ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року

м. Київ

Справа № 904/6157/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О. А. - головуючий, Губенко Н. М., Ткача І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.03.2020

(головуючий - Чередко А.Є., судді Вечірко І.О., Кузнецов В.О.)

та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2020

(суддя Ярошенко В.І.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіріт Фінанс"

до Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

про стягнення грошових коштів у розмірі 32 923 041,32 грн,

та за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіріт Фінанс"

про примусове виконання обов`язку в натурі,

ВСТАНОВИВ:

1. У зв`язку з відпусткою суддів Баранця О. М. та Студенця В.І. склад судової колегії суду касаційної інстанції змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 26.05.2020, який наявний в матеріалах справи.

Короткий зміст позовних вимог і заперечень

2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Спіріт Фінанс» (далі - ТОВ «Спіріт Фінанс») звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - АТ «ПівДГЗК») про стягнення 32923041,32 грн, з яких: 19717481,47 грн - 3% річних та 13205559,85 грн - інфляційні втрати.

3. Позовні вимоги мотивовано тим, що АТ «ПівДГЗК» прострочило виконання грошового зобов`язання з виплати належних йому на підставі договорів факторингу грошових коштів, які були стягнуті на його користь рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2019 у справі №904/4009/18. Посилаючись на те, що фактичне виконання вказаного зобов`язання відбулось лише у листопаді 2019 року, то на підставі ст. 625 ЦК України позивачем заявлена до стягнення додатково розрахована сума 3% річних та інфляційних втрат за період, що передував фактичному виконанню зобов`язання, починаючи з 01.05.2019.

4. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.01.2020.

5. 13.01.2020 АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» подано зустрічний позов до ТОВ "Спіріт Фінанс" про зобов`язання виконати обов`язок в натурі шляхом надання АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" документів по компаніях МЕЛЧЕТ ІНВЕСТ ЛІМІТЕД, ДАКСТОН ХОЛДІНГЗ ЛІМІТЕД, ЛАКРІНО ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД, МІЛНЕРБЕЙ С.А., БРІММІЛТОН ЛІМІТЕД, РЕНАЛЬДА ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД, необхідних для проведення ідентифікації/верифіцікаї компанії, а також для виплати доходу нерезиденту, а саме:

- ідентифікаційні дані осіб, які мають право розпоряджатися рахунками та/або майном, дані, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників (контролерів);

- документи, що підтверджують право власності іноземного інвестора на корпоративні права/цінні папери, за якими здійснюється виплата дивідендів (виписка з рахунку у цінних паперах іноземного інвестора у депозитарній установі, виписка реєстратора з реєстру власників іменних цінних паперів);

- підтвердження здійснення розрахунку за об`єкт інвестиції нерезидентами інвесторами;

- документи, що є підставою для звільнення від оподаткування.

6. Зустрічна позовна заява мотивована тим, що з метою дотримання вимог законодавства, зокрема Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», операція з виплати на користь ТОВ «Спіріт Фінанс» грошових коштів (3 % річних та інфляційних втрат, які були відступлені на користь ТОВ «Спіріт Фінанс» акціонерами АТ «ПівДГЗК» за договорами факторингу) вимагає проведення верифікації отримувача грошових коштів, а саме у даному випадку, на думку АТ «ПівДГЗК», акціонерів АТ «ПівДГЗК», у зв`язку з чим вимагає від ТОВ «Спіріт Фінанс» надання відповідних документів по компаніях.

7. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2020 прийнято зустрічну позовну заяву АТ «ПівДГЗК» для спільного розгляду з первісним позовом.

8. В подальшому 21.01.2020 від АТ «ПівДГЗК» надійшла ще одна зустрічна позовна заява про відновлення становища, що існувало до порушення (повернення виконаного за недійсним правочином), в якій останній просить суд стягнути з ТОВ «Спіріт Фінанс» на його користь грошові кошти, отримані за недійсними (нікчемними) правочинами (договорами факторингу № 1Ф, № 2Ф, № 3Ф, № 4Ф, № 5Ф, № 6Ф від 30.05.2018), а саме: заборгованість у сумі ,31 грн, 3% річних у розмірі 26263450, 77 грн, інфляційні втрати у розмірі 107683354, 93 грн.

9. У вказаній заяві АТ «ПівДГЗК» посилається на те, що відповідні договори факторингу, на підставі яких до ТОВ «Спіріт Фінанс» перейшло право вимоги відповідних грошових коштів, є нікчемними, як такі, що містять пункти, що суперечать чинному законодавству.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

10. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2020, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.03.2020, повернуто зустрічну позовну заяву АТ «ПівДГЗК» до ТОВ «Спіріт Фінанс» про відновлення становища, що існувало до порушення (повернення виконаного за недійсним правочином).

