ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2020 р. Справа№ 927/509/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Агрикової О.В.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівської міської ради

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.02.2020

(повний текст рішення складено 03.03.2020)

у справі № 927/509/18 (суддя Мацьор В.В.)

за позовом Чернігівської міської ради

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Хімік";

2. Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та визнання недійсним свідоцтва про право власності

за участю представників:

від позивача: Малай А.В., Миколаєнко Р.С.,

від відповідача-1: Серкін К.Ю.,

від відповідача-2: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Чернігівська міська рада звернулася до Господарського суду Чернігівської області з позовом до ТОВ "Фірма "Хімік" та Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора індексний номер 20793358 від 21.04.2015 "Про державну реєстрацію права власності на навіс над торговими рядами загальною площею 306,8 кв.м. за адресою: м. Чернігів, вул. Примакова, будинок 1 за ТОВ "Фірма"Хімік"; визнання недійсним свідоцтва про право власності індексний номер: 36509213 від 21.04.2015 на навіс над торговими рядами загальною площею 306,8 кв.м. за адресою: м. Чернігів, вул. Примакова, будинок 1.

В обґрунтування заявлених ним вимог, позивач зазначив, що оспорювані свідоцтво про право власності та рішення державного реєстратора від 21.04.2015 не відповідають порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", та порушують право власності територіальної громади міста Чернігова, яку представляє Чернігівська міська рада, на земельну ділянку, кадастровий номер :01:03260120, площею 0,0654 га, по вул. Ринковій, яка перебувала в оренді ТОВ "Фірма "Хімік" згідно з договором оренди земельної ділянки від 17.12.2007 № 1322, укладеним між позивачем і ТОВ "Фірма "Хімік".

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.10.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019, позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області індексний номер 20793358 від 21.04.2015 про державну реєстрацію права власності за ТОВ "Фірма "Хімік" на навіс над торговими рядами загальною площею 306,8 кв.м., адреса: вул. Примакова, будинок 1, м. Чернігів; визнано недійсним свідоцтво про право власності індексний номер: 36509213 від 21.04.2015 на навіс над торговими рядами загальною площею 306,8 кв.м., адреса: вул. Примакова, будинок 1, м. Чернігів, стягнуто з ТОВ "Фірма "Хімік" на користь Чернігівської міської ради 3 524,00 грн судового збору.

Постановою Верховного Суду від 26.11.2019 постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 і рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.10.2018 у справі № 927/509/18 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

За результатами нового розгляду рішенням Господарського суду Чернігівської області від 26.02.2020 в задоволенні позову відмовлено.

Місцевий господарський суд виходив з того, що Чернігівською міською радою обрано неналежний спосіб захисту та не надано доказів порушення своїх прав на вільне володіння, користування, розпорядження земельною ділянкою.

Не погодившись з рішенням, Чернігівська міська рада звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на нез'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права, просить рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.02.2020 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково: визнати протиправним рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області індексний номер 20793358 від 21.04.2015 про державну реєстрацію права власності за ТОВ "Фірма "Хімік" на навіс над торговими рядами загальною площею 306,8 кв.м., адреса: вул. Примакова, буд. 1, м. Чернігів; визнати недійсним свідоцтво про право власності індексний номер: 36509213 від 21.04.2015 на навіс над торговими рядами загальною площею 306,8 кв.м., адреса: вул. Примакова, буд. 1, м. Чернігів; стягнути з ТОВ "Фірма "Хімік" на користь Чернігівської міської ради судовий збір.

За твердженням скаржника, правовим наслідком реєстрації речових прав за ТОВ "Фірма "Хімік" на об'єкт розташований на земельній ділянці територіальної громади м. Чернігова стало порушення її земельних прав, тому міська рада як орган, через який територіальна громада міста здійснює свої права, має право вимагати усунення порушення будь-яких прав на землю, що відповідає правовій позиції, висловленій Касаційним господарським судом Верховного Суду у постанові від 11.02.2020 у справі № 915/572/17.

Скаржник наполягає, що зазначений об'єкт був створений всупереч вимогам земельного і містобудівного законодавства, а державна реєстрація речових прав на нього як на об'єкт нерухомого майна здійснена виключно для штучного створення правових підстав для подальшого пред'явлення вимог на земельну ділянку.

Скаржник також стверджує, що за своїми техніко-будівельними характеристиками річ у вигляді навісу над торговими рядами не є нерухомим майном і відповідно до п. 4 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затв. МЮУ від 10.07.2001, підлягає інвентаризації у складі основної будівлі.

