Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/151/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

секретар судового засідання: Антонова О.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Гендель Любові Василівни

до Polimin Georgia LTD

про стягнення 531322,09 грн (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог)

Позивач звернувся до суду з позовом (з врахуванням уточнення сум позовних вимог (а.с.65, 68-71) про стягнення з Polimin Georgia LTD заборгованості за поставлений товар в розмірі 4371 долари США (що еквівалентно 120511,53 грн за курсом НБУ станом на 04.02.2019), 10837,79 доларів США (що еквівалентно 298805,47 грн за курсом НБУ станом на 04.02.2019), 112005,09 грн компенсації за нараховані штрафні санкції за порушення валютного законодавства, всього 531332,09грн.

Ухвалою суду від 12.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 02.07.2019.

Провадження у справі зупинялось з 12.03.2019 по 02.07.2019, з 02.07.2019 по 03.09.2019, з 03.09.2019 по 28.05.2020, у зв`язку із зверненням господарського суду Житомирської області із судовим дорученням до Міністерства юстиції Республіки Грузія про вручення виклику до суду.

03.09.2019 представник позивача подала заяву про зменшення позовних вимог. у зв`язку з виявленням арифметичної помилки при розрахунку ціни позову, відповідно до якої просить стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 531322,09грн.

Дану заяву, з врахуванням приписів ст.46 ГПК України, прийнято судом до розгляду, спір вирішується з урахуванням вказаної заяви.

Згідно ухвали суду від 03.09.2019, суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/151/19 до судового розгляду по суті на 19.05.2020.

21.02.2020 до суду від Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Житомирській області надійшов лист з документами, складеними в ході виконання доручення щодо вручення судових документів представнику відповідача - Polimin Georgia LTD.

18.05.2020 на електронну адресу суду від ФОП Гендель Л.В. надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. В даному клопотанні представник позивача також зазначив про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, з врахуванням заяви від 03.09.2019.

Відповідач не скористався правом надання письмового відзиву на позовну заяву, його представник у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Наявний у матеріалах справи лист Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Житомирській області, з доданими до нього доказами виконання доручення щодо вручення судових документів представнику відповідача - Polimin Georgia LTD, свідчить про те, що останній належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи № 906/151/19.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що явка представника відповідача в судове засідання обов`язковою не визнавалася, а надання письмового відзиву, відповідно до вимог ст. 178 ГПК України, є правом відповідача а не його обов`язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву на позовну заяву, не перешкоджає розгляду справи. Розгляд справи здійснюється за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2017 року між Фізичною особою-підприємцем Гендель Любов`ю Василівною (продавець/позивач) та ТОВ "Polimin Georgia" (покупець/відповідач) укладено контракт купівлі - продажу № 12/04 (далі - Контракт) (а.с.24-28), за п.1.1. якого продавець продав, а покупець придбав продукцію ТМ "MEGAMIX" (іменовану в подальшому "Товар", призначену для її подальшого продажу на території Грузії (далі "Територія".

Як зазначив позивач, на виконання п.9.2. Контракту та Додатку №21/08 до нього, 29.08.2017 на користь покупця було відвантажено 19300од. (дев`ятнадцять тисяч триста одиниць) рибальської прикормки "Megamix", вартістю 15196 доларів США (п`ятнадцять тисяч сто дев`яносто шість доларів США). Разом зі вказаним товаром, покупцеві було надіслано передбачений п. 7.2. пакет документів, у тому числі 6 примірників Комерційного інвойсу №21/08 від 21 серпня 2017 року до Контракту № 12/04 від 12 квітня 2017 року.

Також позивач вказує, що поставлений згідно Інвойсу № 21/08 від 21.08.2017 до Контракту № 12/04 від 12.04.2017 товар відповідач оплатив частково на суму 10825 доларів США, тому він звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 4371 долари США (що еквівалентно 120511,53 грн за курсом НБУ станом на 04.02.2019), 10837,79 доларів США (що еквівалентно 298805,47 грн за курсом НБУ станом на 04.02.2019), а також 112005,09 грн компенсації за нараховані штрафні санкції за порушення валютного законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовано умовами Договору та ст.193, 216, 224, 225, 230, 232 ГК України.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів додатково проведених рахунків у повному обсязі не надав.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Контракту купівлі-продажу №12-04 від 12.04.2017 (далі - Контракт), з урахування Додаткової угоди від 27.12.2018 до нього та інвойсу №21/08 від 21.08.2017 (а.с.24-28, 29-30, 31-32).

У пункті 12.2 контракту (в редакції додаткової угоди від 27.12.2018 до контракту) сторони погодили, що всі спори, які можуть виникнути у зв`язку з виконанням даного контракту, підлягають розгляду господарськими судами України по зареєстрованому місцезнаходженню продавця у відповідності норм українського законодавства, мова судочинства - українська, рішення яких є обов`язковими і кінцевими для двох сторін".

