ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2020 р. Справа№ 910/13747/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Агрикової О.В.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 28.05.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі Ей Автомотів"

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 (повний текст рішення складено 31.01.2020)

у справі №910/13747/19 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі Ей Автомотів"

про стягнення 116466,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Антимонопольний комітет України (далі за текстом - Комітет) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі Ей Автомотів" про стягнення 116466,00 грн пені у зв`язку з простроченням строку виконання рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 26.09.2018 № 27-р/тк.

У відзиві на позов відповідач проти позову заперечував, просив у задоволенні позовної заяви відмовити, вказуючи про те, що дії позивача щодо нарахування пені за період з 19.02.2019 по 25.03.2019 тривалістю 34 дні у розмірі 84252 грн є безпідставними та незаконними, посилаючись на те, що в даний період часу виконання рішення № 27-р/тк щодо сплати штрафу було зупинено в силу положень статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" до набрання законної сили рішенням суду. Також відповідач заперечував щодо нарахування та стягнення пені у розмірі 32214 грн за період з 21.05.2019 по 03.06.2019 після набрання рішенням суду законної сили у справі №910/15697/18, посилаючись на прострочення кредитора (позивача), а саме: не надання позивачем банківських реквізитів для оплати штрафу, що унеможливило виконання відповідачем свого зобов`язання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 у справі №910/13747/19 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі Ей Автомотів" в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок УК у Солом`янському районі міста Києва, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок 6010, код класифікації доходів - 21081100 (символ звітності 106) пеню в розмірі 116466 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі Ей Автомотів" на користь Антимонопольного комітету України судовий збір у розмірі 1921 грн.

Рішення мотивоване наявністю підстав для стягнення пені.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сі Ей Автомотів" звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 у справі №910/13747/19 та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються заперечення на позов, аналогічні тим, які викладено у відзиві на позовну заяву, додаткових поясненнях до відзиву. При цьому апелянт стверджує, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права з неправильним тлумаченням закону та застосуванням норми закону, який не підлягає застосуванню, що призвело до незаконного рішення щодо стягнення пені у розмірі 84252 грн за період з 19.02.2019 по 25.03.2019, коли рішення суду про визнання недійсним рішення АМК № 27-р/тк не набуло законної сили, а розгляд справи не завершився прийняттям відповідного остаточного судового рішення з відповідними правовими наслідками. Також відповідач заперечує щодо нарахування та стягнення пені у розмірі 32214 грн за період з 21.05.2019 по 03.06.2019 після набрання рішенням суду законної сили у справі №910/15697/18, посилаючись на прострочення кредитора (позивача), а саме: не надання позивачем банківських реквізитів для оплати штрафу, що унеможливило виконання відповідачем свого зобов`язання.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі Ей Автомотів" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 у справі №910/13747/19; призначено розгляд апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 у справі №910/13747/19 та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти апеляційної скарги, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.

Тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету України, розглянувши матеріали справи №24-26.13/53-18 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Сі Ей Автомотів" законодавства про захист економічної конкуренції, прийняла рішення від 26.09.2018 №27-р/тк (далі за текстом - Рішення № 27-р/тк), яким визнано, що:

- ТОВ "Сі Ей Автомотів" вчинило порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Комітету на вимогу державного уповноваженого Комітету від 19.01.2019 № 24-29/06-789 у встановлений ним строк. За зазначене порушення, на відповідача накладено штраф у розмірі 82600,00 гривень;

- ТОВ "Сі Ей Автомотів" вчинило порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Комітету на вимогу Голови Комітету від 01.03.2018 №24-29/01-2551 у встановлений ним строк. За зазначене порушення, на відповідача накладено штраф у розмірі 82600,00 гривень.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до частини восьмої ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, копія Рішення № 27-р/тк була отримана відповідачем 03.10.2018, що підтверджується розпискою уповноваженого представника ТОВ "Сі Ей Автомотів" Рокицького І.В.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, строк сплати штрафів, накладених Рішенням № 27-р/тк, закінчився 03.12.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", відповідач має право оскаржити рішення органів Антимонопольного Комітету України повністю або частково до суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

ТОВ "Сі Ей Автомотів" оскаржило Рішення № 27-р/тк до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2018 порушено провадження у справі №910/15697/18 за позовом ТОВ "Сі Ей Автомотів" до Комітету про визнання недійсним Рішення № 27-р/тк.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2019 у справі №910/15697/18 в задоволенні позовних вимог ТОВ "Сі Ей Автомотів" відмовлено повністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 у справі №910/15697/18 прийнято до провадження апеляційну скаргу ТОВ "Сі Ей Автомотів" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2019 у справі №910/15697/18.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 у справі №910/15697/18 апеляційну скаргу ТОВ "Сі Ей Автомотів" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2019 у справі №910/15697/18 - без змін.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.06.2019 у справі № 910/15697/18 прийнято до провадження касаційну скаргу ТОВ "Сі Ей Автомотів" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 та на рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2019 у справі №910/15697/18.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №910/15697/18 касаційну скаргу ТОВ "Сі Ей Автомотів" залишено без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2019 у справі №910/15697/18 - без змін.

Отже, Рішення №27-р/тк є законним та відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" є обов`язковим до виконання.

Колегією суддів встановлено, що 04.06.2019 ТОВ "Сі Ей Автомотів" було сплачено штраф, накладений Рішенням №27-р/тк у розмірі 165200,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення від 04.06.2019 №946.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача 116466,00 грн пені за прострочення сплати штрафу, нарахованої за період з 19.02.2019 по 25.03.2019 та з 21.05.2019 по 03.06.2019.

Згідно з частиною п`ятою ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Абзацами третім - п`ятим частини п`ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Аналіз зазначених норм спеціального закону щодо відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, свідчить, що тривалість такого зупинення визначається виключно періодом, протягом якого суд фактично здійснювався розгляд чи перегляд справи. Наприклад, у суді першої інстанції - з дня порушення провадження у справі до дня прийняття в ній рішення; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - з дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня ухвалення відповідного судового рішення). В цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювались.

Відповідна правова позиція викладена також в постановах Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №904/3778/18, 04.07.2019 у справі №910/14288/18, від 22.01.2019 у справі №915/304/18, від 19.03.2019 у справі №904/3536/18, від 27.11.2018 у справі №910/4081/18.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що нарахування пені за прострочення сплати штрафів, накладених Рішенням №27-р/тк, зупинялось з 30.11.2018 до 18.02.2019 (розгляд справи №910/15697/18 Господарським судом міста Києва) та з 26.03.2019 до 20.05.2019 (перегляд рішення суду у справі №910/15697/18 Північним апеляційним господарським судом), а тому період нарахування пені за прострочення сплати штрафу становить з 19.02.2019 по 25.03.2019 та з 21.05.2019 по 03.06.2019.

З огляду на викладене, враховуючи те, що положеннями статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено лише переривання строку для нарахування пені у зв`язку з оскарженням такого рішення до суду; з`ясувавши те, що Рішення № 27-р/тк у встановленому порядку не скасовано і недійсним не визнано та є обов`язковим до виконання, врахувавши встановлений перебіг судового розгляду позовних вимог ТОВ "Сі Ей Автомотів" у справі №910/15697/18, факт виконання товариством "Сі Ей Автомотів" Рішення № 27-р/тк щодо сплати штрафу 04.06.2019, здійснивши перевірку правильності нарахування територіальним відділенням АМК пені (тривалість, розмір), колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 116466,00 грн за прострочення сплати штрафу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника про те, що судом першої інстанції помилково враховано правові позиції, викладені у постанові Пленуму Вищого господарського суду України №15 від 26.12.2011, посилаючись на те, що вказана постанова втратила свою актуальність, оскільки після її прийняття вносились чисельні зміни до статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції"; крім того, скаржник посилався на те, що норми діючого господарського процесуального законодавства не встановлюють обов`язку суду враховувати правові позиції, викладені у постановах Вищого господарського суду України, а у відповідності до частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, зміни до Закону України "Про захист економічної конкуренції" жодним чином не стосувались зміни процедури нарахування пені, а правова позиція, викладена в постанові Пленуму Вищого господарського суду України №15 від 26.12.2011 щодо застосування приписів ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" знайшла своє відображення, зокрема, в постановах Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №904/3778/18, 04.07.2019 у справі №910/14288/18, від 22.01.2019 у справі №915/304/18, від 19.03.2019 у справі №904/3536/18, від 27.11.2018 у справі №910/4081/18.

Заперечення апелянта щодо нарахування та стягнення пені у розмірі 32214 грн за період з 21.05.2019 по 03.06.2019 після набрання рішенням суду законної сили у справі №910/15697/18, посилаючись на прострочення кредитора (позивача), а саме: не надання позивачем банківських реквізитів для оплати штрафу, що унеможливило виконання відповідачем свого зобов`язання, також є безпідставними, оскільки положеннями чинного законодавства про захист економічної конкуренції не визначено обов`язку АМК зазначати точні реквізити для сплати штрафу, накладеного рішенням Комітету, не передбачено й звільнення суб`єкта господарювання від сплати такого штрафу у разі неповідомлення Комітетом точних реквізитів для його сплати.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в листі Комітету від 01.10.2018 №24-26.13/01-12884, яким відповідачу було надіслано копію Рішення №27-р/тк, міститься інформація про те, що кошти від санкцій (штрафи, пеня, тощо) належать до доходів загального фонду Державного бюджету України у відповідності до ст. 29 Бюджетного кодексу України; з метою отримання реквізитів рахунків для суб`єктів господарювання - резидентів України необхідно звертатися за місцем реєстрації суб`єктів господарювання як платників податків до територіальних органів Державної фіскальної служби, Державної казначейської служби України або офіційний веб-сайт Державної фіскальної служби Україні в розділі "Бюджетні рахунки".

Отже, Комітетом було проінформовано відповідача про обов`язковість сплати штрафу до Державного бюджету України та проінформовано про те, ким відкриваються рахунки для зарахування коштів від санкцій (штрафи, пеня, тощо) і до кого необхідно звертатися для отримання зазначених реквізитів.

Вказані обставини спростовують доводи відповідача про неможливість виконання відповідачем зобов`язання зі сплати штрафу, накладеного рішенням АМК від 26.09.2018 №27-р/тк, до моменту отримання листа Комітету №300-29/02-7097 від 03.06.2019, в якому зазначені банківські реквізити для оплати штрафу.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі учасникам справи було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладається судом на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 240, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі Ей Автомотів" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 у справі №910/13747/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/13747/19 повернути Господарському суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 02.06.2020.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді О.В. Агрикова

Г.А. Кравчук