РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2020Справа № 910/4112/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська"

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 53981,64 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 53981,64 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач при перевезенні вугілля кам`яного за залізничними накладними №№ 51968071, 51967974, 51967966, 51967925, 51967891, 51964039, 52154705, 52137205 допустив незбереження вантажу, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача вартість недостачі вантажу у розмірі 53981,64 грн.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, оскільки у справі № 910/4112/20 ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд доходить висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Так, враховуючи, що предметом позову у даній справі є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2020 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

27.05.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив, у якому відповідач заперечив проти розрахунку суми штрафу, наданого позивачем, оскільки, норма природної втрати для вантажів у вологому стані складає 2%, а позивачем помилково враховано норму природної втрати 1%, з огляду на зазначене, обґрунтованою є вартість нестачі вантажу у розмірі 33631,56 грн.

Разом з цим, відповідач просить продовжити строк на подачу відзиву, оскільки, за твердженням відповідача, неподання відзиву в строк, встановлений в ухвалі суду від 23.03.2020 зумовлений об`єктивною неможливістю такого подання через введення на території України карантинних заходів.

Так, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2020 встановлено відповідачу строк на подачу відзиву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 410 ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримано відповідачем 02.04.2020, відтак, строк для подачі відзиву закінчувався 17.04.2020 (останній день для подачі відзиву).

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» було внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Відтак, з огляду на встановлення постановою Кабінету Міністрів України карантину на усій території України з 12 березня 2020 року, враховуючи, що станом на день подачі відзиву карантин ще діє - строк на подання відзиву в даній справі є продовженим в силу приписів закону.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві та відповідачем у відзиві, суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2017 між Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «КУРАХІВСЬКА» (виконавець, позивач) був укладений Договір № 608-ПУ-ПТП, відповідно до п. 1.1 якого замовник зобов`язався передати (поставити) виконавцю вугілля для збагачення, оплатити послуги виконавця, пов`язані із збагаченням вугілля та прийняти концентрат. Виконавець зобов`язався прийняти вугілля, провести його збагачення та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення концентрат замовнику, в строки та на умовах, обумовлених дійсним договором та/або специфікацією.

Відповідно до накладних №№ 51968071, 51967974, 51967966, 51967925, 51967891, 51964039, 52154705, 52137205 вантажовідправником зі станції відправлення Курахівка вантажоодержувачу (станція призначення - «Світлодарське») було відправлено зокрема вагони №№ 53589677, 64049372, 63094270, 60457371, 52369352, 54040258, 55590343, 59953901, 53058145, 56877079, 53188223, 64738149 з вантажем - вугілля кам`яне.

Судом встановлено, що на станції «Світлодарське» було здійснено комісійне перезважування зазначених вагонів про що складено комерційні акти.

У комерційному акті № 494209/331 при контрольному переважуванні вагону № 5358977 виявилось: брутто - 91300 кг, тара - 24100 кг, нетто - 62700 кг, що менше на 1800 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення на всю довжину шириною 600 мм, глибиною 500 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/332 при контрольному переважуванні вагону № 64049372 виявилось: брутто - 91360 кг, тара - 23300 кг, нетто - 68080 кг, що менше на 1940 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення на всю довжину шириною 600 мм, глибиною 500 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/333 при контрольному переважуванні вагону № 63094270 виявилось: брутто - 90820 кг, тара - 23300 кг, нетто - 67520 кг, що менше на 2480 кг. Над 1 люком виявлене поглиблення розміром 800Х300Х200 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/334 при контрольному переважуванні вагону № 60457371 виявилось: брутто - 91320 кг, тара - 23400 кг, нетто - 67920 кг, що менше на 2080 кг. Над 1-2 люками виявлене поглиблення на всю довжину шириною 600 мм, глибиною 500 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/334 при контрольному переважуванні вагону № 52369352 виявилось: брутто - 91400 кг, тара - 23500 кг, нетто - 67900 кг, що менше на 2100 кг. Над 6-7 люками виявлене поглиблення розміром 3000Х500Х500 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/335 при контрольному переважуванні вагону № 54040258 виявилось: брутто - 89760 кг, тара - 22700 кг, нетто - 67060 кг, що менше на 1940 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення на всю довжину шириною 600 мм, глибиною 500 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/337 при контрольному переважуванні вагону № 55590343 виявилось: брутто - 91140 кг, тара - 23000 кг, нетто - 68140 кг, що менше на 1860 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення на всю довжину шириною 600 мм, глибиною 500 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/336 при контрольному переважуванні вагону № 59953901 виявилось: брутто - 89360 кг, тара - 22800 кг, нетто - 66560 кг, що менше на 3440 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення на всю довжину шириною 600 мм, глибиною 500 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/336 при контрольному переважуванні вагону № 53058145 виявилось: брутто - 88660 кг, тара - 22500 кг, нетто - 66160 кг, що менше на 3840 кг. Над 2-3 люками виявлене поглиблення розміром 3000Х600Х300 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/336 при контрольному переважуванні вагону № 56877079 виявилось: брутто - 86900 кг, тара - 20900 кг, нетто - 66000 кг, що менше на 5000 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення на всю довжину шириною 600 мм, глибиною 500 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/350 при контрольному переважуванні вагону № 53188223 виявилось: брутто - 89200 кг, тара - 21700 кг, нетто - 67500 кг, що менше на 2500 кг. Над 1 люком виявлене поглиблення розміром 800Х800Х500 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/351 при контрольному переважуванні вагону № 64738149 виявилось: брутто - 89280 кг, тара - 22200 кг, нетто - 67080 кг, що менше на 1920 кг. Над 2-3 люками виявлене поглиблення розміром 1000Х1000Х500 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач при перевезенні вугілля кам`яного за залізничними накладними №№ 51968071, 51967974, 51967966, 51967925, 51967891, 51964039, 52154705, 52137205 допустив незбереження вантажу, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача вартість недостачі вантажу у розмірі 53981,64 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як передбачено приписами ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов`язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Як встановлено судом, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 53981,64 грн. збитків, які виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні у вагонах № № 53589677, 64049372, 63094270, 60457371, 52369352, 54040258, 55590343, 59953901, 53058145, 56877079, 53188223, 64738149.

