ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" червня 2020 р. м. Київ Справа № 911/666/20

за позовом Дочірнього підприємства "Оллтек - Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Колос"

про стягнення 118 808грн

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Оллтек - Україна" (далі - ДП "Оллтек - Україна") звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Колос" (далі - ТОВ "Агрофірма "Колос") про стягнення 118808грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором поставки №17/07-2019 від 17.07.2019 щодо оплати поставленого товару у встановлений договором строк (а.с.1-6).

Ухвалою від 15.05.2020 судом відкрито провадження у справі, вирішено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій (а.с.50-51).

28.05.2020 від імені позивача надійшла заява про відмову від позову, а також про повернення 50% суми судового збору, сплаченого при поданні позову.

Вказана заява мотивована тим, що станом на дату подання заяви про відмову від позову, відповідач (покупець за договором поставки №17/07-2019 від 17.07.2019) погасив борг в повному обсязі. Доказів у підтвердження викладених у заяві обставин не надано.

Дослідивши подану заяву та матеріали справи, суд встановив наступне.

Вказана заява підписана від імені позивача представником - адвокатом Гербеда Г.Г. за довіреністю №14 від 11.03.2020.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

У відповідності до ч. 1 ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як визначено ч. 2 ст. 191 ГПК України, до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 58 ГПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник; при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

При цьому, згідно п. 1 ч. 1 ст. 60 ГПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю юридичної особи.

Як визначено ч. 3 вищевказаною норми, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 61 ГПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки; обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Поряд з цим, відповідно до наданої в матеріали справи довіреності №14 від 11.03.2020 (а.с.25), яка видана керівником позивача Козій Г.О., повноваження якого діяти від імені позивача на момент видачі довіреності підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № станом на 18.03.2020 (а.с.27-30), представник позивач Гербеда Г.Г. наділений певним обсягом прав, які у ній перелічені, до яких не включено право відмовлятися від позову.

Таким чином, суд не може прийняти відмову від позову, подану від імені позивача представником - Гербедою Г.Г. , оскільки в матеріалах справи відсутні, а до поданої заяви не додані докази наявності у такої особи повноважень на відмову від позову.

Крім того, у заяві про відмову від позову, представник позивач вказав, що відповідач розрахувався з позивачем в повному обсязі, проте не додав до неї доказів на підтвердження відповідного факту, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави і для закриття провадження у даній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України (відсутній предмет спору).

Таким чином, суд звертає увагу позивача на те, що він вправі відмовитись від позову повністю або в частині відповідно до ч. 1 ст. 46 ГПК України, подавши належним чином оформлену заяву з наданням документів, що підтверджують право особи, на вчинення відповідної процесуальної дії.

Як визначено ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі зокрема, відмови позивача від позову, до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма, закріплена також в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 191, ст.ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті відмови від позову, висловленій в заяві представника позивача Гербеди Г.Г. від 27.05.2020.

2. Роз`яснити позивачу, що він вправі відмовитись від позову повністю або в частині відповідно до ч. 1 ст. 46 ГПК України, подавши належним чином оформлену заяву з наданням документів, що підтверджують право особи, на вчинення відповідної процесуальної дії.

3. Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається; наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

4. Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню окремо не підлягає.

Суддя А.Р. Ейвазова