За твердженням скаржника, оскаржене рішення державного реєстратора прийняте з порушенням Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку проведення державної реєстрації речових прав, тобто є протиправним, а свідоцтво про право власності від 21.04.2015 є недійсним.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.02.2020 у справі № 927/509/18, розгляд справи призначено на 19.05.2020, доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті.

06.05.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ТОВ "Фірма "Хімік" просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу Чернігівської міської ради без задоволення з огляду на її безпідставність та необґрунтованість. Посилаючись на рішення Чернігівської міської ради від 21.08.2000 № 201, акт державної приймальної комісії завт. рішенням міськвиконкому № 55 від 18.03.2002, лист від 29.03.2007 Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради, висновок будівельно-технічного дослідження від 11.05.2007 та рішення Чернігівської міської ради від 30.11.2017 № 25/VІІ-35, ТОВ "Фірма "Хімік" наполягає, що об'єкт "торгівельні ряди" створений у 2002 році складається з кіосків та навісу над ними є об'єктом нерухомого майна - будівлею торгівлі "Криті ринки" відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд.

В судове засідання, призначене на 19.05.2020, представники відповідача-2 не з'явились, хоч були повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 120 ГПК України.

Беручи до уваги, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті і від позивача не надходило клопотання про розгляд апеляційної скарги в присутності його представника, а також те, що згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутні представника скаржника за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача-1 вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення з огляду на її безпідставність.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за ТОВ "Фірма "Хімік" зареєстровано об`єкт нерухомого майна: навіс над торговими рядами, загальною площею 306,8 кв.м. по вул. Примакова, (вул. Ринкова), 1, в м. Чернігові; дата державної реєстрації 20.04.2015, підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: 36509213, виданий 21.04.2015 реєстраційною службою Чернігівського міського управління юстиції; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 20793358 від 21.04.2015 державного реєстратора реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції.

Реєстраційну службу Чернігівського міського управління юстиції, державний реєстратор якої здійснив реєстраційні дії і видав свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 21.04.2015, припинено в результаті ліквідації за рішенням засновників 03.03.2016.

За твердженням відповідача, зареєстрований навіс побудований відповідно архітектурно-планувального завдання, затв. 20.06.2000 та введений в експлуатацію за актом від 18.03.2002.

Так, рішенням від 21.08.2000 № 201 Чернігівська міська рада надала дозвіл ТОВ "Фірма "Хімік" на будівельні роботи згідно із розробленою проектно-кошторисною документацією - реконструкцію вулиці Примакова від магазину "Дитячий світ" до вулиці Кирпоноса з облаштуванням торгівельних рядів.

15.03.2002 Чернігівська міська рада прийняла рішення № 84-р "Про організацію ринку", вирішивши вважати торговою площею та надати статус ринку території, на якій обладнані ряди ТОВ "Фірма "Хімік" згідно із проектною документацією після реконструкції вулиці Примакова.

Рішенням Чернігівської міської ради від 18.03.2002 № 55 затверджено акт державної приймальної комісії по реконструкції вул. Примакова з улаштуванням квіткових рядів реконструйованої ТОВ "Фірма "Хімік", загальною площею 520 кв.м., для власних потреб. Поштова адреса: вул. Примакова, 1.

12.11.2002 між Чернігівською міською радою та ТОВ "Фірма "Хімік" був укладений договір оренди земельної ділянки, площею 0,0654 га, по вулиці Примакова у м. Чернігові для обслуговування торгових рядів.

Надані відповідачем листи свідчать, що 09.01.2007 ТОВ "Фірма "Хімік" зверталась до ЧМБТІ з заявою щодо оформлення свідоцтва (реєстрацію) права власності на новостворений об'єкт нерухомості - навіс над торгівельними рядами по вул. Примакова, 1 в м. Чернігові (ринок "Козак") і за результатами первинної інвентаризації об'єкта отримало повідомлення, що оформлення свідоцтва на право власності на даний об'єкт можливе за умови підтвердження архітектурою про те, що даний об'єкт є нерухомим майном.

19.03.2007 ТОВ "Фірма "Хімік" отримало лист начальника Управління архітектури та містобудування про те, що навіс над торгівельними рядами ринку "Козак" є нерухомим майном.