Так, за змістом ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено також ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України.

Як встановлено судом, відповідно до накладних №№ 51968071, 51967974, 51967966, 51967925, 51967891, 51964039, 52154705, 52137205 вантажовідправником зі станції відправлення Курахівка вантажоодержувачу (станція призначення - «Світлодарське») було відправлено зокрема вагони №№ 53589677, 64049372, 63094270, 60457371, 52369352, 54040258, 55590343, 59953901, 53058145, 56877079, 53188223, 64738149 з вантажем - вугілля кам`яне.

Згідно із ч. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Статтею 52 Статуту, встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Як встановлено судом, на станції «Світлодарське» було здійснено комісійне перезважування зазначених вагонів про що складено комерційні акти.

У комерційному акті № 494209/331 при контрольному переважуванні вагону № 53589677 виявилось: брутто - 91300 кг, тара - 24100 кг, нетто - 62700 кг, що менше на 1800 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення на всю довжину шириною 600 мм, глибиною 500 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/332 при контрольному переважуванні вагону № 64049372 виявилось: брутто - 91360 кг, тара - 23300 кг, нетто - 68080 кг, що менше на 1940 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення на всю довжину шириною 600 мм, глибиною 500 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/333 при контрольному переважуванні вагону № 63094270 виявилось: брутто - 90820 кг, тара - 23300 кг, нетто - 67520 кг, що менше на 2480 кг. Над 1 люком виявлене поглиблення розміром 800Х300Х200 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/334 при контрольному переважуванні вагону № 60457371 виявилось: брутто - 91320 кг, тара - 23400 кг, нетто - 67920 кг, що менше на 2080 кг. Над 1-2 люками виявлене поглиблення на всю довжину шириною 600 мм, глибиною 500 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/334 при контрольному переважуванні вагону № 52369352 виявилось: брутто - 91400 кг, тара - 23500 кг, нетто - 67900 кг, що менше на 2100 кг. Над 6-7 люками виявлене поглиблення розміром 3000Х500Х500 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/335 при контрольному переважуванні вагону № 54040258 виявилось: брутто - 89760 кг, тара - 22700 кг, нетто - 67060 кг, що менше на 1940 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення на всю довжину шириною 600 мм, глибиною 500 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/337 при контрольному переважуванні вагону № 55590343 виявилось: брутто - 91140 кг, тара - 23000 кг, нетто - 68140 кг, що менше на 1860 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення на всю довжину шириною 600 мм, глибиною 500 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/336 при контрольному переважуванні вагону № 59953901 виявилось: брутто - 89360 кг, тара - 22800 кг, нетто - 66560 кг, що менше на 3440 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення на всю довжину шириною 600 мм, глибиною 500 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/336 при контрольному переважуванні вагону № 53058145 виявилось: брутто - 88660 кг, тара - 22500 кг, нетто - 66160 кг, що менше на 3840 кг. Над 2-3 люками виявлене поглиблення розміром 3000Х600Х300 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/336 при контрольному переважуванні вагону № 56877079 виявилось: брутто - 86900 кг, тара - 20900 кг, нетто - 66000 кг, що менше на 5000 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення на всю довжину шириною 600 мм, глибиною 500 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/350 при контрольному переважуванні вагону № 53188223 виявилось: брутто - 89200 кг, тара - 21700 кг, нетто - 67500 кг, що менше на 2500 кг. Над 1 люком виявлене поглиблення розміром 800Х800Х500 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

У комерційному акті № 494209/351 при контрольному переважуванні вагону № 64738149 виявилось: брутто - 89280 кг, тара - 22200 кг, нетто - 67080 кг, що менше на 1920 кг. Над 2-3 люками виявлене поглиблення розміром 1000Х1000Х500 мм. Маркування в місці поглиблення порушене. Вагон технічно справний. Двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

У матеріалах справи наявні документи відправника про вартість вантажу (кам`яного вугілля).

