ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

01.06.2020 Справа № 905/1001/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В. розглянувши матеріали заяви Приватного підприємства «Шериф - захищати та охороняти» до Фізичної особи-підприємця Рябова Романа Ігоровича про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за договором про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №6006656 КОМ/А від 09.10.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2018 між Приватним підприємством «Шериф - захищати та охороняти» та Фізичною особою-підприємцем Рябовим Романом Ігоровичем було укладено договір № 6006656 КОМ/А про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони.

27.05.2020 року до Господарського суду Донецької області надійшла заява Приватного підприємства «Шериф - захищати та охороняти» до Фізичної особи-підприємця Рябова Романа Ігоровича про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за договором про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №6006656 КОМ/А від 09.10.2018 року.

Заява обґрунтована неналежним виконанням боржником Фізичною особою-підприємцем Рябовим Романом Ігоровичем зобов`язань за договором про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №6006656 КОМ/А від 09.10.2018 року.

Дослідивши зміст заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Пунктами 4 та 5 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного у письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової вимоги; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

При цьому у п. 1 ч. 1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог ст.150 цього Кодексу.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків. Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідним доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Як було зазначено вище, в обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником своїх грошових зобов`язань за договором про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №6006656 КОМ/А від 09.10.2018 року, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість за надані послуги в розмірі 1 471,29 грн. та вартості безпідставно набутого майна в розмірі 5 500,00 грн.

За змістом розділу 1 цього договору виконавець надає послуги замовнику в обсягах та кількості які ним обрані, в порядку та на умовах визначених цим договором. Обумовлений сторонами обсяг послуг та їх вартість вказується в Додатку 1 до даного договору та являється його невід`ємною частиною.

Відповідно до Додатку 1 до договору про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №6006656 КОМ/А від 09.10.2018 року, сторонами погоджена щомісячна вартість послуги з охорони об`єкта (пункт 1.3.1.) в сумі 500,00 грн.

Відповідно до п.2.4. договору, ціна за послуги може змінюватися (визначатись та коригуватись) виконавцем, залежно від зміни, норм витрат на здійснення таких послуг, цін на ринку, збільшення розміру податків, зборів, інших обов`язкових платежів, тощо, на основі наданого виконавцем повідомлення. У випадку, якщо замовник в 15-ти денний термін з дня отримання повідомлення про зміну ціни не повідомив виконавця про прийняте рішення, тоді вважається що замовник погоджується здійснювати оплату послуг за новими цінами.

Дослідивши доданий до заяви про видачу судового наказу розрахунок заборгованості за договором про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №6006656 КОМ/А від 09.10.2018 року, судом встановлено, що вартість наданих виконавцем замовнику послуг за січень-лютий 2020 року становить 550 грн. щомісяця, замість встановлених у договорі 500 грн. щомісяця.

У своїй заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що на початку грудня 2019 року замовник був повідомлений виконавцем та обізнаний про зміну вартості послуг до рівня 550,00 грн. на місяць починаючи з 01.01.2020 року. Про відмову від послуг за договором замовник не повідомляв, продовжував користувався відповідними послугами виконавця та сплачувати їх вартість з урахуванням змін.

Разом з тим, заявником до суду не надано жодних доказів повідомлення ФОП Рябова Р.І. про зміну ціни наданих йому послуг що в свою чергу не дає суду можливості пересвідчитися в безспірності заборгованості.

Вказана обставина є порушенням приписів п. 3 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, частиною другою статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

З урахуванням наведеного, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного письмового договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відсутність доказів повідомлення боржника про зміну ціни наданих послуг, свідчить про наявність спору між сторонами, що виключає наявність правової підстави для видачі судового наказу.

Крім того, відповідно до п.1 ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

На підтвердження сплати суми судового збору за подачу заяви про видачу судового наказу, заявником надано платіжне доручення № 173 від 07.05.2020 на суму 210,20 грн.

Дослідивши платіжне доручення, судом встановлено, що заявником сплачено судовий збір за подання позовної заяви, а не заяви про видачу судового наказу, що підтверджується відповідним зазначенням призначення платежу у платіжному дорученні: «судовий збір, за позовом ПП ?ШЕРИФ-ЗАХИЩАТИ та ОХОРОНЯТИ? до ФОП Рябов Р.І.», а не «судовий збір за подання заяви ПП «Шериф-захищати та охороняти» про видачу судового наказу».

Відтак, за висновками суду, вимоги п.1 ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України щодо надання до суду документу, що підтверджує сплату судового збору не виконані заявником належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 1 ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У відповідності до ст.ст. 147, 148, 150, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 152, 153, 154 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству «Шериф - захищати та охороняти» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Рябова Романа Ігоровича заборгованості за договором про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №6006656 КОМ/А від 09.10.2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку через Господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Е.В. Зекунов