СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2020 р. Справа № 905/1005/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Шевель О.В.

за участю секретаря судового засідання Гончарова О.В.

за участю представників:

стягувача- не з`явився ;

боржника -не з`явився ;

Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України-не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу стягувача - Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (вх. № 1135 Д/2)

на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.03.2020 у справі №905/1005/18 (прийняте у приміщенні Господарського суду Донецької області суддею Фурсовою С.М., повний текст рішення складено 16.03.2020) за результатом розгляду скарги Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго, м. Краматорськ Донецької області

простягнення 136 336 620, 38 гривень, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Донецької області від 24.07.2018 у справі №905/1005/18 позовні вимоги Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «НафтогазУкраїни» до Обласного коммунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення 136 336 620,38 гривень, з яких: 74 657 076,84 гривень -основна заборгованість з оплати природного газу, поставленого за договором купівлі-продажу природного газу від 31.12.2014 № 1625/15-БО-6 у період з квітня по грудень 2015 року, та нараховані на неї: 28 798 077,21 гривень- пеня, 6 136 528,38 гривень - 3% річних, 26 744 937,95 гривень-інфляційні втрати задоволено частково. Стягнуто з Обласного коммунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 74 657 076,84 гривень заборгованості, 20 158 654,05 гривень пені, 6 136 528,38 гривень 3% річних та 26 744 937,95 гривень інфляційних втрат, а також судовий збір в сумі 616 700,00 гривень. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 8 639 423,16 гривень пені відмовлено.

Господарським судом Донецької області 12.12.2018 на виконання вказаного рішення виданий відповідний наказ № 905/1005/18,на підставі якого постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 20.02.2019 р. відкрито виконавче провадження ВП № 58427745.

27.02.2020 боржник -ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернувся до господарського суду Донецької області із скаргою (вих.№590/26 від 25.02.2020) на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, в якій просив:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. щодо не зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №58427745;

- зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. усунути порушення (поновити порушене право боржника) винести постанову про зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №58427745.

Скарга обґрунтована порушенням державним виконавцем вимог п. 10 ч. 1 ,ч. 2 статті 34, ч. 6 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов`язкового зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 58427745 шляхом винесення відповідної постанови наступного дня, коли йому стало відомо про включення боржника до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.03.2020 по справі № 905/1005/18 скаргу ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. щодо не зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №58427745 в частині стягнення заборгованості, пені, 3% річних, інфляційних втрат.

Зобов`язано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. усунути порушення (поновити порушене право боржника), винести постанову про зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №58427745 в частині стягнення заборгованості, пені, 3% річних, інфляційних втрат.

В іншій частині скарги відмовлено.

Ухвала обгрунтована, тим, що державним виконавцем неправомірно, в порушення вимог п. 10. ч. 1, статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» не винесено постанову про зупинення виконавчого провадження № 58427745 за наявності передбачених цією нормою підстав (стягувачем у виконавчому провадженні є Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», боржником є підприємство, яке включене до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, газ був спожитий до 01.07.2016, заборгованість не реструктуризована).

Стягувач - Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», з ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права ( п.10 ч. 1,ч 2 статті 34, Закону України «Про виконавче провадження», ч. 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії"), просить ухвалу господарського суду Донецької області від 10.03.2020 у справі № 905/1005/18 в частині задоволення скарги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на бездіяльність органу державної виконавчої служби скасувати та відмовити боржнику у задоволенні скарги на бездіяльність органу державної виконавчої служби в цій частині.

В обгрунтування апеляційної скарги стягувач зазначає, що господарський суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку щодо можливості зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 58427745на підставі положень п. 10. ч. 1, статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» внаслідок нез`ясування правового механізму врегулювання кредиторської заборгованості, яка стягується за рішенням господарського суду Донецької області у справі № 905/1005/18 у межах виконавчого провадження ВП 58427745, а саме, неврахування положень ч. 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" ,якими передбачено право ненарахування(списання) неустойки,інфляційних втрат та відсотків річних в залежності від періоду погашення кредиторської заборгованості, а саме до 30.11.2016-дати набрання чинності вищевказаним Законом.З огляду на це, враховуючи, що стягнута зазначеним рішенням суду заборгованість не сплачена, на думку скаржника, на неї не розповсюджується дія зазначеного Закону, внаслідок чого, в силу ч. 4 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження»,виконавче провадження ВП 58427745 не підлягає зупиненню на підставі п. 10. ч. 1, статті 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з протоколом системи автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2020 для розгляду судової справи № 905/1005/18 було сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя-доповідач Тарасова І.В., суддя Пуль О.А., суддя Крестьянінов О.О.

У відповідності до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 07.05.2020, у зв`язку із знаходженням судді Пуль О.А. у відпустці для розгляду справи № 905/1005/18 визначено наступний склад колегії суддів:головуючий суддя-доповідачТарасова І.В., суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.03.2020 у справі №905/1005/18 та призначено її до розгляду на 18 травня 2020 року о 14:15 годині.

Сторони та Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання не скористались правом на участь в ньому.

Представник стягувача надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку із встановленням на території України карантину відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19», № 239 від 25.03.2020 та № 343 від 04.05.2020 та повідомив суд про те, що підтримує апеляційну скаргу в повному обсязі.

Зважаючи на те, що відповідно до ч. 1 статті 202 ГПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, розгляд апеляційної скарги проводиться за відсутності зазначених учасників.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено,що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яки хвстановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 2 цієї статті виконавець зобов`язаний, зокрема :здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, як івстановлен івиконавчим документом і цим Законом ;розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Статтею 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено підстави для зупинення виконавчих дій.