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За умовами 1.4 Контракту, найменування, асортимент, загальна кількість і вартість товару визначається у Додатку до Контракту, що складається у кожному конкретному випадку поставки.

Ціна за товар встановлюється в доларах США (Ікотермс - 2010) і вказується в додатках до контракту в кожному конкретному випадку поставки (п.2.1. Контракту).

Умови поставки товару - FCA, Україна (Інкотерсмс-2010), якщо інше не передбачено відповідним додатком (п.3.1 Контракту).

Відповідно до п. 4.1 Контракту, умови оплати товару - в момент оформлення митних експортних документів (товар в режимі експорту) по проформі-інвойсу продавця. Валюта платежу - долари США.

Згідно з п.9.2 Контракту, продавець зобов`язується поставити товар, у встановлені строки.

Згідно Додатку №21/08 до Контракта №12/04 від 12.04.2017, продавець зобов`язався поставити 19300 од. (дев`ятнадцять тисяч триста одиниць) рибальської прикормки "Megamix", вартістю 15196 доларів США (п`ятнадцять тисяч сто дев`яносто шість доларів США).

Судом встановлено, що 29.08.2017 до митного оформлення була прийнята митна декларація (МД-2) № UA902070/2017/703680, із задекларованим товаром загальною кількістю 19300 од. (дев`ятнадцять тисяч триста одиниць) вартістю 15196 долари США (п`ятнадцять тисяч сто дев`яносто шість доларів США). Відповідно до граф 2, 8 даного документа, відправником товару є ФОП Гендель Л.В, одержувачем - Polimin Georgia LTD, відповідно. Митне оформлення було завершено 29.08.2017 о 16:29, що відображено у протоколі оформлення від 29.08.2017 № 365247.

Також судом встановлено, що відповідач прийняв поставлений позивачем товар без зауважень, однак в порушення п. 4.1. Договору, оплатив його вартість частково та в такому порядку:

- 15.09.2017 у розмірі 1890 долари США (тисяча вісімсот дев`яносто доларів США);

- 02.10.2017 у розмірі 1290 долари США (тисяча двісті дев`яносто доларів США);

- 03.11.2017 у розмірі 1000 долари США (тисяча доларів США);

- 04.04.2018 у розмірі 985 долари США (дев`ятсот вісімдесят п`ять доларів США);

- 18.04.2018 у розмірі 1020 долари США (тисяча двадцять доларів США);

- 14.05.2018 у розмірі 1250 долари США (тисяча двісті п`ятдесят доларів США);

- 13.06.2018 у розмірі 1490 долари США (тисяча чотириста дев`яносто доларів США);

- 25.07.2018 у розмірі 1580 долари США (тисяча п`ятсот вісімдесят доларів США);

- 25.09.2018 у розмірі 320 долари США; (триста двадцять доларів США).

За вказаного, Polimin Georgia LTD на користь ФОП Гендель Л.В., на виконання Контракту, сплатило 10825 долари США (десять тисяч вісімсот двадцять п`ять доларів США), заборгувавши 4371 долари США. Зазначені проплати та розмір заборгованості підтверджені виписками по рахунку (а.с. 52-60) та відображені у підписаному сторонами акті звірки взаєморозрахунків (а.с.42).

Матеріали справи містять докази направлення відповідачу претензії від 11.01.2019, з проханням оплатити заборгованість за контрактом від 12.04.2017 №12/04, пеню та компенсацію за нараховані штрафні санкції (а.с.37-41)

Доказів погашення заборгованості, на час розгляду справи, відповідач не надав.

Відповідно до положень ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Аналогічний припис закріплено у ч. 1, 7 ст. 193 ГК України.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За вказаного, судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання щодо поставки товару за Контрактом на загальну суму 15196,00 доларів США. При цьому відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, заборгувавши за отриманий за інвойсом №21/08 від 21.08.2017 до Контракту купівлі-продажу №12/04 від 12.04.2017 товар 4371 доларів США, що еквівалентно 120511,53грн (за курсом НБУ станом на 04.02.2019).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з Polimin Georgia LTD 4371 доларів США основного боргу за контрактом купівлі-продажу №12/04 від 12.04.2017 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо заявлених позивачем 10837, 79 доларів США пені за період з 30.10.2017 по 30.04.2018, що за курсом НБУ станом на 04.02.2019 становить 298805,47 грн, суд враховує таке.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

У пункті 8.5 Контракту сторони визначили, що у випадку порушення покупцем строків оплати, передбачених п.4.1 даного Контракту більше 60 календарних днів, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 0,5% від розміру простроченого зобов`язання, за к о ж е н д е н ь п р о с т р о ч к и о п л а т и б і л ь ш е 60 календарних днів. Сплата пені не звільняє покупця від виконання зобов`язань по даному контракту.