11. Суди мотивували свої висновки тим, що подана 21.02.2020 зустрічна позовна заява розцінюється як заява про зміну предмета та підстав зустрічного позову, поданого 13.01.2020 (про зобов`язання виконати обов`язок в натурі шляхом надання документів, необхідних для проведення ідентифікації/верифіцікаї компанії, а також для виплати доходу нерезиденту), оскільки зустрічну позовну заяву АТ «ПівДГЗК» вже прийнято для спільного розгляду з первісним позовом, а процесуальним законодавством не передбачена можливість звернення відповідача з декількома зустрічними позовами в межах розгляду однієї справи. Водночас оскільки АТ «ПівДГЗК» до зустрічної позовної заяви (яку розцінено як заяву про зміну підстав та предмета зустрічного позову) не надано суду докази надсилання вказаної заяви з додатками на адресу ТОВ «Спіріт Фінанс», то відповідно до ч. 5 ст. 46 ГПК України наявні підстави для повернення відповідної заяви АТ «ПівДГЗК».

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення їх доводів

12. Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, 06.03.2020 АТ «ПівДГЗК» звернулось з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить (з урахуванням уточненої касаційної скарги) постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.03.2020 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 скасувати, та ухвалити нове рішення, яким прийняти зустрічну позовну заяву АТ «ПівДГЗК» до спільного розгляду з первісним позовом.

13. Вимоги касаційної скарги обґрунтовані тим, що суди попередніх інстанції позбавили АТ «ПівДГЗК» права на звернення до суду, а також посиланням на недотримання судами вимог ст. 174 ГПК України.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

14. Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.

Позиція Верховного Суду

15. Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наступне.

16. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

17. Згідно з ч. 2 цієї статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

18. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є диспозитивність, зміст якої розкривається у ст. 14 ГПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

19. У ч. 2 вказаної статті передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

20. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

21. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у наступному:

- обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах;

- вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись;

- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.

22. Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 183 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення ст. 174 цього кодексу.

23. Відповідно до ч. 6 ст. 180 ГПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

24. Отже, зустрічний позов це - самостійна позовна вимога, заявлена відповідачем у процесі, який вже виник, для спільного розгляду з первісним з метою захисту своїх інтересів.

25. Водночас у ст. 46 ГПК України, яка передбачає процесуальні права та обов`язки сторін, унормовано, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі (ч. 3 ст. 46 ГПК України).

26. Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

27. За змістом ч. 5 ст. 46 ГПК України у разі подання заяви про зміну предмета або підстав позову, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

28. Як було зазначено, суди повернули зустрічну позовну заяву АТ «ПівДГЗК», подану 21.01.2020, саме на підставі ч. 5 ст. 46 ГПК України, пославшись на те, що відповідна заява є заявою про зміну предмета та підстав зустрічного позову, поданого раніше.

29. Разом з тим, на підтвердження вказаних висновків, суди не зазначили, які саме твердження зустрічної позовної заяви АТ «ПівДГЗК» (поданої 21.01.2020), надали суду підстави для її оцінки не як окремого зустрічного позову АТ «ПівДГЗК», а як заяви про зміну предмета та підстав зустрічного позову, поданого АТ «ПівДГЗК» 13.01.2020.

30. Водночас посилання судів на те, що місцевим судом уже було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом раніше поданий АТ «ПівДГЗК» зустрічний позов, не дає підстави суду тлумачити подання ще одного зустрічного позову саме як акт волевиявлення АТ «ПівДГЗК» на зміну першого зустрічного позову (поданого 13.01.2020) за відсутності у його змісті будь-яких положень про волю останнього на таку зміну.

31. У такому випадку відповідна зустрічна позовна заява повинна розглядатись судами саме як друга подана стороною зустрічна позовна заява та відповідно підлягає оцінці судами на предмет її відповідності вимогам процесуального законодавства до зустрічного позову, та може бути повернута стороні лише на підставі норм процесуального права, які передбачають повернення зустрічного позову.

32. Відповідно до ст. 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

33. Оскільки порушення судами попередніх інстанцій не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно з огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, то це є підставою для скасування постанови та ухвали судів попередніх інстанцій та для направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про можливість прийняття зустрічної позовної заяви АТ «ПівДГЗК» до ТОВ «Спіріт Фінанс» про відновлення становища, що існувало до порушення (повернення виконаного за недійсним правочином) до спільного розгляду з первісним позовом.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

34. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

35. Згідно з ч. 6 ст. 310 ГПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

36. Отже, з огляду на наведені порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про скасування постанови Центрального апеляційного господарського суду від 06.03.2020 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про можливість прийняття зустрічної позовної заяви АТ «ПівДГЗК» до ТОВ «Спіріт Фінанс» про відновлення становища, що існувало до порушення (повернення виконаного за недійсним правочином) до спільного розгляду з первісним позовом.

Розподіл судових витрат

37. Оскільки в даному судовому провадженні переданий на вирішення суду спір по суті не вирішувався, а мало місце вирішення лише процесуального питання, то відповідно до вимог ст. 129 ГПК України суд касаційної інстанції не здійснює розподіл судового збору.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" задовольнити частково.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.03.2020 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 у справі № 904/6157/19 скасувати.

3. Справу № 904/6157/19 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про можливість прийняття зустрічної позовної заяви Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спіріт Фінанс» про відновлення становища, що існувало до порушення (повернення виконаного за недійсним правочином) до спільного розгляду з первісним позовом.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. А. Кролевець

Судді Н. М. Губенко

І. В. Ткач