Відповідно до довідки про вартість вугільної продукції № 968-11 від 28.11.19 вартість 1 тони вугілля за накладною № 51967925 становить 2551,06 грн з ПДВ, за накладною № 51967966 - 2551,06 грн з ПДВ, за накладною № 51967974 - 2551,06 грн з ПДВ, за накладною № 51968071 - 2329,18 грн з ПДВ.

Відповідно до довідки про вартість вугільної продукції № 1030/2-01 від 30.12.19 вартість 1 тони вугілля за накладною № 51967891 - 2295,42 грн з ПДВ.

Відповідно до довідки про вартість вугільної продукції № 966-11 від 27.11.2019 вартість 1 тони вугілля за накладною № 51964039 становить 2295,42 грн з ПДВ.

Відповідно до довідки про вартість вугільної продукції № 970/1-11 від 29.11.2019 вартість 1 тони вугілля за накладною № 52154705 становить 2475,52 грн з ПДВ.

Відповідно до довідки про вартість вугільної продукції № 970-11 від 29.11.2019 вартість 1 тони вугілля за накладною № 52137205 становить 2656,73 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно із ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, якщо вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Тож, суд визнає обґрунтованими посилання відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, на те, що позивачем при розрахунку суми збитків не враховано норм природної втрати і граничного розходження маси вантажу у розмірі 2 %, що призвело до завищення суми збитків.

Суд зазначає, що відповідно до пункту № 20 накладних №№ 51968071, 51967974, 51967966, 51967925, 51967891, 51964039, 52154705, 52137205 до перевезення був наданий вантаж: вугілля кам`яне марки г - насипом газове. Вологість не менше 8%. Вказане свідчить, що вантаж був зданий до перевезення у вологому стані.

Тому, вартість недостачі вантажу за вирахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто у вагоні № 53589677 становить 978,26 грн (2329 грн Х (1,8 т - 69 т Х 2%)); у вагоні № 64049372 - 1377,57 грн (2551,06 грн Х (1,94 т - 70 т Х 2%)); у вагоні № 63094270 - 2755,14 грн (2551,06 грн Х (2,48 т - 70 т Х 2%)); у вагоні № 60457371 - 1734,72 грн (2551,06 грн Х (2,08 т - 70 т Х 2%)); у вагоні № 52369352 - 1785,74 грн (2551,06 грн Х (2,1 т Х 70 т Х 2%)); у вагоні № 54040258 - 1285,44 грн (2295,42 грн Х (1,94 т - 69 т Х 2%)); у вагоні № 55590343 - 1055,89 грн (2295,42 грн Х (1,86 т - 70 т Х 2%)); у вагоні № 59953901 - 4682,66 грн (2295,42 грн Х (3,44 т - 70 т Х 2%)); у вагоні № 53058145 - 5600,82 грн (2295,42 грн Х (3,84 т - 70 т Х 2%); у вагоні № 56877079 - 8217,60 грн (2295,42 грн (5 т - 71 т Х 2%)); у вагоні № 53188223 - 2723,07 грн (2475,52 грн Х (2,5 т - 70 т Х 2%)); у вагоні № 64738149 - 1434,63 грн (2656,73 грн (1,92 т - 69 т Х 2%)).

Загальна вартість недостачі вантажу у вагонах №№ 53589677, 64049372, 63094270, 60457371, 52369352, 54040258, 55590343, 59953901, 53058145, 56877079, 53188223, 64738149 становить 33631,54 грн.

Відповідно до ст. 131 Статуту залізниць України претензії, що виникли з приводу перевезення вантажів, заявляються залізниці призначення вантажу.

Матеріалами справи підтверджується, що перевезення вантажу на підставі спірних накладних здійснював відповідач.

Частиною 1 статті 127 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, прострочення відбулися не з її вини.

Виходячи з аналізу ст. 1166 Цивільного кодексу України, шкода відшкодовується за наявності складу цивільного правопорушення, а саме таких його елементів: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи, шкідливого результату такої поведінки (шкоди), причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою та вини особи, яка заподіяла шкоду. Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення, звільняє боржника від відповідальності (виключає його відповідальність).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної поведінки відповідача, що виявилась у незбереженні вантажу, що перевозився у вагонах, шкідливого результату такої поведінки (шкодою) - недостача товару та причинному зв`язку між протиправної поведінкою та завданою шкодою.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що недостача вантажу у вагонах сталась не з його вини (відповідно до ст. 127 Статуту).

У зв`язку з викладеним вище, суд зазначає, що позовні вимоги про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» вартості недостачі вантажу у розмірі 53981,64 грн. підлягають частковому задоволення, а саме, у розмірі 33631,54 грн.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код: 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (85621, Донецька обл., Мар`їнський район, с. Вовчанка, вул. Нагорна, 1А; ідентифікаційний код: 33959754) грошові кошти у розмірі 33631 (тринадцять три тисячі шістсот тридцять одну) грн. 54 коп. та судовий збір у розмірі 1309 (одна тисяча триста дев`ять) грн. 58 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева