ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2020 р. Справа№ 911/2995/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Попікової О.В.

Демидової А.М.

при секретарі Островерха В.Л.

за участю представників

від позивача: Даниленко Є.М.

від відповідача: не з`явились

від третьої особи: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод»

на рішення Господарського суду Київської області від 27.02.2020 (повний текст підписано 06.03.2020)

у справі № 911/2995/19 (суддя - Шевчук Н.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торнадо-А»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Маунт Інвестментс»

про стягнення 441 871 грн 13 коп. за договором підряду № 39 від 28.08.2018

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торнадо-А" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібозавод" з вимогою про стягнення заборгованості за договором підряду № 39 від 28.08.2018 в розмірі 441 871,13 грн, з яких: 415 109,40 грн основний борг, 10 807,83 грн 3% річних та 15 953,90 грн інфляційних втрат, нарахованих на основну заборгованість.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем грошових зобов`язань за вказаним договором підряду в частині повної та своєчасної оплати за виконаний комплекс робіт згідно замовлень у встановлений договором строк.

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.02.2020 у справі № 911/2995/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібозавод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торнадо-А" 441 871 грн 13 коп., з яких: заборгованість у сумі 415 109 грн 40 коп., 3% річних у сумі 10 807 грн 83 коп., інфляційні втрати у сумі 15 953 грн 90 коп., а також судовий збір у сумі 6 628 грн. 07 коп.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Київської області від 27.02.2020 у справі № 911/2995/19, Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 27.02.2020 у справі № 911/2995/19 скасувати, прийняти нове рішення, в якому врахувати доводи ТОВ «Перший Столичний Хлібозавод».

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття не обґрунтованого судового рішення.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Владимиренко С.В., суддів Демидової А.М., Попікової О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2020 апеляційну скаргу ТОВ «Перший Столичний Хлібозавод» залишено без руху, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

16.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» подало до Північного апеляційного господарського суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги з доданим оригіналом платіжного доручення № 3257 від 14.04.2020 про сплату судового збору в розмірі 9942,11грн., що свідчить про сплату ним судового збору в повному обсязі та доказами надсилання її копії Товариству з обмеженою відповідальністю «Маунт Інвестментс».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» на рішення Господарського суду Київської області від 27.02.2020 у справі № 911/2995/19. Розгляд апеляційної скарги призначено на 02.06.2020.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Встановлено, що 02.06.2020 представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явилися. Причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача та третьої особи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального, колегія суддів встановила наступне.

28.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торнадо-А" (позивач, підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібозавод" (відповідач, замовник) було укладено договір підряду № 39 (далі Договір).

За умовами визначеними сторонами в п.1. Договору підрядник зобов`язується своїми силами, на свій ризик за завданням замовника виконати комплекс робіт по відновленню освітлення на об`єкті: Цех №3 ТОВ "Перший Столичний Хлібозавод" в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області Нове будівництво, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити фактично виконані роботи на умовах цього Договору.

В п. 2.1 Договору обумовлено, що загальна вартість робіт без урахування вартості освітлювальної апаратури, які виконуються підрядником, становить 815 700 грн (вісімсот п`ятнадцять тисяч сімсот гривень), в т.ч. ПДВ 20% - 135 950 грн.

Відповідно до п. 2.2 Договору вартість може змінюватись за погодженням сторін при зміні обсягів робіт та (або) складу робіт шляхом укладення Додаткової угоди до цього Договору, підписаної сторонами.

Розділом 3даного Договору сторони погодили порядок розрахунків.

Розрахунок між сторонами здійснюється у наступному порядку:

передоплата у розмірі 30% загальної вартості робіт, здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання Договору (підпункт 3.1.1);

оплата здійснюється в національній валюті шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Підрядника (пункт 3.2);

датою проведення оплати за послуги вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника (пункт 3.3);

наступні оплати по даному Договору здійснюються не пізніше 5-тиденного строку з дня підписання актів виконаних робіт, акти виконаних робіт подаються кожного 1-го та 16-го числа місяця, або на перший робочий день з цих дат (пункт 3.4).

За умовами визначеними сторонами в п. 4.1.3 Договору Замовник зобов`язаний після отримання актів виконаних робіт протягом 5 робочих днів їх підписати або направити Підряднику письмову вмотивовану відмову. У разі ненадходження до Підрядника письмової вмотивованої відмови протягом 10 календарних днів з дати їх передачі Замовнику, акти виконаних робіт вважаються підписаними Замовником.

В пунктах 5.1 та 5.2 Договору зазначено, що строк виконання робіт: до 90 днів з дати підписання Договору. Датою виконання робіт є дата підписання акту здачі-приймання робіт.

Пунктом 6.1 Договору обумовлено, що сторони несуть відповідальність за повне та своєчасне виконання прийнятих зобов`язань за цим Договором відповідно до чинного законодавства України та умов Договору.

Цей Договір вважається укладеним з дати його підписання сторонами і скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2018, але у будь-якому випадку до виконання всіх умов цього Договору та повного завершення робіт (пункт 9.1 Договору).

Пунктами 10.1 та 10.2 Договору передбачено, що умови Договору можуть бути змінені за згодою сторін відповідно до укладеної ними Додаткової угоди до цього Договору. Усі зміни, додаткові угоди, калькуляції, протоколи та інші документи є чинними та обов`язковими для сторін Договору лише за умови, якщо вони укладаються сторонами у письмовій формі, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються печатками сторін цього Договору.

Відповідно до пункту 12.2 Договору жодна із сторін не має права передавати свої права за цим Договором третім особам без письмової згоди другої сторони за цим Договором.

Пунктом 12.9 Договору відступлення права вимоги та (або) переведення боргу за цим Договором однією із сторін до третіх осіб допускається виключно за умови письмового погодження цього з іншою стороною.

На підставі пунктів 2.2 та 10.1 Договору між сторонами було підписано Специфікацію № 1, що є невід`ємною частиною Договору № 39 від 28.08.2018, відповідно до якої сторони погодили доповнити роботи по даному Договору на загальну суму 211 184 грн 40 коп. (з ПДВ).

В порушення умов визначених п. 3.4 Договору відповідачем виконані позивачем роботи, передбачені Договором та Специфікацією, були оплачені на підставі виставлених рахунків лише частково на суму 611 775 грн та з порушеннями строків оплати, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 415 109 грн 40 коп., що складається із 203 925 грн за замовленням № 574 від 23.10.2018 та 211 184 грн 40 коп. за замовленням № 581 від 30.10.2018.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 2 статті 837 Цивільного кодексу України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч.1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Позивач належним чином виконав свою частину договірного зобов`язання та виконав комплекс робіт по відновленню освітлення на об`єкті: Цех № 3 ТОВ "Перший Столичний Хлібозавод" в с. Нові Петрівці Вишгородського р-ну Київської області Нове будівництво, на підтвердження чого оформлено акти надання послуг, які підписані Товариством з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібозавод", прийняті останнім без претензій та зауважень в повному обсязі.

Статтею 846 Цивільного кодексу України визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

В силу вимог ст. ст. 525, 526, 530, 599, 610, 612 Цивільного кодексу України зобов`язання підлягає виконанню належним чином у встановлений строк та припиняється виконанням, проведеним належним чином. Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач у передбачені пунктами 3.1.1 та 3.4 Договору строки оплату за виконаний комплекс робіт не здійснив. Доказів протилежного суду не надав.

Судом встановлено, що за умовами Договору відповідач повинен був оплатити комплекс виконаних робіт по Акту надання послуг № 398 від 23.10.2018 не пізніше 5-тиденного строку, тобто до 29.10.2018 (оскільки п`ятий день припадає на вихідний), однак відповідачем оплачено даний акт 07.11.2018.

Акт надання послуг № 407 від 07.11.2018 повинен був бути оплачений не пізніше 12.11.2018, однак відповідачем оплачено даний акт 03.12.2018.

Роботи обумовлені вказаним договором та Специфікацією виконані позивачем про що складено акт надання послуг № 451 від 14.12.2018 на суму 203 925 грн, акт надання послуг № 471 від 19.12.2018 на суму 84 473 грн 76 коп. та акт надання послуг № 14 від 23.01.2019 на суму 126 710 грн 64 коп., однак в передбачені пунктами 3.1.1 та 3.4 Договору строки відповідачем не оплачено.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачем було виконано зобов`язання щодо оплати виконаних позивачем робіт у розмірі 415 109 грн 40 коп. та не спростовано наявність заборгованості за укладеним Договором.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, послався на те, що у зв`язку із складним матеріальним становищем не мав можливості розрахуватися своєчасно з Підрядником та зазначив, що загальними зборами учасників ТОВ "Перший Столичний Хлібозавод" прийнято рішення № 20/03/19 від 20.03.2019 про створення юридичної особи шляхом виділу зі складу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібозавод" частини майна, прав і обов`язків та створити на їх базі Товариство з обмеженою відповідальністю "Маунт Інвестментс", сформувати Статутний капітал новоствореної юридичної особи за рахунок частини Статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібозавод" та на підставі розподільчого балансу і передавального акту передати ТОВ "Маунт Інвестментс" активи і пасиви Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібозавод". Даним рішенням загальних зборів учасників вирішено, що ТОВ "Маунт Інвестментс" буде правонаступником майнових прав та обов`язків ТОВ "Перший Столичний Хлібозавод" згідно розподільчого балансу.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібозавод" № 06/05/19 від 06.05.2019 затверджено розподільчий баланс ТОВ "Перший Столичний Хлібозавод", згідно якого передано новоутвореній юридичній особі ТОВ "Маунт Інвестментс" майно, права та обов`язки відповідно до розподільчого балансу, зокрема, дебіторську заборгованість ТОВ "Перший Столичний Хлібозавод" перед ТОВ "Торнадо-А" в розмірі 415 109,40 грн за договором № 39 від 28.08.2018.

Внаслідок чого відповідач просив залучити до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Маунт Інвестменс" і здійснити в порядку статей 48, 52 Господарського процесуального кодексу України заміну неналежного відповідача належним.

Статтею 520 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

В матеріалах справи наявна копія проекту трьохстороннього договору про заміну сторони Договору № 39 від 28.08.2018, який датовано 13.05.2019, за умовами якого сторони повинні були погодити заміну ТОВ "Перший Столичний Хлібозавод", як первісного замовника на ТОВ "Маунт Інвестментс", як нового замовника, однак даний проект договору не підписаний Товариством з обмеженою відповідальністю "Торнадо-А", а тому вважається неукладеним.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі виділу юридичних осіб здійснюється державна реєстрація юридичних осіб, утворених у результаті виділу, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, про юридичну особу, з якої здійснено виділ, щодо юридичної особи - правонаступника. Виділ вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі, про юридичну особу, з якої здійснено виділ, щодо юридичної особи - правонаступника.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Перший Столичний Хлібзавод» (станом на момент прийняття оскаржуваного судового рішення) вбачається, що дані про юридичних осіб-правонаступників: повне найменування та місцезнаходження юридичних осіб - правонаступників, їх ідентифікаційні коди: відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 Цивільного кодексу України юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.

Відповідно до п. 12.9 Договору переведення боргу за цим договором до третьої особи допускається за умовами письмового погодження цього з іншою стороною, що не було здійснено учасниками даної справи.

У даному випадку, виділ ТОВ "Маунт Інвестментс" з ТОВ "Перший Столичний Хлібозавод" не є завершеним, оскільки в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутній запис про юридичну особу, з якої здійснено виділ, щодо юридичної особи - правонаступника, що унеможливлює застосування ч. 3 ст. 109 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин.

З огляду на викладене, особою, зобов`язаною оплатити виконані позивачем роботи, є ТОВ "Перший Столичний Хлібозавод".

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вимога позивача про стягнення заборгованості з відповідача у розмірі 415 109 грн 40 коп. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також, позивач просив суд стягнути з відповідача 10 807 грн 83 коп. 3 % річних, які нараховані окремо по кожному не оплаченому акту надання послуг № 451 від 14.12.2018 на суму 203 925 грн за період з 20.12.2018 по 15.11.2019, акту надання послуг № 471 від 19.12.2018 на суму 84 473 грн 76 коп. за період з 25.12.2018 по 15.11.2019, акту надання послуг № 14 від 23.01.2019 за період з 29.01.2019 по 15.11.2019 та 15 953 грн 90 коп. інфляційних втрат за актами надання послуг № 451 від 14.12.2018 та № 471 від 19.12.2018 за період з січня по жовтень 2019, по акту надання послуг № 14 від 23.01.2019 за період з лютого по жовтень 2019.

Відповідно до ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та відсотків річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок 3% річних судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем неправильно визначено початок прострочення оплати виконаних робіт згідно акту надання послуг № 471 від 19.12.2018 по замовленню № 581 від 30.10.2018, оскільки прострочення має місце з 27.12.2018.

Однак згідно розрахунку суду першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних становить 10 828 грн 07 коп., проте при ухваленні рішення суд першої інстанції вірно врахував процесуальну неможливість виходити за межі позовних вимог (частина друга статті 237 Господарського процесуального кодексу України), задовольнив вимогу позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 10 807 грн 83 коп.

Перевіривши доданий до позовної заяви розрахунок інфляційних втрат, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що він є арифметично та методологічно вірним, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 15 953 грн 90 коп. підставно задоволена.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 415 109 грн 40 коп. заборгованості за виконаний комплекс робіт, 10 807 грн 83 коп. 3% річних та 15 953 грн 90 коп. інфляційних втрат.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилався позивач в обґрунтування позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 27.02.2020 у справі № 911/2995/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Торнадо-А» задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод».

Керуючись ст. ст. 129, 267 - 270, 273, 275 - 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 27.02.2020 у справі № 911/2995/19 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод».

3. Матеріали справи № 911/2995/19 повернути до Господарського суду Київської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.06.2020.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді О.В. Попікова

А.М. Демидова