ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Справа № 916/27/20
м.Одеса

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: М.А. Мишкіної

суддів: Л.О.Будішевської, С.В. Таран

(склад судової колегії змінений відповідно до розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №66 від 02.03.2020р. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2020р.)

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від ПАТ «Одеський автоскладальний завод» - не з`явився;

від ОСОБА_1 - Майорова Н.М. - за довіреністю;

від ТОВ «СКЛАДОН» - не з`явився;

від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ярош О.М. - не з`явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод»

на ухвалу господарського суду Одеської області від 08 січня 2020 року про забезпечення позову

у справі № 916/27/20

за позовом акціонера Публічного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод» ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод»

треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

- Товариство з обмеженою відповідальністю «СКЛАДОН»

- приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ярош Олена Миколаївна

про визнання недійсним рішення, скасування рішення та запису про державну реєстрацію прав

суддя суду першої інстанції: Н.В. Рога

час і місце постановлення ухвали: 08.01.2020р. м.Одеса, господарський суд Одеської області

Учасники справи чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 02.06.2020р. згідно ст.ст.233, 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

02.01.2020р. Акціонер Публічного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод» ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод» (надалі - відповідач, ПАТ «Одеський автоскладальний завод», Товариство), треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «СКЛАДОН» та приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ярош Олена Миколаївна, у якому просив суд:

- визнати недійсним рішення №1 одноосібного засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «СКЛАДОН» від 04.07.2018р., прийнятого ПАТ «Одеський автоскладальний завод», посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ярош О.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2303;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ярош О.М., індексний номер 42062323 від 16.07.2018р.;

- скасувати запис про право власності №27044471 на нежитлову будівлю, загальною площею 1661,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Отамана Чепіги , буд .29-З , що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «СКЛАДОН» ().

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником 113 акцій ПАТ «Одеський автоскладальний завод», що складає 0,0078% від загальної кількості акцій Товариства. З Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно позивачу стало відомо, що головою правління ПАТ «Одеський автоскладальний завод» одноособово передано в статутний фонд створеного ТОВ «СКЛАДОН» у якості майнового внеску об`єкт нерухомого майна, без відповідного рішення загальних зборів акціонерів, що є порушенням положень статуту ПАТ «Одеський автоскладальний завод» та норм ЗУ «Про акціонерні товариства». Рішенням №1 одноосібного засновника (учасника) ТОВ «СКЛАДОН» від 04.07.2018р., прийнятого ПАТ «Одеський автоскладальний завод» в особі голови правління Горіна Едуарда Олексійовича, вирішено: створити ТОВ «СКЛАДОН»; визначити місцезнаходження товариства за адресою: 65003, м.Одеса, вул.Отамана Чепіги, буд.29-З; для забезпечення діяльності товариства сформувати Статутний капітал розмірі 310 000 грн., який формується за рахунок внеску учасника, який здійснюється шляхом передання за актом прийому-передачі права власності на наступне нерухоме майно- нежитлові будівлі загальною площею 1661,1 кв.м, розташовані за адресою: м.Одеса, вул.Отамана Чепіги, буд.29-З, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101, затвердити грошову оцінку вкладу у вигляді нерухомого майна у розмірі 310 000 грн.; затвердити наступний розподіл статутного капіталу : учасник - ПАТ «Одеський автоскладальний завод», внесок до статутного капіталу - нежитлові будівлі загальною площею 1661, 1 кв.м, розташовані за адресою: м.Одеса, вул.Отамана Чепіги, буд.29-З; вартість - 310000грн., 100%, кількість голосів 100.

Об`єкт був переданий ТОВу «СКЛАДОН» за актом прийому передачі нерухомого майна №1/18 від 16.07.2018р. Право власності на об`єкт переходить до ТОВ «СКЛАДОН» з моменту державної реєстрації цього права у відповідності до норм чинного законодавства України. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було прийнято приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ярош О.М. індексний номер 42062323 від 16.07.2018р. та зареєстровано за ТОВ «СКЛАДОН» право власності на нежитлові будівлі загальною площею 1661,1кв.м, розташовані за адресою: м.Одеса, вул.О.Чепіги, буд.29-З, про що здійснено запис №2704471. Підставою для реєстрації зазначено: акт №1/18 прийому-передачі об`єкта нерухомого майна від 10.07.2018р. та рішення №1 одноосібного засновника (учасника) ТОВ "СКЛАДОН" від 04.07.2018р.

