ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"03" червня 2020 р. Справа № 902/1054/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Крейбух О.Г.

судді Юрчук М.І.

судді Коломис В.В.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Зінченко А.А.

відповідача: Горобець Д.Г.

ТОВ "Еко-Драйв": Семенчук О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Драйв"

на рішення Господарського суду Вінницької області від 04.03.2020, повне рішення складено 11.03.2020

у справі № 924/1054/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" (пр-т Космонавтів 30-А, оф. 721, м. Вінниця, 21021)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" (пр-т Космонавтів 30А, оф. 703, м. Вінниця, 21021)

про стягнення пені в сумі 153697,88 грн.

У грудні 2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" звернулося до Господарського суду Вінницької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" про стягнення пені в сумі 153697,88 грн за несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором оренди газозбірної системи № 2 від 01.10.2015.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 04.03.2020 у справі № 924/1054/19 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" 122958,30 грн пені та 2305,47 грн витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

У частині стягнення 30739,58 грн пені відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що відповідачем в порушення умов Договору № 2 оренди газозбірної системи від 01.10.2015 взяті на себе зобов`язання щодо сплати орендних платежів здіцйснював з порушенням визначених строків, а відтак, місцевий господарський суд здійснивши власний розрахунок пені за прострочення сплати відповідачем орендної плати (в межах заявленого позивачем періоду нарахування), посилаючись на ч.1 ст. 230 ГК України, ст. 549 ЦК України та п. 9.1.1 Договору укладеного між сторонами, дійшов висновку, що заявлена позивачем сума пені в розмірі 153697,88 грн підлягає задоволенню.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги засади справедливості, добросовісності, розумності як складові елементи загального конституційного принципу верховенства права, закріплені у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України та керуючись положеннями ч.3 ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України, суд першої інстанції ухвалив змненшити розмір заявленої до стягнення неустойки на 20 % з власної ініціативи з заявлених 153697,88 грн пені до 122958,30 грн.

06.04.2020, згідно з поштовим штемпелем, Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Драйв", не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить залучити ТОВ "Еко-Драйв" до участі у справі № 902/1054/19, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 04.03.2020 у справі № 902/1054/19 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, апелянт Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Драйв" не був учасником справи та не брав участі в розгляді Господарським судом Вінницької області справи № 902/1054/19, проте, вважає, що вказаним рішенням суду було порушеного його права та інтереси. Зокрема, скаржник зазначає, що рішення в даній справі прямо впливає на його права, оскільки засновниками відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" є Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Драйв", які мають по 50 % статутного капіталу. Заявник неодноразово звертався до позивача для проведення загальних зборів відповідача для визначення належного представника відповідача для представництва у справі № 902/1054/19. Разом з тим позивач, на думку заявника, здійснює саботаж щодо проведення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО", в свою чергу у Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Драйв" відсутня можливість в одноосібному порядку забезпечити належне представництво Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" у судовій справі попри умов затвердженого Статуту Товариства.

Крім того, в обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що позов ТОВ "СУНП "АЕТТЗНПС" є виключно формальним, має очевидно штучний характер, оскільки підстави для позову - порушення строків здійснення розрахунків знаходились і знаходяться під фактичним впливом позивача, як учасника ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО" - відповідача по справі. намагання позивача стягнути неустойку очевидно є способом отримання одноособової фінансової вигоди, як учасника ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО", уникнення розподілу прибутку відповідача через створення штучних збитків, всупереч меті діяльності співзаснованого ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО". Додатковим підтвердженням змови виконавчого органу ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО" - директора Абрамчук О.В. та позивача є ненадання інформації, відносно обставин, що мають значення для справи та аргументи для заперечень позову (відомості про можливість використання об`єкту оренди; отримання коштів відреалізованої енергії, згенерованої об`єктом оренди; доведення підстав для зменьшення розміру пені тощо). В свою чергу, місцевим судом не взято до уваги та не надано оцінки вказаним аргументам ТОВ «Еко-Драйв», викладеним у заяві про вступ у справу в якості третьої особи на стороні відповідача.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.04.2020, поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Еко-Драйв" строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 04.03.2020 у справі № 902/1054/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Драйв" на рішення Господарського суду Вінницької області від 04.03.2020 у справі № 902/1054/19; запропоновано позивачу та відповідачу протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали надати письмові пояснення, з документальним обґрунтуванням, щодо вирішення місцевим господарським судом питання про права, інтереси та(або) обов`язки особи, яка подала апеляційну скаргу та не брала участі під час розгляду справи, подати відзив та заперечення на апеляційну скаргу ТОВ "Еко-Драйв".