04.05.2007 на замовлення ТОВ "Фірма "Хімік" був складений висновок Чернігівського відділення КНДІСЕ, за яким навіс має фундамент, пов'язаний із землею на глибину 1,2 метри від спланованої поверхні асфальтового проходу торгівельних рядів по вул. Примакова, по конструктивним елементам відноситься до будівлі 5 класу капітальності, переміщення навісу над торгівельними рядами на ринку "Козак" в інше місце без його знецінення неможливе. При цьому в обґрунтуванні висновку вказано, що навіс являється невід'ємною частиною саме торгівельних рядів із інвентарних каркасно-обшивних металевих кіосків, а в результаті демонтажу, перевезення та монтажу можуть бути ушкоджені основні конструктивні елементи навісу, а вартість може змінитися в залежності від його нового місце розташування. Таким чином, наведений опис та зазначені спеціалістом в обґрунтуванні припущення унеможливлюють беззаперечний висновок про приналежність споруди навісу до нерухомого майна.

Визначення терміну "капітальний об'єкт будівництва" у чинних будівельних нормах відсутнє. Класи за капітальністю визначаються для житлових будинків з терміном служби 30-150 років залежно від якості житла та наявного інженерного обладнання згідно з Єдиним класифікатором житлових будинків, затвердженим наказом Держбуду від 30.09.1998 № 215.

Згідно із п. 1.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, зареєстрованого в Мін'юсті 28.01.2003 за № 66/7387, не підлягають реєстрації тимчасові споруди, а також споруди, не пов'язані фундаментом із землею. До тимчасових належать споруди, призначені для забезпечення технологічних потреб у період будівництва та відображені як тимчасові у проектно-кошторисній документації.

Наявний в матеріалах справи акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, затверджений рішенням міськвиконкому № 55 від 18.03.2002 (а.с. 134 т. 1), вказує, що ТОВ "Фірма "Хімік" пред'явлено для прийняття в експлуатацію "реконструкцію вулиці Примакова з улаштуванням квіткових рядів"; будівництво здійснено на підставі рішення міськвиконкому від 21.08.2000 № 201 на підставі затвердженої проектно-кошторисної документації (пункти 1, 2 акта). Згідно з п. 11 акта технологічні та архітектурно-будівельні рішення мають такі дані: на торгівельному майданчику площею 520 м.кв. розташовано 15 закритих і 35 відкритих кіосків.

Згідно з архітектурно-будівельною частиною (а.с. 139 т. 1) при реконструкції вулиці Примакова був передбачений навіс над проїзною частиною вулиці із світлопроникного полімеру типу "макролон" по металевим фермам, які опираються на колони, встановлені на бетонні фундаменти. Фундаменти запроектовано з бетону глибиною 1,2 м.

Таким чином, навіс над проїзною частиною вулиці Примакова, що був введений в експлуатацію за актом від 18.03.2002 та відповідав архітектурно-планувальному завданню, затв. 20.06.2000, розміщений не на фундаменті, як помилково вважає відповідач-1 та зазначено у висновку спеціаліста № 550д будівельно-технічного дослідження, складеного на замовлення ТОВ "Фірма "Хімік" 11.05.2007, а на колонах, які мають фундамент.

Незважаючи на зазначені технологічні рішення, які в подальшому в 2007 році призвели до визнання Управлінням архітектури та містобудування Чернігівської міської ради (лист № 467 від 29.03.2007) вказаного навісу як об'єкту нерухомого майна, позивач не надавав дозволу у формі рішення, яке повинно прийматись відповідно до Закону України "Про органи місцевого самоврядування в Україні" на будівництво об'єкта нерухомості.

Відповідно до ст. 39 Земельного кодексу України (в редакції станом на початок будівництва), власники земельних ділянок і землекористувачі мають право самостійно господарювати на землі, зводити житлові, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди за погодженням з сільською, селищною, міською Радою народних депутатів. Зведення на орендованій земельній ділянці приміщень виробничого і невиробничого призначення, у тому числі житла, орендарі погоджують з сільською, селищною, міською, районною Радою народних депутатів, іншим орендодавцем.

Рішенням Чернігівської міської ради від 21.11.2007 продовжено на 10 років строк оренди земельної ділянки у зв'язку зі закінченням дії договору для експлуатації торгових рядів при умові знесення частини кіосків, розміщених біля магазину "Дюна".

17.12.2007 між Чернігівською міською радою та ТОВ "Фірма "Хімік" був укладений договір оренди земельної ділянки, площею 0,0654 га, по вулиці Примакова у м. Чернігові для обслуговування торгових рядів, в якому зазначено, що на ділянці знаходяться торговельні ряди. Договір укладено на 10 років. Умовами використання земельної ділянки заборонена самовільна її забудова.

Рішенням Чернігівської міської ради № 25/VII-35 від 30.11.2017 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок юридичним та фізичним особам" вирішено, у зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди земельної ділянки, Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Хімік" поновити договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:032:0120), строком до 23.05.2018, площею 0,0654 га, по вул. Ринковій для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (для експлуатації торгових рядів).

Вулицю Примакова перейменовано на Ринкову за розпорядженням голови Чернігівської міської ради від 19.02.2016 № 54-р.

18.12.2017 додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки від 17.12.2007 внесено зміни, за якими договір укладено до 23 травня 2018 року, а земельну ділянку з кадастровим номером :01:032:0120 по вул. Ринковій, передано ТОВ "Фірма "Хімік" в строкове платне користування для будівництва та обслуговування ринкової інфраструктури (для експлуатації торгових рядів).

Листом № 10 від 21.03.2018 ТОВ "Фірма "Хімік" звернулось до Чернігівського міського голови з проханням продовжити термін оренди земельної ділянки загальною площею 0,0654 га по вул. Ринкова в місті Чернігові для обслуговування торгових рядів ринку "КОЗАК" терміном на 10 років.

Питання поновлення ТОВ "Фірма "Хімік" договору оренди земельної ділянки розглядалось на сесії міської ради, але не набрало необхідної кількості голосів та було знято з розгляду.

02.05.2018 ТОВ "Фірма "Хімік" повторно подано заяву про поновлення договору оренди земельної ділянки, в якому було зазначено, що на даній земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна площею 306,8 кв.м. який належить ТОВ "Фірма "Хімік", що підтверджується свідоцтвом про право власності від 21.04.2015.

Згідно з ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в ред. станом на 21.04.2015) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 05.04.2015) визначено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно із ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в ред. станом на 21.04.2015) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається, зокрема, фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок).

Згідно із п. 36 Порядку для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 49 Порядку визначено, що у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заінтересованою особою є замовник будівництва, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає:

- документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку;

- документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

- технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна;

- документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Частиною 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Як вбачається з картки прийому заяви ТОВ "Фірма "Хімік" № 20787757 від 20.04.2015, при зверненні до реєстратора відповідачем-1 було надано копію договору оренди земельної ділянки, який не містив дозволу зводити на останній об'єкти нерухомості без згоди орендодавця, навіс, як об'єкт нерухомого майна, в експлуатацію не приймався, до експлуатації була прийнята реконструкція вулиці Примакова та її торгових рядів, що не є тотожним. Також не надано документу, що підтверджував би присвоєння об'єкту нерухомості адреси.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що прийняте державним реєстратором рішення індексний номер 20793358 від 21.04.2015 "Про державну реєстрацію права власності на навіс над торговими рядами загальною площею 306,8 кв.м. за адресою: м. Чернігів, вул. Примакова, будинок 1 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Хімік" не відповідає наведеним нормам законодавства і має бути скасовано, а видане на підставі нього спірне свідоцтво про право власності є недійсним у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Подана ТОВ "Фірма "Хімік" суду першої інстанції заява про застосування строку позовної давності обґрунтована тим, що міська рада мала можливість звернутись до суду ще в 2017 році, коли 18.07.2017 та 21.03.2018 подавались заяви про поновлення договору оренди; також відповідач-1 звертав увагу на те, що з 2016 року відповідач-2 виконує функції реєстратора та є структурним підрозділом позивача.

При цьому заявником не спростовано доводи позивача, що Чернігівська міська рада дізналась про існуючу реєстрацію права власності в день отримання листа відповідача-1 03.05.2018 з доданими до нього доказами такої реєстрації.

Суд апеляційної інстанції вважає, що навіть з урахуванням діяльності відповідача-2 з 2016 року як структурного підрозділу міської ради, остання, маючи можливість з цього часу дізнатися про порушене право та подаючи позов у 2018 році не пропустила строк позовної давності.

Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд в постанові від 26.11.2019 вказав, що під час вирішення цього спору господарські суди попередніх інстанцій: достеменно не дослідили та не з`ясували, зокрема, зміст, характер права та охоронюваного законом інтересу, за захистом якого позивач у цьому випадку звернувся до господарського суду, тобто на захист якого саме порушеного права (інтересу) позивач подав цей позов; не дослідили дійсні права сторін стосовно предмета спору, зважаючи на предмет і підстави заявленого позову; належним чином не аргументували, не зазначили, якими саме дослідженими доказами підтверджується, на чому ґрунтується, як того вимагають положення статей 236, 238, 282 ГПК України, висновок, що оформлення за ТОВ "Фірма "Хімік" права власності на спірний навіс над торговими рядами порушує права позивача на земельну ділянку; залишили поза увагою питання стосовно обраного позивачем способу захисту порушеного права у зазначеній частині (щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень), як і склад учасників справи.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду.

Виконуючи вказівки суду касаційної інстанції, суд апеляційної інстанції встанови наступне.

У статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.11.2019 у даній справі, наведена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає та обґрунтовує у позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було би задовольнити позовні вимоги. Тобто сторонами у судовому процесі є суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

З урахуванням наведених законодавчих норм завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

За змістом ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 ГПК України).

Відповідно до ст. 10 закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно із ст. 3, 169, 172 ЦК України органи місцевого самоврядування є органами, через які територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки як учасники цивільних відносин.

За змістом ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування

Місцевим господарським судом встановлено, що земельна ділянка, яка передавалась ТОВ "Фірма "Хімік" в оренду за договором оренди земельної ділянки належала та належить до земель комунальної власності територіальної громади м. Чернігова, розпорядження якими здійснює Чернігівська міська рада, що не оспорюється відповідачами.

Таким чином, позивач як орган, через який територіальна громада м. Чернігова здійснює своє право власності, уповноважений здійснювати функції власника земельної ділянки, зокрема вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Таку правову позицію викладено у постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 915/572/17.

Так ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Реєстрація чужого об'єкта нерухомого майна на земельній ділянці, яка не надавалась для його будівництва, порушує права землевласника, оскільки обмежує можливість її використання.

Частиною 2 ст. 331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення таких відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр прав на нерухоме майно містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно у процесі проведення таких реєстраційних (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Разом з тим державній реєстрації підлягає заявлене право, державна реєстрація якого здійснюється суб`єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, установлених законом, зокрема за заявою про державну реєстрацію прав, поданою особою, за якою здійснюється реєстрація права. Тобто відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають саме між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

При цьому навіть якщо буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав дотримався законодавства при внесенні запису про проведену державну реєстрацію права за іншою особою, це не є перешкодою для задоволення позову щодо скасування цього запису, якщо наявність такого запису порушує права чи охоронювані законом інтереси позивача (постанова Касаційного господарського суду Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 915/572/17).

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, Чернігівська міська рада під час розгляду справи судом першої інстанції, не оспорюючи права власності ТОВ "Фірма "Хімік", в обґрунтування позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора та визнання недійсним свідоцтва про право власності посилалася на порушення прав на землю територіальної громади міста Чернігова безпідставною реєстрацією права власності орендаря на об'єкт, який не є нерухомим майном - торгові ряди та навіс на земельній ділянці, яка належить до комунальної власності.

Дійсно, обтяження земельної ділянки державною реєстрацією права власності орендаря на розташований на ній об'єкт як нерухоме майно перешкоджає реалізації прав землевласника вільно володіти, користуватися і розпоряджатися такою земельною ділянкою, яке розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, для визначення правомірності державної реєстрації речових прав на нерухоме майно перевірці підлягають факти набуття таких прав для визнання і підтвердження їх державою. Саме безпідставна реєстрація об'єкта порушує права землевласника - територіальної громади міста Чернігова.

Відповідно до положень ст. 3 наведеного Закону державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно із ч. 1, п. 1 ч. 2 та ч. 10 ст. 37 наведеного Закону рішення державного реєстратора можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Статтею 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому п.п. "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Зазначене спростовує висновок місцевого господарського суду про обрання позивачем неналежного способу захисту.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог не відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його повністю спростовують.

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи № 927/509/18, та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, згідно із ч. 1 ст. 277 ГПК України є підставою для скасування судового рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.02.2020 та ухвалення нового рішення про задоволення позову повністю.

Понесені Чернігівською міською радою судові витрати у вигляді сплаченого судового збору 3 524,00 грн. за подання позову, 5 286,00 грн. за подання апеляційної скарги, відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, підлягають відшкодуванню ТОВ "Фірма "Хімік".

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.02.2020 у справі № 927/509/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.02.2020 у справі № 927/509/18 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

4. Визнати протиправним рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області індексний номер 20793358 від 21.04.2015 про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Хімік" на навіс над торговими рядами загальною площею 306,8 кв.м., адреса: вул. Примакова, будинок 1, м. Чернігів.

5. Визнати недійсним свідоцтво про право власності індексний номер: 36509213 від 21.04.2015 на навіс над торговими рядами загальною площею 306,8 кв.м., адреса: вул. Примакова, будинок 1, м. Чернігів.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Хімік" (пр-т. Миру, 35-Б, м. Чернігів, 14000, ) на користь Чернігівської міської ради (вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, ) 8 810,00 грн. судового збору.

7. Матеріали справи № 927/509/18 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді О.В. Агрикова

С.Я. Дикунська