Вищезазначену реєстрацію прав власності було проведено з порушенням п.48 постанови Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015р., оскільки для реєстрації не було надано рішення загальних зборів акціонерів ПАТ «Одеський автоскладальний завод». Крім того, наявні порушення його прав та законних інтересів як акціонера ПАТ «Одеський автоскладальний завод», адже, у зв`язку із незаконним відчуженням об`єктів нерухомості, що належали на праві власності відповідачу, зменшилася вартість основних засобів товариства. Згідно річної інформації емітента цінних паперів за 2018р., розміщеної на вебсайті відповідача,основним видом діяльності відповідача є надання в оренду власного чи орендованого нерухомого майна, у зв`язку з чим від цього виду послуг було отримано дохід у розмірі 5818000грн. Такий вид діяльності є ефективним, надає можливість акціонерам отримувати частину прибутку у вигляді дивідендів. Крім того,наявність нерухомого майна у статутному капіталі акціонерного товариства надає можливість та право акціонеру отримати частину такого майна у разі ліквідації товариства. Передача належного на праві власності ПАТ «Одеський автоскладальний завод» нерухомого майна до статутного капіталу іншої юридичної особи позбавляє акціонерів відповідача права на отримання дивідендів у тому розмірі, у якому це було б можливе у випадку, якщо б таке майно продовжувало бути власністю ПАТ «Одеський автоскладальний завод», а також порушує інші права акціонера, та взагалі може привести до погіршення фінансового стану відповідача.

У Голови правління ПАТ «Одеський автоскладальний завод» відсутні повноваження на прийняття рішень щодо відчуження основних засобів шляхом внесення до статутного капіталу створених юридичних осіб. Крім того, із рішення №1 вбачається, що голова правління самостійно визначив вартість майна у 310000грн. без залучення суб`єкта оціночної діяльності.

Оскільки документи, подані для державної реєстрації права власності ТОВ «Складон» не відповідали вимогам законодавства (відсутність рішення загальних зборів ПАТ Одеський автоскладальний завод»), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 42062323 від 16.07.2018р. підлягає скасуванню.

З посиланням на норми п.п.4,8 ст.2, ч.1 ст.25, ст.ст.8, 25,33,58, ч.8 ст.24 ЗУ «Про акціонерні товариства», положення пунктів 5.3, 7.2,7.7.1-7.7.3 Статуту ПАТ «Одеський автоскладальний завод», п.1 ч.1 ст.2, п.7 ст18., ч.3 ст.10, ст.24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Разом із позовною заявою позивач подав місцевому господарському суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчого комітетів місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до ЄДРЮОФОПГФ здійснювати реєстраційні дії щодо перерозподілу часток в статутному капіталі та зміни складу учасників ТОВ "СКЛАДОН" (ідентифікаційний код 42279946);

- заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчого комітетів місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України) , а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом (в тому числі шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого обтяження стосовно нерухомого майна тощо) нерухомого майна, що належить ТОВ "СКЛАДОН" (ідентифікаційний код 42279946), а саме: нежитлової будівлі загальною площею 1661,1 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви позивач, крім обставин, наведених у позовній заяві з посиланням на норми 136, 137 ГПК України зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам вносити відповідні зміни до реєстру стосовно зміни складу учасників товариств та перерозподілу статутного капіталу товариства, а також заборона здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом майна ТОВ «СКЛАДОН», є тимчасовою та не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності товариств, тоді як невжиття заходів до забезпечення позову призведе до подання інших нових позовів про витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, що можуть бути укладені в процесі розгляду даної справи, що унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав, інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду в межах розгляду цієї справи. Враховуючи зазначене, вбачається що необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована з урахуванням розумності, і адекватності заявленим позовним вимогам забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, що є підставою для їх задоволення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові КГС ВС від 09.11.2018р. у справі 915/508/18

