ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" травня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/140/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/140/20

За позовом: Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК (68300, Одеська обл., Кілійський район, м. Кілія, вул. Київська, буд. 71; )

До відповідача: Кілійської міської ради (68303, Одеська обл., Кілійський район, м. Кілія, вулиця Миру, буд. 57; )

За участю у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кілійської районної державної адміністрації (68300, Одеська обл., Кілійський район, м. Кілія, вул. Миру, буд. 44; )

про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди

Представники:

від позивача: Саінчин С.О., Гамарник І.В., адвокати за ордерами,

від відповідача: Багно В.С., адвокат за ордером

від третьої особи: не з`явився

Встановив: Сільськогосподарський виробничий кооператив „МАЯК звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради, у якій просить суд визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №6 від 24.09.2018р. між Кілійською міською радою та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК (відповідно до проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №6 від 24.09.2018р.) на 3 аркушах, який надано до позовної заяви в якості додатку.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.01.2020р. позовну заяву Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК від 17.01.2020р. вх. № ГСОО 143/20 залишено без руху. Позивачу запропоновано надати суду докази, які підтверджують належне відправлення відповідачу копії позовної заяви, яка подана позивачем до суду 17.01.2020р. (вх. № ГСОО 143/20), і всіх доданих до неї документів. Встановлено позивачу строк для усунення недоліку позовної заяви не пізніше 5 днів з дня отримання даної ухвали суду. Повідомлено Сільськогосподарський виробничий кооператив „МАЯК, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

27.01.2020р. до господарського суду Одеської області представником позивача супровідним листом були залучені документи, в підтвердження усунення недоліків позовної заяви, які були визначені судом в ухвалі господарського суду Одеської області від 22.01.2020р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.02.2020р. прийнято позовну заяву Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК до розгляду та відкрито провадження у справі №916/140/20. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кілійську районну державну адміністрацію. Підготовче засідання у справі призначено на "02" березня 2020 р. о 10:30. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Запропоновано третій особі надати пояснення щодо позову, відповідно до ст. 168 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 02.03.2020р. о 10:30.

02.03.2020р. до господарського суду Одеської області Кілійською міською радою було подано відзив на позовну заяву, в порядку ст. 165 ГПК України, відповідно до якого відповідач просив суд у задоволенні позовних вимог Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК відмовити.

02.03.2020р. до господарського суду Одеської області Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК було подано клопотання, відповідно до якого позивач просив суд надати час на подання відповіді на відзив та перенести судове засідання, призначене на 02 березня 2020р. на іншу дату.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.03.2020р. відкладено підготовче засідання на "23" березня 2020 р. о 12:00. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 23.03.2020р. о 12:00. Запропоновано позивачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати відповідачу відповідь на відзив, оформлену з урахуванням вимог, встановлених ст.166 ГПК України, в строк до 16.03.2020р.

13.03.2020р. до господарського суду Одеської області Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК було подано відповідь на відзив, в порядку ст. 166 ГПК України.

19.03.2020р. до господарського суду Одеської області позивачем було надано клопотання, відповідно до якого Сільськогосподарський виробничий кооперативом „МАЯК просив суд перенести розгляд справи на іншу дату.

23.03.2020р. до господарського суду Одеської області відповідачем було надано заяву, відповідно до якої останній просив суд відкласти підготовче засідання на іншу дату.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.03.2020р. продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі №916/140/20 на 30 днів до 04.05.2020р. Відкладено підготовче засідання на "06" квітня 2020 р. о 10:00. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 06.04.2020р. о 10:00.

25.03.2020р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, відповідно до якого Сільськогосподарський виробничий кооператив „МАЯК просив суд витребувати у Кілійської районної державної адміністрації Договір оренди земельної ділянки, укладений у липня (01 липня 2019р.) між Кілійською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю „Дебют 2005.

06.04.2020р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання, відповідно до якого він просив суд розгляд справи №916/140/20 у судовому засіданні 06 квітня 2020р. о 10:00 здійснити без участі представника Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК.

06.04.2020р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшли заперечення.

Ухвалою господарського суду Одеської області 06.04.2020р. відкладено підготовче засідання на "29" квітня 2020 р. о 15:30. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 29.04.2020р. о 15:30.

21.04.2020р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшли письмові заперечення відносно заперечення відповідача від 02.04.2020р. вих. №1580/12.

23.04.2020р. до господарського суду Одеської області відповідачем було подано клопотання про приєднання доказу до матеріалів справи, в порядку ст. 80 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.04.2020р. у задоволенні клопотання Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК вх. № 7686/20 від 25.03.2020р. по справі №916/140/20 відмовлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.04.2020р. відкладено підготовче засідання на "15" травня 2020 р. о 10:00. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 15.05.2020р. о 10:00.

30.04.2020р. до господарського суду Одеської області відповідачем було подано клопотання про приєднання доказу до матеріалів справи, в порядку ст. 80 ГПК України.

07.05.2020р. до господарського суду Одеської області Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК було подано заяву вх. №ГСОО 2-1163/20 про забезпечення позову у справі № 916/140/20, відповідно до якої Сільськогосподарський виробничий кооператив „МАЯК просив суд забезпечити позов у справі №916/140/20 шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: заборонити Кілійській міській раді, у тому числі виконавчому комітету Кілійської міської ради вчиняти будь-які дії відносно земельної ділянки невитребуваних земельних часток (паїв) на території Одеської області, Кілійського району, Кілійської міської ради (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 239,8179 га, що складаються із земельних ділянок (площі, кадастрові номери, цільове призначення яких зазначено заявником у заяві), а саме: заборонити вчиняти дії щодо проведення будь-яких торгів (аукціонів, конкурсів) відносно даної земельної ділянки, передавати земельну ділянку у власність, оренду, іншим чином розпоряджатись земельною ділянкою, змінювати її конфігурацію, змінювати цільове призначення, змінювати склад угідь, змінювати кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.05.2020р. призначено до розгляду в судовому засіданні заяву Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК від 07.05.2020р. вх. № ГСОО 2-1163/20 про забезпечення позову у справі №916/140/20 на "12" травня 2020 р. о 14:30. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 12.05.2020р. о 14:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.05.2020р. у задоволенні заяви Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК від 07.05.2020р. вх. №ГСОО 2-1163/20 про забезпечення позову у справі № 916/140/20 відмовлено.

14.05.2020р. до господарського суду Одеської області від Кілійської районної державної адміністрації надійшли пояснення в порядку ст. 168 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.05.2020р. закрито підготовче провадження у справі № 916/140/20. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "29" травня 2020 р. о 11:00. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 29.05.2020р. о 11:00.

У судовому засіданні 29.05.2020 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 03.06.2020р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК та Кілійської міської ради, суд встановив.

Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації від 18.12.2007р. №860 „Про надання СВК „МАЯК земельної ділянки земель невитребуваних паїв громадян членів колишнього кооперативу КСП „МАЯК площею 291 га ріллі в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради, надано СВК „МАЯК земельну ділянку загальною площею 291 га ріллі земель невитребуваних паїв громадян членів колишнього кооперативу КСП „МАЯК в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку на території Кілійської міської ради.

15.01.2008 року між Кілійською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК (орендар) було укладено Довгостроковий договір оренди землі №139, за умови якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кілійської міської ради та в оренду передається земельна ділянка загальною площею 291 га ріллі, землі невитребуваних раїв громадян-членів колишнього КСП „МАЯК. (п. 1. п. 2. Довгострокового договору оренди землі №139 від 15.01.2008р.

Умовами п. 8. Довгострокового договору оренди землі №139 від 15.01.2008р. визначено, що договір укладено на строк до моменту витребування паїв їх власниками на території Кілійської міської ради.

15.01.2008р. між Кілійською районною державною адміністрацією та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК було підписано Акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду.

Ґрунтуючи заявлені позовні вимоги позивачем було зазначено суду, що по мірі витребування земельних ділянок власниками паїв, площа земельної ділянки за договором оренди зменшувалась, що закріплювалось сторонами угоди шляхом укладання змін та доповнень до договору у письмовій форму.

05.12.2008р. між Кілійською районною державною адміністрацією та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК було укладено зміни та доповнення №140 до Договору оренди землі №139 від 15.01.2008р.

17.11.2011р. між Кілійською районною державною адміністрацією та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК було укладено Договір оренди землі №235 та 17.10.2011р. між Кілійською районною державною адміністрацією та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК було підписано Акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду.

02.01.2016р. між Кілійською районною державною адміністрацією та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК було укладено Договір оренди землі №446. У подальшому, 02.02.2017р. між Кілійською районною державною адміністрацією та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК було укладено зміни та доповнення №446 від 02.01.2016р. №511 та 05.01.2018р. між Кілійською районною державною адміністрацією та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК було укладено зміни до Договору від 02.01.2016р. №446 за №538.

Також, 23.03.2018р. між Кілійською районною державною адміністрацією та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК було укладено зміни до Договору від 02.01.2016р. №446 за №565.

24.09.2018р. між Кілійською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК (орендар) було укладено Договір оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерозподілені (невитребувані) земельні частки паї, розміром 2740199 га, які розміщені на території м. Кілія Кілійського району (за межами населеного пункту).

Умовами п. 2.1. Договору оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 24.09.2018р. визначено, що мета використання земельної частки (паю): земельна частка (пай) передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до 2.3. Договору оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 24.09.2018р., Договір складено сторонами терміном на один рік, але не більше ніж до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку або прийняття Кілійською районною державною адміністрацією у власність територіальної громади земельних часток (паїв), які будуть визнані відумерлою спадщиною.

У разі отримання у встановленому чинним законодавством порядку державних актів на право власності на земельну ділянку власниками земельних часток (паїв) чи їх спадкоємцями або прийняття Кілійською районною державною адміністрацією у власність територіальної громади земельних часток (паїв), які будуть визнані відумерлою спадщиною договір оренди, що включав дані земельні частки (паї) припиняється лише для таких земельних часток (паїв), а для інших земельних (часток) паїв він продовжує діяти, про що в договір оренди вносяться відповідні зміни, шляхом укладання додаткової угоди.

За заявою орендаря строк оренди може бути продовженим до завершення збирання урожаю ним.

Термін дії договору один рік з дня набуття чинності.

Договір може бути припинений у будь-який час за взаємною згодою сторін.

Договір може бути розірваний з ініціативи орендаря лише після закінчення сільськогосподарського року (завершення збору врожаю на таких земельних частках (паях), але не пізніше до 1-го жовтня відповідного року.

У розділі 3 Договору оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 24.09.2018р., сторонами було узгоджено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, розірвання договору, ліквідації орендаря, Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

У розділі 5 Договору оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 24.09.2018р., зазначено, зокрема, що Договір набуває чинності з моменту його реєстрації та реєструється в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок часток (паїв), яку веде Кілійська районна державна адміністрація.

Договір оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 24.09.2018р. було зареєстровано у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Кілійської районної державної адміністрації за №6 24 вересня 2018р.

Як вбачається судом, 03.12.2019р. вих. № 25, позивач звернувся до Кілійської районної державної адміністрації із Повідомленням-заявою орендаря, відповідно до якого позивачем було повідомлено Кілійську районну державну адміністрацію, що Сільськогосподарський виробничий кооператив „МАЯК має намір укласти договір пролонгації до Договору оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 24.09.2018р. або укласти новий договір оренди земельної ділянки (паїв) вказаних у додатку №1 до цього листа, тобто тих, які використовуються Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК безперервно починаючи з 15 січня 2008р. на підставі довготривалих господарських взаємовідносин. Також було зазначено, що відповідно до п.1 ст. 285 Господарського кодексу України, позивач має переважне право на це.

До Повідомлення-заяви орендаря від 03.12.2019р. вих. № 25, яке було скеровано Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК на адресу Кілійської районної державної адміністрації, позивачем було додано ксерокопію кадастрової зйомки земельних ділянок (паїв). (а.с. 125,126, т. 1).

24.12.2019р. Кілійською районною державною адміністрацією на адресу позивача було скеровано Лист вих. №18/1702, відповідно до якого було повідомлено, що відповідно до ст. 13 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв) зі змінами щодо земельної ділянки площею 268,3596 га ріллі власником та розпорядником є Кілійська міська рада Одеської області, у зв`язку з чим було рекомендовано Сільськогосподарському виробничому кооперативу „МАЯК із вказаною заявою звернутись до Кілійської міської ради Одеської області (а.с. 129. т.1.).

До поданого відзиву відповідачем було залучено лист від 16.01.2020р. вих. № 143/09 Виконавчого комітету Кілійської міської ради, скерованого на адресу Кілійської районної державної адміністрації, відповідно до якого керуючись Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та симулювання зрошення в Україні, Виконавчий комітет Кілійської міської ради просив Кілійську районну державну адміністрацію надати копії договорів оренди землі з Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК, які були укладені Кілійською районною державною адміністрацією та потрапляють під дію вищезазначеного Закону.

Також, судом вбачається, що Рішенням Кілійської міської ради від 23.12.2019р. №1038-VII/О-31 „Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення на території Одеської області, Кілійського району, Кілійської міської ради (за межами населеного пункту) вирішено надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення площею 200,0000 га на території Одеської області Кілійського району, Кілійської міської ради (за межами населеного пункту). (а.с. 221, 1.).

Відповідно до наявного в матеріалах справи Розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 16.04.2020р. № 84 „Про припинення дії договору оренди земельної ділянки, вирішено припинити діє Договору оренди земельної ділянки від 15 січня 2008р. №139, укладеного між Кілійською районної державною адміністрацією та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК (а.с. 79, т. 2).

Листом від 16.04.2020р. вих. № 18/448 Кілійської районної державної адміністрацієї було повідомлено Кілійську міську раду, що відповідно до п. 2.3. Договору оренди №6 від 24.09.2018р., термін дії договору один рік з дня набуття чинності. Відповідно до абзацу 10 п. 3 вказаного договору, дії договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Таким чином, як вказано в листі, вищезазначений договір припинив свою дію 24.09.2019р. (а.с. 61, т. 2).

За час розгляду справи позивачем надавались пояснення та було зазначено суду, що земельна ділянка, починаючи з 15.01.2008р. знаходиться у Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК в безперервному користування (оренди), також було пояснено, що позивачем сплачувалися відповідні орендні платежі та податкові платежі, ділянка використовувалась виключно за цільовим призначенням, на ній вирощувались сільськогосподарські культури, здійснювались комплексні заходи щодо поліпшення екологічного стану та родючості земельної ділянки. Також позивачем було зазначено суду та додано документи, в підтвердження того, що сплата відповідних платежів здійснювалась позивачем починаючи з 2008 року та на даний час заборгованість з орендної плати за користування (оренду) земельної ділянки відсутня.

Ґрунтуючи заявлені позовні вимоги позивачем також було зазначено суду, що на підставі довготривалих господарських орендних взаємовідносин позивач протягом 11 років використовував орендовану земельну ділянку відповідно для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка є предметом договору і після спливу дати 24.09.2019р., тобто продовжував користування земельною ділянкою.

Посилаючись на абз. 10 п. 3 Договору оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 24.09.2018р., позивачем було зазначено суду, що даними умовами передбачено повернення орендодавцю орендованої земельної частки. Також було позивачем зазначено суду, що факту повернення земельної частки не відбувалось з приводу того, що орендодавець не повідомляв та не вимагав від позивача повернення земельної ділянки, яка перебуває в оренді. Акт приймання-передачі (повернення) земельної частки сторонами не підписувався та на час подання позовної заяви, такий акт не складався.

Позивачем також було зазначено, що умовами Договору оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 24.09.2018р., передбачено, що орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати Договір у випадках передбачених даним Договором та/або Положенням, попередивши про це орендаря не пізніше ніж за два місяця про таке розірвання та пояснено суду, що ані станом на 24.07.2019р., ані пізніше, або раніше орендодавцем такого попередження не надсилалось орендареві, випадків передбачених договором, які б вважалися за підставу для розірвання не виникали, та після спливу 24 вересня 2019 року позивач фактично продовжував користуватися земельною ділянкою.

Посилаючись на положення ч. 6 ст. 33 Закону України „Про оренду землі, позивачем було зазначено суду, що укладання додаткової угоди про поновлення договору оренді землі є безумовним обов`язком відповідача та вказано, що до позову надано додаткову угоду про поновлення Договору оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 24.09.2018р., яку в судовому порядку вимагається визнати укладеною.

Позовні вимоги Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК направлено на визнання укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №6 від 24.09.2018р. між Кілійською міською радою та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК (відповідно до проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №6 від 24.09.2018р.) на 3 аркушах, який надано до позовної заяви в якості додатку. (а.с. 108-110, т. 1).

Надаючи відзив на позовну заяву Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК, Кілійською міською радою було зазначено суду наступне.

Відповідач зазначає, що земельні частки (паї) розміром 268,3596 га, які розташовані на території м. Кілія Кілійського району (за межами населеного пункту) відносяться до категорії невитребуваних або нерозподілених земельних ділянок (паїв).

Відповідачем зазначалось, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Також, посилаючись на положення до ст. Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у редакції до 01.01.2019 року, було пояснено суду, що реалізуючи зазначені повноваження, Кілійська районна державна адміністрація передала в оренду землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 291 га рілля, які знаходиться на території Кілійської міської ради (за межами населеного пункту), які відноситься до нерозподілених (невитребуваних) паїв Сільськогосподарському виробничому кооперативу „МАЯК, уклавши з останнім Договір оренди землі 15.01.2008р., та в наступному, вказаний договір оренди земельної ділянки неодноразово продовжувався та змінювався, внаслідок витребування громадянами своїх земель (паїв).

24.09.2018р. між Кілійською районною державною адміністраціє та позивачем був укладений Договір оренди № 6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до умов якого в оренду було передано нерозподілені (невитребувані) земельні частки (паї) розміром 274,0199 га, які розміщені на території м. Кілія, Кілійського району (за межами населеного пункту).

Посилаючись на положення п. 2.3. та абз. 10 п. 3 вищевказаного договору, відповідачем було зазначено суду, що Договір оренди № 6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 24.09.2018р. припинив свою дію 24.09.2019р.

Відповідачем було зазначено суду, що у позовній заяві позивач зазначав, що дійсно абзацом 10 п. З договору № б від 24.09.2019 року передбачено повернення орендодавцю орендованої земельної частки. Але позивач, як пояснює відповідач, зазначає, що факту повернення земельної частки не відбувалося через те, що орендодавець не повідомляв та не вимагав від позивача повернення земельної ділянки, яка перебуває в оренді. Позивач зазначав, що умовами договору передбачено, що орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір у випадках передбачених даним договором та/або Положенням, попередивши про це орендаря не пізніше ніж за два місяці про таке розірвання.

Однак, як стверджує Кілійська міська рада, ані станом на 24.07.2019р. ані пізніше, або раніше орендодавцем такого попередження не надсилалося орендареві, випадків передбачених договором, які б вважалися за підставу для розірвання не виникало та після спливу 24.09.2019р. позивач фактично продовжував користуватися земельною ділянкою.

Також зазначалось відповідачем, що в наступному позивач, посилаючись на ч. 6 ст.33 Закону України „Про оренду землі, якою передбачено, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, вважає, що він, як орендар продовжував користування відділеною земельною ділянкою, належно виконує свої обов`язки за договором, та у зв`язку з відсутністю письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди протягом 1 місяця після закінчення строку договору оренди та відсутності рішення органу місцевого самоврядування про закінчення договору, він (позивач) є користувачем зазначеної земельної ділянки, а його права порушуються бездіяльністю органів місцевої влади, які не укладанні додаткову угоду.

На спростування вищевказаних тверджень позивача, Кілійською міською радою було зазначено судку, що зазначаючи про те, що орендодавцем не направлено попередження орендарю за місяць до розірвання договору оренди в односторонньому порядку, позивач підмінює поняття, оскільки, як вказує відповідач, розірвання договору в односторонньому порядку є способом його припинення, так як і його припинення внаслідок закінчення строку, на який йог було укладено. Для припинення договору внаслідок закінчення строку, на яки його укладено, не передбачено попереднього направлення орендарю письмової попередження, на відміну від припинення договору, шляхом його розірвання в односторонньому прядку та додатково зазначено, що Договір № 6 від 24.09.2018р. був припинений внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, а не внаслідок його розірвання в односторонньому порядку.

Крім того, відповідачем було пояснено суду, що процедура укладення договору між орендодавцем та орендарем, який має переважне право на його укладення та має намір їм скористатися, чітко передбачена вже процитованою ст. 33 Законом України „Про оренду землі та зазначено, що позивачем не були виконані вимоги ч. 2 ст. 33 Закону України „Про оренду землі, а саме не було повідомлено орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренду землі на новий строк, у зв`язку з чим і була відсутня будь - яка реакція з боку органів місцевого самоврядування.

Відповідач зазначає, що будь-які докази на підтвердження надсилання на адресу Кілійської районної державної адміністрації або Кілійської міської ради відповідного листа з доданим до нього текстом додаткової угоди, як і докази отримання такого листа в матеріалах справи відсутні. З огляду на наведене за посиланням відповідача, позивач, маючи переважне право на укладення договору оренду на новий строк, не скористався своїм правом, не виконавши зобов`язання про направлення відповідного повідомлення орендодавцю, які передбачені ч. 2 ст. 33 Закону України „Про оренду землі.

Також відповідачем було зазначено, що сам факт використання земельної ділянки, після припинення договору оренди, з огляду на вимоги Закону України „Про оренду землі, не свідчить про продовження такого договору, а свідчить про використання земельної ділянки без належних правових підстав, що є порушенням діючого законодавства.

Додатково було зазначено відповідачем, що з 01.01.2019р. повноваження районної державної адміністрацій щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) виключені та виконавчий комітет Кілійської міської ради направляв листи до Кілійської районної державної адміністрації щодо передачі договорів оренди відносно нерозподілених земельних ділянок, які передавалися в оренду Кілійською районною державною адміністрацією на час дії таких повноважень.

Також зверталася увага суду та було зазначено відповідачем, що позивач жодного разу не звертався до Кілійської міської ради з вимогою поновлення договору оренди, проектом додаткової угоди, яка надана до позовної заяви. Також позивачем, як вказує відповідач, не надано до позову доказів досудового урегулювання спору, та в позові позивач підтверджує той факт, що до відповідача - Кілійської міської ради, з заявою та проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди він не звертався.

Як зазначає відповідач, є незрозумілим, яким чином Кілійська міська рада могла розглянути зазначене питання на сесії, якщо позивач жодного разу не звернувся зі своїми вимогами до Кілійської міської ради, а тому є незрозумілим, яким чином відповідачем взагалі було порушено право позивача. Враховуючи той факт, що позивач не звертався до Кілійської міської ради з заявою про поновлення договору оренди землі, жодних рішень про відмову Кілійською міською радою не приймалося, тому на думку відповідача, жодних прав позивача Кілійською міською радою не порушено.

Крім того, відповідачем було зазначено суду, що реалізуючи вимоги ст. 79-1 Земельного кодексу України, рішенням Кілійської міської ради № 1038-VІІ/О-31 від 23.12.2019р. „Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення на території Одеської області, Кілійського району, Кілійської міської ради (за межами населеного пункту), було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення площею 200,0000 га на території Одеської області, Кілійського району, Кілійської міської ради (за межами населеного пункту), було доручено виконавчому комітету Кілійської міської ради в особі Кілійського місцевого голови виступити замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, зазначеної у п. 1 рішення, внести зміни до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка утворилася в результаті інвентаризації, погоджену технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель подати на розгляд та затвердження до Кілійської міської ради у встановленому законом порядку.

Та як вказує відповідач, на сьогоднішній день передати зазначені земельні частки (паї) в оренду для їх цільового використання неможливо, так як процес їх формування не закінчився та укладення будь - яких договорів оренди, в тому числі і додаткової угоди з позивачем буде грубим порушенням вимог діючого законодавства.

Додатково було зазначено відповідачем, посилаюсь на положення ст. 126 ГПК України, що Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК до суду не надано підтверджуючих документів, згідно з вимогами вищезазначеної статті, щодо детального опису робіт виконаних адвокатом, що свідчить про необґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Надаючи відповідь на відзив Кілійської міської ради, Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК, було зазначено суду наступне.

Позивач пояснює, що в силу закону поняття припинення та розірвання договору розмежовані та описані положеннями статті 781, 783, 784 Цивільного Кодексу України. Частиною 2 статті 792 ЦКУ встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. За змістом статті 781 ЦКУ договір найму припиняється у разі смерті фізичної особи-наймача, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір найму припиняється у разі ліквідації юридичної особи, яка була наймачем або наймодавцем.

Як пояснює позивач, зі змісту Договору №6, про який йдеться мова в позові та у відзиві на позовну заяву, зазначено, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; розірвання договору; ліквідації орендаря; Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

За посиланням позивача, аналізуючи зазначене, Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК зроблено висновок, що відповідачем у відзиві, підтверджується, той факт, що Договір №6 припинено внаслідок закінчення його строку, де датою спливу цього договору є 24.09.2019р. Таку дату відповідач зазначив чітко у відзиві на позовну заяву. З цього приводу, позивачем акцентується увага суду, що позивач має переважне право на продовження дії Договору в силу закону, позивачем не спростовується зазначений строк спливу договору №6.

Позивачем було зазначено, що 13.11.2019р. Сільськогосподарському виробничому кооперативу „МАЯК стало відомо про укладання 24.07.2019р. договору на земельну ділянку з іншою юридичною особою, тобто до часу спливу дати договору №6. При цьому, як вказує позивачем, йому не надходило ані усного ані письмового попередження про намір не продовжувати орендні стосунки, не надходило будь-яких інших пропозицій від відповідача та/або третьої особи Кілійської районної адміністрації, чим позбавлено позивача законного переважного права орендаря на продовження орендних правовідносин. Як вказує позивач, під час довготривалих орендних правовідносин, які виникли ще з січня 2008 року на підставі Розпорядження Кілійської районний державній адміністрації №860 від 18.12.2007р., при кожному переукладенні договору сторонами договору не застосовувалося обмін письмовими попередженнями та/або повідомленнями, тому що згідно змісту вказаного Розпорядження строк, на який позивач отримав земельну ділянку в оренду, це „до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, та у зв`язку з тим, що такі невитребувані паї належать громадянам-членам колишнього КСП „МАЯК.

Також позивачем зазначалось суду, що згідно з Указом Президента від 1995 року, проведено розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і кооперативам шляхом визначення розміру земельної частки в колективній власності кожного члена сільськогосподарського підприємства без виділення земельних ділянок в натурі. Кожному члену підприємства (у цьому випадку члену кооперативу КСП „МАЯК) було передано у власність «паї» - умовну земельну ділянку. Права власності на такій пай підтверджувався відповідним сертифікатом. Через різні обставини деякі громадяни не отримали такі сертифікати, внаслідок чого їхні паї отримали статус „невитребуваних.

Позивачем було пояснено суду, що згідно приписам статті 13 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв) №899-ІV від 05.06.2003р., невитребувані паї можуть передаватися в оренду за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради. До змін законодавства від 01 січня 2019 року таке право мали також місцеві державні адміністрації щодо земельних часток ( паїв), що розташовані за межами населених пунктів. Таким чином, за посиланням позивача, пряма норма статті 13 Закону України „Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) №899- ІV від 05.06.2003р. наголошує про строк передання земельної ділянки такого типу, саме до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності, що і відбувалося з 2008 року до часу подій 13.11.2019р. між сторонами.

Крім того, позивач зазначає, що довготривалі орендні стосунки між сторонами, які склалися на підставі Розпорядження Кілійської райдержадміністрації від 18.12.2007р. №860 за час з 2008 року відбувалися на підставі постійно переукладених договорів між сторонами та пояснює суду, що загальною підставою для укладання договорів оренди земельної ділянки нерозподілених та невитребуваних земельних часток ( паїв), та у тому разі Договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №6 від 24.09.2018р. є Розпорядження Кілійської райдержадміністрації від 18.12.2007р. №860. В пункті 1 Розпорядження Кілійської райдержадміністрації від 18.12.2007р. №860 компетентним органом прийнято рішення надати позивачеві земельну ділянку загальною площею 291 га ріллі земель, невитребуваних паїв громадян-членів колишнього КСП „МАЯК в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку на території Кілійської міської ради.

Керуючись приписами зазначеного Розпорядження за період часу з дати укладання Довгострокового договору оренди землі №139 від 15.01.2008р. кожне переукладення договору відбувалося без застосування формальностей. Тому, також у 2019 році на підставі того, що була відсутня вимога орендодавця повернути земельну ділянку, на підставі обставин, викладених у позовній заяві, позивач вважає, що має переважне право на продовження користування земельною ділянкою.

Також позивачем було зазначено, що твердження відповідача про те, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу договору оренди землі в строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, не заслуговує уваги, оскільки приписами частини 1 статті 188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Крім того, Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК відносно твердження відповідача, було зазначено, що позивачем не надано до суду підтверджуючих доказів витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 125000,00 грн., оскільки на момент подання позову, позивачем надається орієнтований розрахунок судових витрат.

З урахуванням наведеного, Сільськогосподарський виробничий кооператив „МАЯК вважає, що доводи, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву є хибними, належним чином не обґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.

Надаючи заперечення, відповідачем було зазначено суду, що як зазначалося в відзиві, 24.09.2018р. між Кілійською районною державною адміністрацією та позивачем був укладений договір оренди № 6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до умов якого в оренду було передано нерозподілені (невитребувані) земельні частки (паї) розміром 274,0199 га, які розміщені на території м. Кілія, Кілійського району (за межами населеного пункту). Відповідно до п. 2.3 вказаного договору, договір складено сторонами терміном на один рік, але не більш ніж до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку або прийняття Кілійською районною державною адміністрацією у власність територіальної громади земельних часток (паїв), які будуть визнані відумерлою спадщиною. За заявою орендаря строк оренди може бути продовженим до завершення збирання урожаю ним. Термін дії договору - один рік з дня набуття чинності. Відповідно до абзацу 10 п. З вказаного договору, дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Таким чином, вищезазначений договір припинив свою дію 24.09.2019р.

Відповідачем було зазначено, що з 01.01.2019р. повноваження щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) перейшли від районної державної адміністрації до міської ради, та таке виділення можливе лише після формування такої земельної ділянки, отже є очевидним, що після припинення договору оренди № 6 від 24.09.2018р. та його не продовження, правовідносини щодо вказаної земельної ділянки припинилися.

Відповідач вказує, що у відповіді на відзив позивач зазначає, що твердження відповідача про те, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу договору оренди в строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, не заслуговує уваги з наступного: приписами ч. 1 ст. 188 ГК України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. При цьому, як зазначає відповідач, позивач не зазначає вимоги норми спеціального закону, який регулює правовідносини з питань оренди землі „Про оренду землі, в п. 2 ст. 33 якого зазначено, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Надаючи письмові заперечення відносно заперечення відповідача, Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК, було зазначено суду наступне.

Позивач зазначає, що умовами параграфу 5 Договору оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 24.09.2018р. передбачено, що в інших випадках, які не передбачені цим Договором, сторони керуються чинним законодавством України. Приписами договору не прописано конкретних умов для випадку, коли земельна ділянка не витребувалася з користування орендодавцем, тому позиція позивача базується на сукупності фактичних обставинах які склалися, умовах договору та приписів законодавства.

За посиланням позивача, приписами частини 1 статті 764 Цивільного кодексу України встановлені правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку дії договору найму.

Позивачем було зауважено, що позиція відповідача базується на умовах, викладених в абзаці 10 пункту 3 Договору оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 24.09.2018р., де за змістом однієї серед інших умов договору зазначено, що термін його закінчився 24.09.2019. З цього приводу, позиція позивача базується на приписах того ж самого договору, імперативних вимог Цивільного, Господарського та Податкового кодексів України, Законів України „Про оцінку земель, „Про оренду землі, „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), „Про місцеве самоврядування в Україні та судової практики КГС ВС.

Позивач зазначає, що імперативно на законодавчому рівні було визначено, що строк оренди земельної ділянки нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок кореспондуючись з приписами Розпорядження Кілійської районній адміністрації №860 від 18.12.2007 р., становить строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності.

У зв`язку з тим, що позивач безперервно орендує земельну ділянку, починаючи з 2008 року, керуючись приписами діючого Розпорядження Кілійської районній адміністрації №860 від 18.12.2007р., вимогами статті 13 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) та постійним переукладенням договорів оренди позивачем, на сторінках 3,4,5 відповіді на відзив на позовну заяву наведена стаття 13 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) №899-ІV від 05.06.2003р. в редакції, яка діяла на момент укладання Договору №6. Тобто, як пояснює позивач, при укладанні Договору №6, позивач враховував норми діючого законодавства України у тому разі статтю 13 Закону України №№899-ІV від 05.06.2003р. Це впливає на тлумачення позиції позивача. При укладанні Договору №6 позивачем прийнято до уваги, зміст статті 13 зазначеного Закону України.

Крім того, позивачем було зазначено суду, що у зв`язку з тим, що згідно з Указом Президента „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям №720/95 від 08.08.1995р., проведено розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і кооперативам шляхом визначення розміру земельної частки в колективної власності кожного члена сільськогосподарського підприємства без виділення земельних ділянок в натурі, кожному члену підприємства (у цьому випадку членам кооперативу КСП „МАЯК) було передано у власність „паї - умовну земельну ділянку. Права власності на такій паї підтверджується відповідним сертифікатом. Через різні обставини деякі громадяни не отримали такі, внаслідок чого їхні паї отримали статус „невитребуваних. Приписи статті 13 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) №899-ІV від 05.06.2003р. визначають вимоги до використання нерозподілених та невитребуваних земельних ділянок і земельних часток (паїв).

Надаючи пояснення в порядку ст. 168 ГПК України, Кілійською районною державною адміністрацією було зазначено суду, що враховуючи той факт, що відповідно до ст. 13 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням тільки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради. Тобто, за посиланням Кілійської районної державної адміністрації, в даному випадку позивач повинен був звернутись до Кілійської міської ради Одеської області, про що його було проінформовано листом-відповіддю №18/1702 від 24.12.2019 року.

З урахуванням зазначеного Кілійська районна державна адміністрація позовні вимоги позивача не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач - Сільськогосподарський виробничий кооператив „МАЯК, підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №6 від 24.09.2018р. між Кілійською міською радою та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК (відповідно до проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №6 від 24.09.2018р.) на 3 аркушах, який надано до позовної заяви в якості додатку.

Відповідач Кілійська міська рада Одеської області, заперечує проти заявлених позовних вимог позивача у повному обсязі та просить суд відмовити в їх задоволенні.

Відповідно до письмових пояснень Кілійської районної державної адміністрації, третя особа вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК та Кілійської міської ради, під час розгляду справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є, зокрема, забезпечення гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів кожного.

Згідно ст.4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Частиною 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 24.09.2018р. між Кілійською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК (орендар) було укладено Договір оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерозподілені (невитребувані) земельні частки паї, розміром 2740199 га, які розміщені на території м.Кілія Кілійського району (за межами населеного пункту).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

За частиною другою статті 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до 2.3. Договору оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 24.09.2018р. визначено, що Договір складено сторонами терміном на один рік, але не більше ніж до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку або прийняття Кілійською районною державною адміністрацією у власність територіальної громади земельних часток (паїв), які будуть визнані відумерлою спадщиною.

Термін дії договору один рік з дня набуття чинності.

У розділі 5 Договору оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 24.09.2018р. зазначено, зокрема, що Договір набуває чинності з моменту його реєстрації та реєструється в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок часток (паїв), яку веде Кілійська районна державна адміністрація.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 24.09.2018р. було зареєстровано у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Кілійської районної державної адміністрації за №6 24 вересня 2018р.

Отже, враховуючи укладання 24.09.2018р. Договору оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та приймаючи до уваги, що у вказаному правочині сторонами було узгоджено термін його дії, а саме один рік з дня набуття чинності, крім того із врахуванням положення такого договору, що дія договору припиняється, зокрема, у разі строку, на який його було укладено, судом встановлено, що Договір оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 24.09.2018р. припинив свою дію 24 вересня 2019 року.

За матеріалами справи судом встановлено, що 03.12.2019р. за вих. № 25, позивач звертався до Кілійської районної державної адміністрації із Повідомленням-заявою орендаря, до якої було додано ксерокопію кадастрової зйомки земельних ділянок (паїв).

Відповідно до абз.3 ст. 13 Закону України „Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв), нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю.

З листа Кілійської районної державної адміністрації від 24.12.2019р. вбачається, що позивача було повідомлено про те, що відповідно до ст. 13 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв) щодо земельної ділянки площею 268,3596 га ріллі власником та розпорядником є Кілійська міська рада Одеської області, у зв`язку з чим позивачу було рекомендовано із вказаною заявою звернутись до Кілійської міської ради Одеської області.

Отже, з урахуванням змін, що відбулись у Законі України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв), наразі повноваження щодо прийняття рішень щодо передачі в оренду для використання за цільовим призначенням земельних ділянок перейшло до відповідних сільських, селищних, міських рад та за даними спірними правовідносинами виступає саме Кілійська міська рада.

Позовні вимоги Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК, який звернувся до суду із позовною заявою до Кілійської міської ради, направлено на визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №6 від 24.09.2018р. між Кілійською міською радою та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК (відповідно до проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №6 від 24.09.2018р.) на 3 аркушах, який надано до позовної заяви в якості додатку), та предметом даного спору є вимога про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Так, порядок поновлення договору оренди земельної ділянки визначено статтею 33 Закону України „Про оренду землі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 33 Закону України „Про оренду землі, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

Згідно до ч. 3 Закону України „Про оренду землі, до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Положеннями ч. 4. ч. 5 Закону України „Про оренду землі визначено, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України „Про оренду землі, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України „Про оренду землі, реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Для застосування ч.1 статті 33 Закону України „Про оренду землі та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Разом з тим, ч. 6 ст. 33 Закону України „Про оренду землі передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі, а саме у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України „Про оренду землі, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Частинами 8, 9 Закону України „Про оренду землі передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди може бути оскаржена в суді.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно положень Господарського процесуального кодексу України, може бути порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні встановленої процедури повідомлення попереднім орендарем про свій намір реалізувати переважне право, в чіткі певні строки, при продовженні користуванні земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди, при дотриманні певної процедури такого повідомлення і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом за час розгляду справи встановлено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів відправлення орендодавцю, яким наразі за даними спірними правовідносинами повинна виступати Кілійська міська рада відповідних листів-повідомлень з доданням проекту додаткової угоди, а отже позивачем не було дотримано процедури поновлення договору оренди, встановленої ст.33 Закону України „Про оренду землі, оскільки орендар у встановлений договором строк не надіслав орендодавцю повідомлення про свій намір скористатися переважним правом щодо укладення договору на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди.

Суд зазначає, що матеріали справи взагалі не містять будь-яких звернень Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК в строки, визначені законом, а ні до Кілійської міської ради, як повноважного органу за даними виниклими спірними відносинами, а ні до Кілійської районної державної адміністрації, із наміром укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК не підлягають задоволенню судом у зв`язку з їх не відповідністю вимогам чинного законодавства, недоведеністю та безпідставністю, у зв`язку з чим, в задоволенні позову судом відмовляється.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 2102,00 грн. покладаються на позивача, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позовних вимог Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК відмовити у повному обсязі.

2.Витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. покласти на позивача.

Повний текст рішення складено 03 червня 2020 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення, із врахуванням Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020р. №540-ІХ.

Суддя Т.Г. Д`яченко