Так, пунктом 10 частини 1 згаданої статті серед таких підстав визначено обставини включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Частиною 4 цієї статті встановлено, що виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

При цьому, в частині 4 статті 34 Закону України "Про виконавчепровадження" прямо зазначено, в якійчастині, з наведених в пункті 10 частини1 цієї ж статті випадків зупиняється виконавче провадження, а саме - у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/абовідстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

За змістом наведених норм, умовами для зупинення виконавчого провадження на підставі положень пункту 10 частини 1 та частини4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" є:

1) включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії";

2) стягувачами у відповідних виконавчих провадженнях є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем);

3) виконавчі провадження за участю зазначених учасників стосуються заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вищенаведена правова позиція щодо умов, які є достатніми для зупинення виконавчих дій на підставі п. 10 ч. 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» викладена зокрема в постановах Верховного суду:від 11.04.2018 у справі № 49/09-09, від 22.05.2019 у справі № 912/2930/16,від 19.11.2019 у справі №914/1518/18, від 02.05.2018 у справі №917/1353/16, від 11.04.2018 у справі №922/823/14 та від 10.04.2018 у справі №922/1556/14.

Господарським судом першої інстанції правомірно встановлено наявність зазначених умов.

Зокрема судом на підставі матеріалів справи вірно встановлено,що стягувачем у виконавчому провадженні ВП 58427745 є Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», а боржником - ОКП «Донецьктеплокомуненерго», яке відповідно до п. 4 Статуту здійснює діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії та включене до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарстваУкраїни від 08.09.2017 №237,що вбачається із загальнодоступної інформації на сайті Міністерства розвитку громад та територій України.

З рішення господарського суду Донецької області від 24.07.2018 у справі №905/1005/18 вбачається, що газ був спожитий боржником до 01.07.2016,оскільки стягнуто заборгованість за поставками у період з квітня по грудень 2015 року.

Зазначена заборгованість не була реструктуризована.

Доводи стягувача щодо відсутності підстав для зупинення виконавчих дій у ВП № 58427745 через те, що наведена заборгованість не сплачена до 30.11.2016 р. дати набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", правомірно відхилено судом першої інстанції як такі, що суперечать чинному законодавству, оскільки вони грунтуються на помилковому ототожненні передбачених п. 10. ч. 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для зупинення виконавчого провадження з передбаченими ч. 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" підставами для ненарахування(списання) неустойки, інфляційних та річних.

Так, ч.3 ст.7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожитіенергоносії», який набрав чинності 30.11.2016, визначено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягают ьсписанню з дня набрання чинності цим Законом.

Зазначена норма не регулює питання зупинення виконавчого провадження, а встановлює підстави для ненарахування та списання нарахованих сум неустойки, інфляційних та процентів річних на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачаннягарячої води, погашену до набраннячинностіцим Законом-до 30.11.2016.

Натомість, як зазначено вище, відповідно до п. 10. ч. 1статті 34 Закону України «Про виконавче провадження»,якою регулюються питання зупинення виконавчого провадження, достатніми умовами, які зумовлюють обов`язок державного виконавця зупинити виконавче провадження є умови,які наведено вище.

При цьому, зазначена норма пов`язує можливість зупинення вчинення виконавчих дій зі стягнення заборгованості з фактом споживання (використання) природного газу станом на 01.07.2016 безвідносно до дати погашення заборгованості за поставлений газ та не містить будь-якої прив`язки до передбачених ч. 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" умов для ненарахування(списання) неустойки, інфляційних та річних.

Частиною 2 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, що зумовлюють зупинення вчинення виконавчих дій, їх зупиняє і виносить відповідну постанову.

З матеріалів справи вбачається, що боржником направлено державному виконавцю Яковенко В.А. відповідну заяву з вимогою зупинити виконавчі дії з примусового виконання наказу від 12.12.2018№ 905/1005/18 на підставі п. 10 ч. 1 статті 34 Закону України Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", у зв`язку із включенням його до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.09.2017 №237.

Заява було надіслана цінним листом з описом вкладення та отримана державним виконавцем 21.02.2020, згідно з даними сайту https://track.ukrposhta/ua/ , що не заперечується останнім у відзиві на скаргу щодо його бездіяльності.

Однак виконавець на зазначену заяву не відреагував, виконавчідії у виконавчому провадженні № 58427745 не зупинив.

Разом з тим, враховуючи імперативні приписи ч. 2 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" і те, що у спірному виконавчому провадженні стягувачем є постачальник природного газу; боржником є підприємство, що надає послуги з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії; боржник включений до Реєстру теплопостачальних, теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії; за рішенням суду стягується заборгованість (основний борг, пеня, інфляційні втрати та 3% річних) за придбаний природній газ, яка виникла до 1 липня 2016 року, не реструктуризована і підпадає під дію норм Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", державний виконавець був зобов`язаний зупинити виконавчі дії у виконавчому провадженні № 58427745 в частині стягнення заборгованості, пені, 3% річних, інфляційних втрат, що ним здійснено не було.

Як правильно зазначив господарський суд першої інстанції, зазначена бездіяльність державного виконавця свідчить про наявність порушення прав і охоронюваних законом інтересів боржника в процесі виконавчого провадження.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Зважаючи на наведене, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції щодо задоволення скарги боржника в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. щодо не зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №58427745 в частині стягнення заборгованості, пені, 3% річних, інфляційних втрат та зобов`язання зазначеного державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право боржника)шляхом винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №58427745 в частині стягнення заборгованості, пені, 3% річних, інфляційних втрат.

Стосовно відмови господарського суду першої інстанції в задоволенні іншої частини вимог скарги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ухвала не оскаржена, а тому відповідно до ч. 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, ці питання не входять в межі апеляційного перегляду.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з врахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника-Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Керуючись статтями 129, статтею 269,271, пунктом 1 статті 275, 276, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 10.03.2020 у справі №905/1005/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 28.05.2020

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.В. Шевель