Також позивач зазначив про відсутність будь-яких підстав для зустрічного забезпечення, оскільки заходи щодо забезпечення позову є наслідком виключно протиправних дії відповідача та не можуть завдати останньому збитків, оскільки не перешкоджають його господарській діяльності. Крім того, заходи щодо забезпечення позову будуть вжиті заходи для запобігання незаконному відчуженню майна Товариства та збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.01.2020р. (суддя Н.В.Рога) заяву задоволено частково - заборонено до набрання законної сили рішенням суду у справі № 916/27/20 державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчого комітетів місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України) , а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом (в тому числі шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого обтяження стосовно нерухомого майна тощо) нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «СКЛАДОН» (ідентифікаційний код 42279946), а саме: нежитлової будівлі загальною площею 1661,1кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; в решті вимог заяви відмовлено.

Ухвала обґрунтована посиланням на норми ст.136, ч.1 ст.137, ч.1 ст.140 ГПК України та вмотивована наступним. З урахуванням матеріалів справи та позовних вимог ОСОБА_1 , на думку суду, обґрунтованим, співмірним та виправданим є такий спосіб забезпечення позову як заборона державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчого комітетів місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом ( в тому числі шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого обтяження стосовно нерухомого майна тощо) нерухомого майна, що належить ТОВ «СКЛАДОН» (ідентифікаційний код 42279946), а саме: нежитлової будівлі загальною площею 1661, 1 кв.м, розташованої за адресою: м.Одеса, вул АДРЕСА_2 .Захід забезпечення позову у вигляді заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчого комітетів місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до ЄДРЮОФОПГФ здійснювати реєстраційні дії щодо перерозподілу часток в статутному капіталі та зміни складу учасників ТОВ «СКЛАДОН» у даній справі суд вважає таким, що є неспівмірним з заявленими позовними вимогами, що не стосуються предмету спору.

Також суд зауважив, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, позаяк це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012). Виходячи з викладеного, враховуючи обставини у даній справі та наявні у справі матеріали, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №916/27/20 частково.

24.01.2020р. до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ПАТ «Одеський автоскладальний завод» на ухвалу від 08.01.2020р., в якій скаржник просить скасувати оскаржену ухвалу та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає наступне:

- як зазначено самим позивачем майно, яке є предметом спору, належить на праві власності ТОВ «СКЛАДОН». При цьому, позивачем не заявлено жодних позовних вимог до ТОВ «СКЛАДОН», у зв`язку з чим забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії щодо перереєстрації прав на майно третьої особи є безпідставним;

- позивачем не надано суду жодних доказів наявності ризиків відчуження спірного майна третьою особою. І навпроти, суд не звернув увагу, що ТОВ «СКЛАДОН» є власником майна, переданого у якості внеску в статутний капітал, більше восьми місяців поспіль, що ще раз підтверджує надуманість ризиків відчуження майна. Більш того, позивач жодним чином не пояснює, яким чином відчуження майна ТОВ «СКЛАДОН» істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- позивач не повідомив суду обставину, яка має ключове значення для розгляду як питання про забезпечення позову так і справи по суті. Рішення про формування статутного капіталу ТОВ «СКЛАДОН» шляхом передання права власності на зазначене нерухоме майно було прийнято загальними зборами акціонерів ПАТ «Одеський автоскладальний завод»;

- згідно ч. 10 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору. Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала не відповідає, оскільки 31.10.2019р. відбулися Загальні збори акціонерів ПАТ «Одеський автоскладальний завод», на яких було прийнято рішення про затвердження відчуження майна шляхом внесення до статутного капіталу ТОВ «СКЛАДОН» права власності на нерухоме майно, а саме на нежитлову будівлю загальною площею 1661,1 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 . За зазначене рішення проголосували акціонери, які мають 65,54% голосів на зборах (є власниками 395 722 акцій Публічного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод»). При цьому, позов та заяву про забезпечення позову заявлено акціонером, який є власником 113 акцій Публічного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод», що складає 0,0078 % статутного капіталу ПАТ «ОдАЗ».

Разом з апеляційною скаргою подана заява про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.01.2020р. (головуючий суддя Л.В.Поліщук, судді Л.О.Будішевська, С.В.Таран) поновлено скаржнику строк на апеляційне оскарження ухвали; відкрито апеляційне провадження у справі №916/27/20 за апеляційною скаргою ПАТ «Одеський автоскладальний завод» на ухвалу господарського суду Одеської області від 08.01.2020р. про забезпечення позову, призначено розгляд справи на 20.02.2020р.

10.02.2020р. позивач подав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та зазначив, що:

- посилання відповідача на те, що оскільки позивачем не заявлено позовних вимог до ТОВ «СКЛАДОН» є безпідставним забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії щодо перереєстрації прав на майно третьої особи, є таким що не відповідає дійсним обставинам справи, тому що дане майно до прийняття оскаржуваного рішення голови правління було власністю ПАТ «Одеський автоскладальний завод», оскільки позивачем заявлено позовну вимогу про визнання недійсним рішення щодо передачі до статутного фонду третьої особи нерухомого майна, щодо якого заборонено вчиняти певні щодо його відчуження, та скасування запису щодо реєстрації права власності третьої особи на дане майно, у разі задоволення даного позову майно перейде у власність відповідача, а заявляти позовні вимоги до третьої особи не має юридичного сенсу;

- стосовно посилання відповідача на те, що позивачем не надано жодних доказів наявності ризиків відчуження спірного майна третьою особою, слід зазначити, що ст.136 ГПК України не передбачено надання таких доказів стосовно ризиків відчуження майна;

- в немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду;

- заходи щодо забезпечення позову вжиті для запобігання незаконному розпродажу майна Товариства та збереження існуючого становища до розгляду справи по суті;

- посилання відповідача на те, що загальними зборами акціонерів 31.10.2019р. погоджено відчуження оспорюваного майна не може прийматися судом до уваги, оскільки даними загальними зборами були погоджені Рішення Наглядової ради, а не оскаржувані рішення голови правління, на підставі яких була здійсненна перереєстрація права власності на майно. При цьому на момент винесення оскаржуваного рішення голови правління та вчинення державним реєстратором дії щодо перереєстрація права власності на нерухоме майна, рішення загальних зборів не було прийнято та державному реєстратору воно не надавалось.

У зв`язку із перебуванням Л.В. Поліщук у відпустці з 18.02.2020р. по 28.02.2020р. ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.02.2020р. розгляд справи призначено на 02.03.2020р.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатність головуючого судді Поліщук Л.В. з 02.03.2020р. по 06.03.2020р., розпорядженням керівника апарату суду №66 від 02.03.2020р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/27/20.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2020р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - М.А.Мишкіна, судді: Л.О.Будішевська, С.В. Таран.

Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду:

- від 02.03.2020р. прийнято справу №916/27/20 до провадження у зміненому складі суду: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: Л.О.Будішевська, С.В. Таран; розпочато повторно розгляд справи по суті; призначено справу №916/27/20 до розгляду у судовому засіданні на 23.03.2020р.;

- від 19.03.2020р. повідомлено учасників справи про те, що розгляд справи №916/27/20 не відбудеться 23.03.2020р. у зв`язку запровадженням в Україні карантину через спалах у світі короновірусу «COVID-19»; постановлено провести розгляд справи №916/27/20 за апеляційною скаргою ПАТ «Одеський автоскладальний завод» на ухвалу господарського суду Одеської області від 08 січня 2020 року про забезпечення позову у справі №916/27/20 поза межами встановленого ч.2 ст.273 ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого обумовлюється запровадженням в Україні карантину через спалах у світі короновірусу «COVID-19»;

- від 04.05.2020р. призначено справу до розгляду у судовому засіданні 02.06.2020р. із повідомленням учасників справи.

