ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 року м.Дніпро Справа № 904/4978/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів Антоніка С.Г., Дарміна М.О.

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Гніденко О.М., договір про надання правової допомоги №01/10-2019 від 04.10.2019 р., адвокат;

представник відповідача не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Флоксан"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 року ( суддя Назаренко Н.Г.) у справі № 904/4978/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Захарова Олександра Костянтиновича, м. Київ

до Приватного підприємства "Флоксан", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за Договором транспортно-експедиторського обслуговування в розмірі 91 020,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа-підприємець Захаров Олександр Костянтинович звернувся до Приватного підприємства "Флоксан" із позовом про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за Договором транспортно-експедиторського обслуговування в розмірі 91 020,05 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 у справі №904/4978/19 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Захарова Олександра Костянтиновича до Приватного підприємства "Флоксан" про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за Договором транспортно-експедиторського обслуговування в розмірі 91 020,05 грн. задоволено.

Суд стягнув з Приватного підприємства "Флоксан" на користь Фізичної особи-підприємця Захарова Олександра Костянтиновича суму основного боргу у розмірі 71 903,00 грн., пені - 12 893,42 грн., 3% річних - 2 110,78 грн., інфляційні втрати - 4 112,85 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 року стягнуто з Приватного підприємства "Флоксан" на користь Фізичної особи-підприємця Захарова Олександра Костянтиновича суму судових витрат на правову допомогу у розмірі 7 795,96 грн.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач - приватне підприємство "Флоксан" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровського області по справі № 904/4978/19 від 09 грудня 2019 року та відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на неповне з`ясування обставин справи.

Зокрема, відповідач зазначає, що суд не звернув увагу на його доводи про те, що позивачем не були дотримані умови договору щодо температурного режиму при транспортуванні товару, що призвело до псування товару та заподіяння збитків відповідачу.

На його думку, на момент прийняття товару позивачем строк його реалізації не закінчився та товар був придатний для споживання, а внаслідок порушення температурного режиму при перевезенні товар втратив свої споживчі властивості.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Флоксан" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019року у справі № 904/4978/19, зупинено дію оскаржуваного рішення, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 01.04.2020 року на 09:30 год.

Життя і здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю в Україні (ст.3 КУ).

Згідно п.11 Закону України №540-ІХ від 30.03.2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набув чинності 02.04.2020 року, розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України доповнено п.4 такого змісту, зокрема, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.306 Господарського процесуального кодексу України, судового розгляду справи продовжуються на строк дії такого карантину, а строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.05.2020 року розгляд справи призначено на 03.06.2020рік.

Позивачем - Фізичною особою-підприємцем Захаровим Олександром Костянтиновичем, м. Київ, надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи відповідача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення ( а.с.187, т.1).

До суду апеляційної інстанції представник відповідача не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надали( рекомендоване повідомлення а.с. 216, т.1).

Відповідно до ч.11,12 статті 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим кодексом для вручення судових рішень.

Статтею 242 ГПК України, яка регламентує порядок вручення судового рішення, зазначено, що днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами, за відсутності представників сторін, оскільки про час та місце розгляду справи вони повідомлені в належний спосіб у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги, а відкладення розгляду справи є правом, а не обов`язком суду, яке залежить від наявності обставин, які унеможливлюють вирішення спору.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Таким чином, представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.

03.06.2020року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2017 між Фізичною особою-підприємцем Захаровим Олександром Костянтиновичем (далі - позивач, експедитор/повірений, перевізник) та Приватним підприємством "ФЛОКСАН" (далі - відповідач, замовник) укладено Договір про транспортно-експедиційне обслуговування №27/09/17 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору, замовник доручає, а перевізник зобов`язується виконати від імені та за рахунок сторони (замовника/довірителя) юридичні дії, які полягають у виконанні та організації виконання визначених даним Договором та договором-заявкою, транспортно-експедиційних послуг, які пов`язані з перевезенням вантажів в міжнародному сполученні.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що по кожному окремому замовленню дата подачі транспортного засобу під завантаження та інші конкретні умови виконання замовлення, у тому числі умови взаєморозрахунків, сторони договору узгоджують в договорі-заявці, яка є невід`ємною частиною договору. Замовник несе повну юридичну та матеріальну відповідальність за достовірність зазначеної в заявці інформації.

Згідно п.2.2. Договору, розрахунки за транспортно-експедиційні послуги здійснюються безпосередньо між Замовником та Експедитором на умовах та в строки обумовлені в договорі-заявці, які являються невід`ємним додатком до даного Договору.

У випадку прострочення оплати вартості послуг Перевізника, Замовник оплачує пеню в розмірі 0,3% суми, яка підлягає оплаті за кожну добу прострочення платежу (п.2.3. Договору).

У відповідності до п. 2.4. Договору різниця між сумами, яка поступила від замовника на розрахунковий рахунок перевізника за організацію та виконання доручення, та є сумою, яка перерахована попер візником на розрахунковий рахунок перевізника, інший суб`єктів підприємниць діяльності, залучених експедитором для забезпечення виконання зобов`язань по цьому договору, є винагородою перевізника.

Перевізник надає для перевезення технічно справний транспортний засіб, який відповідає вимогам міжнародного перевезення вантажів, а також який має всі необхідні для здійснення міжнародних перевезень документи встановленої форми (п. 2.1.1 Договору).

Згідно п. 3.1.2. Договору перевізник організовує подачу під завантаження автомобіля, забезпечує захист товару, що перевозиться від зовнішніх осадків та його схоронність при перевезенні.

Відповідно до п. 3.1.6. Договору перевізник забезпечує схоронність вантажу, упаковки на транспортних засобах з моменту його прийняття від вантажовідправника відповідно пакувальним листам під час перевезення та до моменту передачі вантажоодержувачу. Пошкодження цілісності упаковки/тари при митному догляді вантажу повинно підтверджуватися відповідною відміткою митниці на товарно-супроводжувальних документах або вказуватися в Акті огляду митною службою.

Перевізник повинен організовувати виконання інших доручень замовника, які не протирічать "Правилам перевезень вантажів", іншим законодавчим документам, які регулюють питання виробництва та надання послуг по цьому договору, та пов`язаних з додатковими умовами по замовленнях на транспортно-експедиційне обслуговування, які відображуються в узгодженому та підписаному сторонами договорі-заявці (п. 3.1.7 Договору).

Відповідно до п. 3.2.8 Договору оплата виконаних робіт проводиться по оригіналам (рахунок, акт виконаних робіт) на протязі десяти банківських днів, якщо інше не узгоджено у заявці.

Термін дії договору встановлюється з моменту підписання до 31.01.2017. Якщо відсутні пропозиції про розірвання цього договору, то він вважається продовженим на період наступного року. Сторони у праві розірвати договір без зазначення причин, з попередженням у письмовій формі за три місяці до закінчення строку його дії (п. 5.2. Договору).

Звертаючись до Приватного підприємства "Флоксан" із позовом про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за Договором транспортно-експедиторського обслуговування в розмірі 91 020,05 грн., позивач - Фізична особа-підприємець Захаров Олександр Костянтинович посилався на неналежне виконання Відповідачем умов Договору транспортно-експедиторського обслуговування № 27/09/17 від 27.09.2017 в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги перевезення.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи на користь позивача суму основного боргу у розмірі 71 903,00 грн., пені - 12 893,42 грн., 3% річних - 2 110,78 грн., інфляційні втрати - 4 112,85 грн., господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором в частині оплати наданих послуг з перевезення, а тому сума боргу підлягає стягненню разом з передбаченими умовами договору пенею за прострочення виконання зобов`язання з оплати та нарахованими у відповідності до статті 625 ЦК України відсотками річних та інфляційних.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ч.1 ст. 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

09.10.2018 року між сторонами до Договору підписана Разова заявка № 09/10/18 на перевезення вантажу за маршрутом: Франція-Нідерланди-Україна (а.с.19), термін доставки - мінімальний 22.10.2018. Також у заявці встановлено, що оплата фрахта б/н в розмірі 3 400,00 євро по курсу НБУ на день оформлення довідки про транспортні витрати автомобіля на протязі 3-5 днів після розвантаження автомобіля.

У заявці зазначені вимоги клієнта до автомобіля: вантажопідйомність до 21,5 т., t +3+6.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Судом встановлено, що Позивач (далі - експедитор) для виконання перевезення 09.10.2018 уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю "М-Сервіс" (далі-Перевізник) Договір №09.10.18 про надання транспортних послуг при перевезенні вантажів в міжнародному автомобільному сполученні (далі-Договір-2) (а.с.20-25), предметом якого є порядок взаємовідносин, які виникли між експедитором та перевізником при плануванні, здійсненні та оплаті транспортних послуг при перевезення вантажів в міжнародному автомобільному сполученні.

Пунктом 2.1. Договору-2 визначено, що в рамках цього договору експедитор та перевізник діють від свого імені та по дорученню організацій, з якою вони мають прямі договори. Ні одна зі сторін немає права передати свої повноваження по цьому договору третім особам без письмової згоди другої сторони.

Відповідно до п.2.3. Договору-2, на кожне окреме завантаження здійснюється транспортне замовлення, яке містить зміст умов конкретного перевезення та являється додатком до даного Договору.

Підтвердження факту надання послуг являється оригінал товарно-транспортної накладної встановленого зразка (CMR) з відмітками вантажовідправника, перевізника (експедитора), отримувача вантажу та митні органи (п. 2.4. Договору-2).

Згідно п. 4.2.7. Договору -2 перевізник зобов`язаний доставити доручений експедитором вантаж у вказаний пункт призначення та здати його повноважній особі в цілості та збереженості, відповідно товаротранспортній накладній та переданим на місці завантаження та митного оформлення документам.

У відповідності до п.5.1. Договору - 2 розрахунки за виконання транспортних послуг здійснюється шляхом банківського переводу Експедитором на рахунок Перевізника в гривнях, СКВ (USD, Euro) або в російських рублях згідно з умовами, які погоджені сторонами та вказані в заявці на перевезення, якщо інше не обумовлено сторонами в додаткових угодах. Оплата штрафних санкцій здійснюється в гривнах по курсу НБУ на дату оплати.

Пунктом 5.2. Договору - 2 визначено, що підставою для оплати фрахту являється оригінал рахунку-фактури Перевізника в одному екземплярі, оригінал CMR-накладною з митними відмітками вантажоотримувача про приймання вантажу та оригінали інших додаткових документів, які вказані в транспортній заявці. Для перевізника обов`язково надається акт виконаних робіт. Вказані документи повинні бути надані не пізніше 30 днів після виконання вантажоперевезення. Ненадання Перевізником вищевказаних документів дає право Експедитору відмовити в оплаті фрахту до моменту надання необхідних документів.

В п.5.3. Договору - 2 встановлено, що строк оплати послуг перевізнику складає 14 днів для оплати в EUR, USD або російських рублів та 7 днів в гривнях з моменту отримання Експедитором документів, вказаних в п.5.2. даного Договору. При цьому оплата здійснюється в валюті вказаної в транспортній заявці. Можлива передоплата.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.10.2018 року ФОП Захаровим А.К. та ТОВ "М-Сервіс" підписана Разова заявка № 04/08/18-1 на перевезення вантажу за маршрутом: Франція-Нідерланди-Україна (а.с.26), термін доставки - мінімальний 22.10.2018. Також у заявці встановлено, що оплата фрахта б/н в розмірі 3 300,00 євро по курсу НБУ на день оформлення довідки про транспортні витрати автомобіля на протязі 10 днів по оригіналам документів (СМR рахунок-акт заявка та договір).

Перевезення виконано згідно міжнародної вантажної накладної NL 1164694, вантажних накладних А №б/н. Митні процедури здійснено 22.10.2018, що підтверджено штампом митниці в міжнародних вантажних накладних (а.с. 27-30).

Статтею 931 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Пунктом 2.4 Договору на транспортно-експедиторське обслуговування передбачено, що різниця між сумою, яка надійшла від Замовника на розрахунковий рахунок Перевізника за організацію та виконання доручення та сумою, перерахованою Перевізником на розрахункові рахунки Перевізника, інших суб`єктів підприємницької діяльності, залучених Експедитором для забезпечення виконання зобов`язань за даним договором є винагородою Перевізника.

Згідно довідки про транспортно-експедиційні витрати та рахунку-фактури, вартість транспортних витрат на доставку вантажу за договором склала 109 903,00 грн.

На підтвердження здійснення перевезення між ФОП Захаровим А.К. та ТОВ "М-Сервіс" підписано Акт наданих послуг № 789 від 24.10.2018 на суму 106 672,00 грн. (а.с. 36).

Розвантаження автомобіля відбулося 24 жовтня 2018 року.

Згідно умов разової заявки Замовник ( відповідач) повинен був розрахуватися з позивачем не пізніше ніж через п`ять днів після розвантаження автомобіля, а тому гранічний строк оплати 30 жовтня 2018 року.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем відповідачеві виставлено рахунок-фактуру № 183 від 20.10.2018 (а.с. 32).

Проте, Відповідач здійснив часткову оплату зазначеного рахунку у сумі 38 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с. 34), а тому Позивачем на адресу відповідача направлено претензію № 1 від 23.11.2018 з вимогою оплатити суму боргу.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Оскільки відповідачем не сплачено у повному обсязі за послуги перевезення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення суми основного боргу у розмірі 71 903,00 грн.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 2.3. Договору сторони передбачили, що у випадку прострочення оплати вартості послуг Перевізника, Замовник оплачує пеню в розмірі 0,3% суми, які підлягає оплаті за кожну добу прострочення платежу (п.2.3. Договору), а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пеню за період з 31.10.2018 по 30.04.2019 у сумі 12 893,42 грн. у межах заявлених позивачем вимог.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач порушив зобов`язання з оплати, суд першої інстанції обґрунтовано, у межах заявлених вимог стягнув з відповідача на користь позивача 3% річних за період з 31.10.2018 по 23.10.2019 у сумі 4112,85 грн. та інфляційні втрати за період з листопада 2018 по вересень 2019 року у сумі 4 112,85 грн.

Доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення суми боргу з огляду на те, що внаслідок недотримання температурного режиму при перевезенні товар став непридатним та йому заподіяні збитки, є неспроможними з огляду на наступне.

Частиною 4 ст. 314 ГК України встановлено, що якщо внаслідок пошкодження вантажу його якість змінилася настільки, що він не може бути використаний за прямим призначенням, одержувач вантажу має право від нього відмовитися і вимагати відшкодування за його втрату.

Проте, відповідач не надав доказів відмови від отримання товару, а відшкодування збитків не є предметом спору у даній справі, а тому відповідач не звільнений від обов`язку оплатити послуги, надані позивачем.

Інші доводи апелянта є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав належну правову оцінку доказам, що у відповідності до статті 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Як вбачається з заяви позивача про відшкодування судових витрат у зв`язку з розглядом справи в апеляційному порядку, ним понесені витрати на правову допомогу у сумі 4000 грн.

Відповідно до умов Договору про надання правової допомоги № 01/10-2019 від 04.10.2019 року, адвокатом Гніденко О.М. надано правову допомогу ФОП Захарову О.К. згідно звіту про виконану роботу від 02.06.2020 року у сумі 4000 грн., яка складається з вартості складання відзиву на апеляційну скаргу та участь у судовому засіданні в Центральному апеляційному господарському суді.

Сплата адвокату зазначених сум підтверджується відповідними квитанціями, долученими до заяви представника позивача.

Відповідно до ч.3 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З огляду на надання відповідних доказів, колегія суддів вважає, що судові витрати у заявленому розмірі є співмірними зі складністю справи; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Флоксан" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 року ( суддя Назаренко Н.Г.) у справі № 904/4978/19 - залишити без змін.

Стягнути з Приватного підприємства "Флоксан" (51200, м.Новомосковськ, вул. Зіни Бєлої, буд.156, кв.8, кім.5, ) на користь Фізичної особи-підприємця Захарова Олександра Костянтиновича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу у сумі 4000 грн.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 04.06.2020року

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя С.Г.Антонік

Суддя М.О.Дармін