У письмових поясненнях (вх.№ 3447/20 від 15.05.2020) на апеляційну скаргу відповідач ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО" заперечує у задоволенні клопотання щодо залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ "Еко Драйв", оскільки значна частина аргументів апеляційної скарги стосується неузгодженості у корпоративних відносинах між ТОВ "Еко-Драйв" і ТОВ "СУНП "АЕТТЗНПС", які повині вирішуватись в окремій судовій справі. Разом з тим, у поданому до суду відзиві (вх.№ 3448/20 від 15.05.2020) відповідач просить апеляційну скаргу ТОВ "Еко Драйв" задовольнити, а рішення Господарського суду Вінницької області від 04.03.2020 у справі № 902/1054/19 в частині задоволення позову скасувати, але не враховуючи твердження заявника про наявність змови виконавчого органу ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО" з ТОВ "СУНП "АЕТТЗНПС", оскільки зазначене не підтверджується належними та допустимими доказами.

18.05.2020 ТОВ "СУНП "АЕТТЗНПС" подано до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. № 3483/20 від 18.05.2020), в якому позивач заперечує проти апеляційної скарги та просить рішення Господарського суду Вінницької області від 04.03.2020 у справі № 902/1054/19 залишити без змін. При цьому, позивач зазначає, що твердження ТОВ "Еко-Драйв" про порушення оскаржуваним рішенням його прав та обов`язків є хибними та не чим непідтверджені. Зокрема, Господарський суд Вінницької області відмовив в задоволенні заяви ТОВ "Еко Драйв" про вступ у дану справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, виходячи з того, що позовні вимоги, у даній справі, обгрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за Договором оренди газозбірної системи № 2 від 01.10.2015 і ніяким чином не стосуються корпоративних прав ТОВ "Еко-Драйв". Зазначені висновки суду повністю узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду зазначеною у постанові від 08.10.2019 по справі № 916/2084/17. За наведеного, позивач просить апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Еко Драйв" на рішення Господарського суду Вінницької області від 05.03.2020 у справі 902/1054/19 закрити в порядку п.3 ч.1 ст. 264 ГПК України.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.05.2020 у справі № 902/1054/19 вирішено проведення підготовчих дій закінчити, призначити справу до розгляду на 03.06.2020 об 12:00 год. із визначенням явки представників сторін на власний розсуд.

В судовому засіданні 03.06.2020 представники ТОВ "Еко-Драйв", ТОВ "СУНП "АЕТТЗНПС" та ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО" підтримали свої позиції, викладені в апеляційній скарзі та відзивах на неї відповідно.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення учасників справи та скаржника, дослідивши наявні у справі матеріали, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю, з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

У відповідності до ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 6 ст. 4 ГПК України, жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Судова колегія апеляційного господарського суду звертає увагу, що законодавством передбачений виключний перелік суб`єктів, які вправі оскаржити в апеляційному порядку рішення місцевого господарського суду у випадку наявності підстав для цього. Визначаючи коло вказаних суб`єктів, законодавство передбачає попередню участь апелянта у справі з певним процесуальним статусом, за винятком випадків, коли рішення стосується прав та обов`язків скаржника, який не брав участь у справі.

Відповідно до ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Тобто ч. 1 ст. 254 ГПК України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмета та підстав позову.

Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права, інтереси та обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 254, 272 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Слід враховувати, що рішення або постанова господарських судів є такими, що прийняті про права та обов`язки особи, яку не було залучено до участі у справі, якщо у них розглянуто і вирішено питання про право у правовідносинах, учасником яких є така особа, або якщо в їх описовій або мотивувальній частині містяться висновки чи судження про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині господарський суд прямо вказав про права та обов`язки цієї особи.