Водночас суд враховує, що відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з імперативними приписами ч. 2 ст. 343 ГК України, які узгоджуються зі змістом ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіряючи правильність нарахування пені, суд встановив, що позивач не врахував вимоги ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, відповідно до якої якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Враховуючи, що визначена п.4.1 Контракту дата проведення розрахунків - 29.08.2017 є вихідним днем (неділя), останнім днем проведення розрахунків, згідно з ч.5 ст. 254 ЦК України, є 30.08.2017.

Також, визначаючи період, за який може бути стягнуто пеню, суд враховує ч.6 ст.232 ГК України, відповідно до якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, в сукупності з погодженим сторонами у п.8.5 Контракту порядку її нарахування - за к о ж е н д е н ь п р о с т р о ч к и о п л а т и б і л ь ш е 60 календарних днів.

Тобто, пеню обґрунтовано нараховано по заборгованості, яка існувала станом на 61 день після її виникнення та за період, який не може перевищувати шести місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Крім того суд враховує, що згідно ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Тому пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ слід нараховувати на суму заборгованості у гривні, визначену станом на дату платежу (30.08.2017), за офіційним курсом НБУ.

За таких обставин, перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Законодавство", з урахуванням вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, положень Контракту, взявши до уваги часткові проплати, суд встановив, що позивач обґрунтовано заявив до стягнення пеню, нараховану на заборгованість у сумі 12016 доларів США (станом на 30.08.2017 еквівалентно 305693,96 грн) за період з 31.10.2017 по 02.11.2017, розмір якої становить 678,39 грн та на заборгованість у сумі 11016 доларів США (станом на 30. 08.2017 еквівалентно 280253,39 грн) за період з 03.11.2017 по 28.02.2018, розмір якої становить 26412,92 грн. Таким чином, обґрунтовано заявленою до стягнення є пеня у розмірі 27091,31 грн, що станом на 04.02.2020 (дата звернення до суду) еквівалентно 982,61 доларів США. У стягненні 9855,18 доларів США пені, що станом на 04.02.2020 еквівалентно 271714,25 грн, слід відмовити.

При цьому суд враховує, що про застосування строку позовної давності відповідач не заявляв.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 112005,09грн компенсації за нарахування штрафних санкцій.

Відповідно до п. 8.4. Контракту (в редакції Додаткової угоди від 27 грудня 2018 року), у випадку невиконання або неналежного виконання умов контракту, сторони несуть відповідальність за збитки, спричинені іншій стороні, встановлені даним контрактом і у відповідності з законодавством країни продавця.

У випадку, якщо у зв`язку з неналежним виконанням покупцем своїх зобов`язань відповідно до Контракту, продавцю органами Державної фіскальної служби України будуть нараховані штрафні санкції, пеня за порушення строків розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, штрафні санкції за порушення валютного законодавства, покупець зобов`язаний компенсувати продавцю штрафні санкції, пеню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно з ч. 2 ст. 224 ГК України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не і одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання І зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За приписами ч. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; а також додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.

Суд встановив, що у зв`язку з невиконанням покупцем свого обов`язку зі своєчасної сплати вартості поставленого товару, до продавця було застосовано фінансові санкції Державною фіскальною службою України на підставі податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Житомирській області від 24 жовтня 2018 року № на суму 112005,09 грн (сто дванадцять тисяч п`ять гривень 09 коп), що були нараховані позивачу за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та невиконання зобов`язань (а.с.43-45).

Враховуючи вищезазначене, факт нарахування штрафних санкцій за контрактом №12/04 від 12.04.2017 в сумі 112005,09 грн належним чином доведений, документально підтверджений та не спростований відповідачем, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 4371 доларів США основного боргу, що еквівалентно 120511,55 грн за курсом НБУ станом на 04.02.2019; 27091,25 грн пені, що еквівалентно 982,61 доларів США за курсом НБУ станом на 04.02.2019; 112005,09грн компенсації за нараховані штрафні санкції за порушення валютного законодавства є обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства та підлягають задоволенню. У стягненні 9855,18 доларів США пені, що еквівалентно 271714,25 грн, суд відмовляє.

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окремо суд зазначає, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 8210,77грн, тоді як слід було сплатити 7969,83грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. Таким чином, повернення позивачу частини судового збору у розмірі 240,94 грн є можливим після отримання судом відповідного клопотання.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи - підприємця Гендель Любові Василівни до Polimin Georgia LTD задовольнити частково.

2. Стягнути з Polimin Georgia LTD (Грузія, м . Тбілісі, вул.Нуцубідзе, 3, м.р. 1кв., 15к. кв.6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи - підприємця Гендель Любові Василівни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ):

- 4371 долари США основного боргу, що еквівалентно 120511,55 грн за курсом НБУ станом на 04.02.2019;

- 27091,25 грн пені, що еквівалентно 982,61 доларів США за курсом НБУ станом на 04.02.2019;

- 112005,09грн компенсації за нараховані штрафні санкції за порушення валютного законодавства,

- 3894,12 грн судового збору.

3. У стягненні 9855,18 доларів США пені, що еквівалентно 271714,25 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 01.06.20

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - у справу;

2,3 - сторонам (рек.).