06.04.2020р. приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ярош О.М. подала суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд справи за її відсутності.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача заперечувала проти доводів та вимог апеляційної скарги.

ПАТ «Одеський автоскладальний завод», ТОВ «СКЛАДОН» та приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ярош О.М. своїх представників в засідання суду апеляційної інстанції не направили.

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ярош О.М. була повідомлена про час та день слухання справи належним чином шляхом отримання 12.05.2020р. копії ухали суду апеляційної інстанції від 04.05.2020р., що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

ПАТ «Одеський автоскладальний завод» та ТОВ «Складон» повідомлялись судом про час та місце слухання справи за адресами місцезнаходження, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - (65003, м.Одеса, вул. Отамана Чепіги,29 (відповідач) та 65003, м.Одеса, вул. Отамана Чепіги,29-3(третя особа). Копії ухвали суду від 04.05.2020р. (як і копії ухвал суду від 02.03.2020р., 19.03.2020р.) про призначення справи до розгляду на 02.06.2020р. повернулись до суду із відміткою причини повернення - «за закінченням терміну зберігання». Ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.03.2020р., 19.03.2020р. направлені відповідачу та третій особі за вищезазначеними адресами повернулись до суду із відмітками «за закінченням терміну зберігання та інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Крім того, копія ухвали суду апеляційної інстанції від 04.05.2020р. направлялась також представнику скаржника - адвокату Р.І.Глущенко (який подавав апеляційну скаргу) за адресою, зазначеною останнім в апеляційній скарзі - 65003, м.Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29, проте копія ухвали повернулась до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із п.3 ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 269 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали господарського суду Одеської області від 08.01.2020р., ОСОБА_1 є акціонером Публічного акціонерного товариства «Одеський автоскладальний завод», кількість простих бездокументарних іменних акцій - 113, частка у статутному капіталі - 0,0078% (виписка №19-10-16 від 18.10.2019р., складена ТОВом «Регран»).

Відповідно до п.4.2 Статуту ПАТ «Одеський автоскладальний завод» акціонери мають право, зокрема, брати участь в управлінні справами Товариства у порядку, визначеному чинним законодавством України та цим Статутом.

Рішенням №1 від 04.07.2018р. одноосібного засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «СКЛАДОН» ПАТ «Одеський автоскладальний завод» в особі голови правління Горіна Е.О., зокрема, вирішено:

- створити Товариство з обмеженою відповідальністю «СКЛАДОН»;

- визначити місцезнаходження Товариства за адресою: 65003, м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29-3;

- для забезпечення діяльності Товариства сформувати Статутний капітал у розмірі 310000грн. (триста десять тисяч гривень), який формується за рахунок внеску учасника, який здійснюється шляхом передання за актом прийому-передачі права власності на наступне нерухоме майно: нежитлові будівлі, загальною площею 1661,1кв.м. розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Затвердити грошову оцінку вкладу у вигляді нерухомого майна у розмірі 310000(триста десять тисяч)грн.

10.07.2018р. між ПАТ «Одеський автоскладальний завод» та ТОВ «СКЛАДОН» був складений Акт №1/18 прийому передачі об`єкта нерухомого майна що передається засновником в якості внеску до статутного капіталу ТОВа «Складон», за яким ПАТ «Одеський автоскладальний завод» в особі голови правління ОСОБА_2 передало ТОВу «Складон» право власності на наступне нерухоме майно: нежитлові будівлі, загальною площею 1661,1кв.м., розташовані за адресою: м.Одеса, вул . Отамана АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101. В Акті зазначено, що об`єкт оцінений сторонами в 310000грн. та право власності на об`єкт переходить до ТОВ «СКЛАДОН» з моменту реєстрації цього права у відповідності до норм чинного законодавства України.

11.07.2018р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ярош О.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 42062323 від 16.07.2018р. (підстава виникнення права власності, зокрема, зазначено рішення №1 від 04.07.2018р., видавник: ТОВ «СКЛАДОН» та акт приймання-передачі нерухомого майна від 10.07.2018р.) право власності на вищезазначений об`єкт було зареєстроване за ТОВом «СКЛАДОН», запис про право власності 27044471.

Звертаючись до суду з позовом та заявою про забезпечення позову, позивач, зокрема зазначив, що передача частини майна ПАТ «Одеський автоскладальний завод» у власність ТОВа «СКЛАДОН» порушує його корпоративні права як акціонера відповідача; Незаконне відчуження основних засобів ПАТ «Одеський автоскладальний завод», здача в оренду яких є джерелом прибутку відповідача, позбавить позивача права на отримання дивідендів від прибутку, який відповідач міг би отримати від здачі в оренду даного нерухомого майна, та негативно вплине на вартість акцій акціонера, а також позбавить можливості отримати акціонером частину майна, незаконно відчуженого рішенням голови правління у разі ліквідації товариства.

Згідно із ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду; забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 11 ст.137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню позовних вимог, якщо спір при цьому не вирішується по суті.

Згідно із ч.6 ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із ч.4 ст.137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Адекватність (співмірність) заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

При встановленні зазначеної відповідності необхідно враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Сама така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.09.2019р. у справі №521/10766/18.

Предметом спору у даній справі є вимоги про визнання недійсними рішення одноосібного засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «СКЛАДОН» №1 від 04.07.2018р., прийнятих Публічним акціонерним товариством «Одеський автоскладальний завод», скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ярош О.М. від 16.07.2018р., індексний номер 42062323 та скасування запису про право власності №270044471 на нежитлову будівлю, загальною площею 1661,1кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності ТОВ «СКЛАДОН».

Колегія суддів зауважує, що предмет спору та предмет позову не є тотожніми поняттями; предмет спору - це об`єкт матеріального світу, щодо якого наявний спір.

Колегія суддів зауважує, що предметом даного спору є саме нерухоме майно, повернення якого у власність ПАТ «Одеський автоскладальний завод» намагається домогтись у судовому порядку акціонер ОСОБА_1, подавши позов до господарського суду Одеської області із вимогами, що спрямовані на скасування державної реєстрації права власності за ТОВ «СКЛАДОН» (третя особа) та делігітимації рішення його засновника ПАТ «Одеський автоскладальний завод» в особі голови правління ПАТ Горіна Е.О. від 04.07.2018р.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, та доказами, які наведені на їх підтвердження, а також положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, подаючи позов.

Верховний Суд у постанові від 22.07.2019р. у справі №914/120/19 зазначив, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Колегія суддів враховує, що у даній справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, а тому у даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд першої інстанції обґрунтовано в оскаржуваній ухвалі зазначив про те, що співмірним та виправданим є такий спосіб забезпечення позову як заборона державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчого комітетів місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом ( в тому числі шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого обтяження стосовно нерухомого майна тощо) нерухомого майна, що належить ТОВ «СКЛАДОН» (ідентифікаційний код 42279946), а саме: нежитлової будівлі загальною площею 1661, 1 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Застосований судом спосіб забезпечення позову узгоджується із положенням п.4 ч.1 ст.137 ГПК України, адже ТОВ «СКЛАДОН» як іншій особі заборонено вчиняти дії щодо предмета спору - спірної нежитлової будівлі.

У разі відчуження ТОВом «СКЛАДОН» нерухомого майна, переданого йому ПАТ «Одеський автоскладальний завод» у власність та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у справі №916/27/20, позивач не зможе захистити свої права в межах одного судового провадження за його позовом без ініціювання інших судових спорів до нових власників (або залучення їх до участі у даній справі) нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що спричиняє необхідність збереження існуючого стану речей на період розгляду справи в суді.

За вищезазначених обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів до забезпечення позову.