В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Встановивши зазначені вище обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (ч. 2 ст. 50 ГПК України) та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч.3 ст. 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав, вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи прийнято оскаржуване судове рішення про права, інтереси та/або обов`язки скаржника, про які саме, в якій саме частині судового рішення прямо вказано про таке, та після встановлення цих обставин вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права, інтереси та/або обов`язки заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права та/або обов`язки, та/або інтереси стосовно сторін у справі судом не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Зазначеної правової позиції притримується Верховний Суд у постановах від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12 та від 12.03.2020 у справі № 910/10364/16.

Так, судовою колегією встановлено, що предметом позовних вимог є стягнення пені у зв`язку із несвоєчасним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за Договором оренди газозбірної системи № 2 від 01.10.2015 в розмірі 153 697,88 грн.

Оскаржуваним рішенням у даній справі встановлено, що за актом прийому-передачі від 01.10.2015 орендодавець (позивач) передав, а орендар (відповідач) прийняв в орендне користування згідно з Договором №2 оренди газозбірної системи від 01.10.2015 Систему по збору та утилізації біогазу на полігоні побутових відходів біля с. Стадниця у Вінницькому районі відповідно до Технічного паспорту, яка є об`єктом власності орендодавця.

У зв`язку з тим, що відповідачем було прострочено сплату щомісячних платежів (місячний розмір орендної плати), позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню передбачену п.9.1.1 Договору за період з листопада 2018 по жовтень 2019.

Отже, судова колегія зазначає, що спір у даній справі стосується заборгованості юридичної особи, що виникла у зв`язку з неналежним виконанням нею своїх господарських зобов`язань за Договором № 2 оренди газозбірної системи від 01.10.2015.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ "Еко-Драйв" зазначає, що засновниками відповідача - ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО" є ТОВ "СУНП "АЕТТЗНПС" та ТОВ "Еко-Драйв", які мають по 50 % статутного капіталу. Заявник неодноразово звертався до позивача для проведення загальних зборів відповідача для визначення належного представника відповідача для представництва у справі № 902/1054/19. Разом з тим позивач, на думку заявника здійснює саботаж щодо проведення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО", в свою чергу у Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Драйв" відсутня можливість в одноосібному порядку забезпечити належне представництво відповідача у судовій справі.

На переконання ТОВ "Еко-Драйв", суд першої інстанції, не залучивши його до участі у справі, вирішив питання про його права та інтереси чим фактично і порушино права Товариства, адже позов ТОВ "СУНП "АЕТТЗНПС" є виключно формальним, має очевидно штучний характер та спрямований на захист комерційних інтересів лише одного із співзасновників - ТОВ "СУНП "АЕТТЗНПС".

Судова колегія зазначає, що фактично доводи апеляційної скарги ТОВ "Еко-Драйв" стосуються порушення оскаржуваним рішенням його прав та законних інтересів як засновника відповідача - ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО", що має наслідком намагання іншого засновника ТОВ "СУНП "АЕТТЗНПС" стягнути відповідну неустойку та отримати в одноосібному порядку фінансову вигоду, фактично без належного забезпечення захисту відповідача у порядку затвердженому установчим документом, зокрема Статутом Товариства.

Відповідно до п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав у юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Оскаржуваним рішенням суду від 04.03.2020 у даній справі вирішено спір щодо правомірності нарахування ТОВ "СУНП "АЕТТЗНПС" пені за неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором № 2 оренди газозбірної системи від 01.10.2015, тобто спір, що виник у зв`язку із виконанням господарського договору між юридичними особами.

У даному спорі його учасниками є відповідач, який є орендарем за Договором оренди, та ТОВ "СУНП "АЕТТЗНПС", що є орендодавцем.

Тому, на переконання колегії суддів, учасник Товариства, не будучи учасником спірних правовідносин безпосередньо, безпідставно вважає обов`язковим своє залучення до участі у справі відповідно до ст. 50 ГПК України, оскільки рішення суду у спорі, що виник з виконання господарського договору, не може прямо вплинути на права та обов`язки ТОВ "Еко-Драйв" як засновника ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО" у зв`язку із стягненням з останнього грошових коштів за порушення ним умов укладеного Договору із контрагентом, навіть за умов укладення його із іншим засновником відповідача.

В свою чергу, місцевим господарським судом в ухвалі від 04.02.2020 вірно встановлено, що позовні вимоги у даній справі обґрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за Договором оренди газозбірної системи № 2 від 01.10.2015 і ніяким чином не стосуються корпоративних прав ТОВ "Еко-Драйв". Тоді, як відповідно до Статуту ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО" виконавчим органом Товариства є Директор, який призначається рішенням зборів учасників. Директор діє без довіреності від імені товариства, представляє його інтереси в усіх установах, підприємствах та організаціях, укладає договори, видає довіреності. Як вбачається з матеріалів справи директором ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО" згідно довіреності від 21.01.2020 уповноважено адвоката Горобця Д.Г. здійснювати представництво товариства в суді, що у повній мірі спростовує твердження заявника апеляційної скарги стосовно позбавлення належного забезпечення представництва відповідача у судовій справі.

Зазначені висновки суду повністю узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду зазначеною у постанові від 08.10.2019 у справі № 916/2084/17.

Варто зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, до справ у спорах, що виникають з корпоративних відносин, належать в тому числі спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Під час вирішення спору у даній справі судом першої інстанції встановлювався факт дотримання ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО" умов Договору оренди газозбірної системи № 2 від 01.10.2015 та наявність підстав для стягнення з відповідача пені за неналежне виконання ним взятих не себе зобов`язань, як самостійної юридичної особи. ТОВ "Еко-Драйв" не є стороною цього Договору. Договір не спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків ТОВ "Еко-Драйв".

Суд зазначає, що оскаржуваним незалученою особою судовим рішенням повинно бути безпосередньо вирішено питання щодо її прав (інтересів, обов`язків), тобто в мотивувальній або резолютивній частинах рішення повинні міститися висновки про права та обов`язки цієї особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не має братися до уваги.

Разом з цим, з рішення суду не вбачається наявність у ньому висновків у мотивувальній або резолютивній частинах про корпоративні права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ "Еко-Драйв" як учасника ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО".

З огляду на викладене, колегія суддів залишає без задоволення клопотання апелянта про залучення його до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на строні відповідача.

З рішення суду, що оскаржується, не виникають будь-які права чи обов`язки ТОВ "Еко-Драйв" як суб`єкта в корпоративних відносинах та носія корпоративних прав, відповідні питання в судовому акті не вирішувались, а будь-які припущення та потенційні загрози впливу виконання рішення про стягнення з Товариства заборгованості на майнові інтереси скаржника як учасника ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО" не можуть братись до уваги.

Колегія суддів зауважує, що той факт, що позивач намається стягнути неустойку, яка на думку заявника вважається способом одноособової фінансової вигоди, як учасника відповідача ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО" та уникнення розподілу його прибутку через створення збитків, всупереч меті діяльності співзаснованого Товариства є насамперед припущенням та наслідком господарської діяльності відповідача, як суб`єкта господарювання.

Решта доводів апелянта стосується безпосередньо обставини виконання сторонами справи умов Договору оренди газозбірної системи № 2 від 01.10.2015, які взагалі не повинні враховуватись в контексті застосування судом апеляційної інстанції положень ч.1 ст. 254 ГПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 264 ГПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що рішення Господарського суду Вінницької області від 04.03.2020 у справі № 902/1054/19 не порушує права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ "Еко-Драйв", оскільки у зазначеному рішенні не міститься висновків про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, що є підставою для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Еко-Драйв" на підставі п.3 ч.1 ст. 264 ГПК України.

Керуючись ст.234, 235, п.3 ч.1 ст.264 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Драйв" на рішення Господарського суду Вінницької області від 04.03.2020 у справі № 924/1054/19 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття.

Ухвалу апеляційної інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду в порядку, встановленому ст.286-291 ГПК України.

Справу № 902/1054/19 повернути Господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Коломис В.В.