Згідно з п.п.1,2 ч.3 ст.26 Закону виключними умовами для розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством, є: несплата протягом 60 днів коштів за об`єкт приватизації з дня укладення договору купівлі-продажу відповідно до його умов; невиконання умов продажу об`єкта і зобов`язань покупця, визначених договором купівлі-продажу, в установлений таким договором строк.

Відповідно до п.8.1. Договору, несплата коштів за Об`єкт приватизації згідно з цим Договором протягом 60 днів з дня його укладення є підставою для розірвання цього Договору.

Передбачене п.2.2. Договору грошове зобов`язання зі сплати грошових коштів у розмірі 621756,00 грн. з урахуванням ПДВ за придбаний Об`єкт приватизації не були сплачені, як протягом 60 днів з дня укладення Договору, так і на момент ухвалення цього рішення, що є підставою для розірвання Договору, яка передбачена як нормами Закону так і положеннями п.8.1. Договору.

За приписами до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів позовної заяви, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, суд звертає увагу учасників справи на положення ст.188 Господарського кодексу України, якими визначено, що якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю Енергосетьспецмонтаж, м. Світлодарськ, про: 1) розірвання договору купівлі-продажу від 20.08.2019; 2) стягнення неустойки в сумі 31 087,80 грн - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати договір-купівлі продажу від 20.08.2019, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях та Товариства з обмеженою відповідальністю Енергосетьспецмонтаж, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бінус О.О. та зареєстровано в реєстрі за №941, на об`єкт малої приватизації - окреме майно Бокс №1, П-1 на території автотранспортного виробничого об`єднання загальною площею 1440 адресою: Донецька обл., Бахмутський район, м. Світлодарськ, вул. Енергетиків, буд. 101, що обліковується на балансі Вуглегірської ТЕС ВГП ПАТ Центренерго.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Енергосетьспецмонтаж на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях неустойку за несплату коштів згідно з договором купівлі продажу у розмірі 31087,80 грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі 3842,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 13.05.2020 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.05.2020.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення, з урахуванням п. 4 розділу Х Прикінцевих положень цього кодексу, що внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30.03.2020.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1, );

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Енергосетьспецмонтаж (84792, Донецька область, м. Світлодарськ, буд. 80, ).

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя О.М. Сковородіна