У прохальній частині апеляційної скарги скаржник зазначає, що просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 08.01.2020р. та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскаржуваною ухвалою заяву позивача задоволено частково, апеляційна скарга не містить доводів щодо незгоди апелянта з ухвалою в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 . Суд апеляційної інстанції надає оцінку відсутності підстав вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчого комітетів місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань здійснювати реєстраційні дії щодо перерозподілу часток в статутному капіталі та зміни складу учасників ТОВ «СКЛАДОН», про яку зазначав суд першої інстанції, як обґрунтованому висновку щодо цих вимог заяви про забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги ПАТ «Одеський автоскладальний завод» колегія суддів відхиляє з огляду наступного.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає про те, що рішення про формування статутного капіталу ТОВ «СКЛАДОН» шляхом передання права власності на нерухоме майно було прийняте загальними зборами акціонерів ПАТ «Одеський автоскладальний завод».

Проте скаржник не надав копії такого рішення та не зазначив його реквізитів, натомість надав в додатки до апеляційної скарги копію протоколу річних загальних зборів акціонерів ТОВа «Одеський автоскладальний завод» від 31.10.2019р.

Колегія суддів зазначає, що вищезазначене рішення не свідчить про прийняття загальними зборами акціонерів відповідача про передачу права власності ТОВу «СКЛАДОН» нежитлової будівлі, оскільки по-перше - загальні збори відбулись 31.10.2019р., в той час як передача у власність майна відбулась у липні 2018 року, а по-друге - у рішенні зазначено про затвердження рішень наглядової ради щодо відчуження основних засобів (протоколи №31 від 15.12.2017р., №2/18 від 19.03.2018р., №3/18 від 19.03.2018р., №4/18 від 02.07.2018р., №6/18 від 19.07.2019р., №19/1 від 25.06.2019р., №19/2/1 від 16.07.2019р., №19/3 від 19.09.2019р., №7/19 від 20.09.2019р.).

Посилання скаржника на те, що позивач володіє всього 113 простих іменних акцій, що складає 0,0078% статутного капіталу підставою для скасування або зміни оскаржуваної ухвали слугувати неспроможні, оскільки відповідно до п.4.2 Статуту ПАТ «Одеський автоскладальний завод» акціонери мають право, зокрема, брати участь в управлінні справами Товариства у порядку, визначеному чинним законодавством України та цим Статутом, та отримувати дивіденди.

Відповідно до ч.10 ст.137 ГПК України заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Скаржник у апеляційній скарзі наводить приписи ч.10 ст.137 ГПК України та зазначає, що вимогам цієї статті оскаржувана ухвала не відповідає.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що господарський суд Одеської області оскаржуваною ухвалою не порушував прав інших акціонерів (учасників) ПАТ «Одеський автоскладальний завод», оскільки вжив заходів щодо майна, яке було передано у власність відповідачем та наразі належить ТОВ «СКЛАДОН».

В частині тверджень скаржника про те, що оскаржуваною ухвалою безпідставно вжито заходи забезпечення позову щодо ТОВа «СКЛАДОН» як особи, яка не є відповідачем у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Верховний суд у постанові від 09.09.2019р. у справі №924/433/19 зазначив, що під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову необхідно враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, які не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Відповідно до ч.1 ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

ТОВ «СКЛАДОН» є учасником справи №916/27/20 - третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, при цьому будь-яких обмежень щодо необхідності спрямованості заходів забезпечення позову виключно до відповідача та, відповідно, заборон адресування останніх іншим учасникам справи, у тому числі і третім особам, положення процесуального закону не містять.

Крім того, застосовані у даній справі заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та мають метою та наслідком збереження існуючого становища до ухвалення судового рішення та набрання ним законної сили.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів констатує, що доводи апеляційної скарги як окремо, так і у своїй сукупності не спроможні спростувати обґрунтованість висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, а отже підстави для зміни або скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів вважає відсутніми.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів залишає ухвалу господарського суду Одеської області від 08.01.2020р. у справі №916/27/20 без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст.232, 233, 240, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 ГПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 08.01.2020р. у справі №916/27/20 залишити без змін.

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.ст. 286, 287 ГПК України (з урахуванням норм п.4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України).

Повна постанова складена 04 червня 2020 року.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран