ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2020 Справа № 904/1875/19

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Кощеєв І.М., Іванов О.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича стальна компанія" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2020 у справі №904/1875/19

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича стальна компанія", м. Дніпро

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Імпекс", м.Дніпро

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Соняшник", м.Дніпро

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство "Актабанк", м.Дніпро

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державний реєстратор Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" Пробачай Андрій Віталійович, м.Київ

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство "Бюро держаної реєстрації", м.Київ

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, м.Дніпро

третя особа-5, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна організація (установа, заклад) "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб", м.Київ

про усунення перешкод у користуванні майном

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Імпекс", м.Дніпро

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "Актабанк", м.Дніпро

відповідача-2: Державного реєстратора Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" Пробачай Андрія Віталійовича, м.Київ

відповідача-3: Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації", м.Київ

відповідача-4: Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рички Юлії Олександрівни, м.Дніпро

відповідача-5: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича стальна компанія", м.Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Наш Соняшник", м.Дніпро

про скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2020 у справі №904/1875/19 (суддя Євстигнеєва Н.М.) повернуто зустрічну позовну заяву (вх.№217/20 від 09.01.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича стальна компанія" і додані до неї документи без розгляду.

Означена ухвала вмотивована тим, що відповідач, звертаючись до суду із зустрічною позовною заявою, порушив процесуальні строки, встановлені ГПК України для її подачі.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "Виробнича стальна компанія" (позивач за зустрічним позовом, відповідач-5 за первісним позовом) звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2020 про повернення зустрічної позовної заяви ТОВ "Виробнича стальна компанія" та прийняти нову ухвалу, якою матеріали справи №904/1875/19 разом із зустрічною позовною заявою ТОВ "Виробнича стальна компанія" направити для розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ "Виробнича стальна компанія" вказує на те, що не погоджується із думкою суду першої інстанції щодо пропуску строку на подання зустрічної позовної заяви та звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази фактичного отримання ТОВ "Виробнича стальна компанія" ухвали про відкриття провадження від 10.05.2019 у справі 904/1875/19, отже за таких обставин, строк для звернення із зустрічною позовною заявою не є пропущеним. Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі суд зазначає, що відзив на позовну заяву відповідачем-5 подано у встановлений строк. Посилаючись на статтю 55 Конституції України, на статтю 6 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, скаржник зазначає, що право на справедливий судовий розгляд є процесуальним правом кожної людини, чиї права порушені, не визнані чи оспорюються. Суть цього права полягає в тому, що, по-перше, воно є правом для захисту інших права, а по-друге, це право має власну самодостатню цінність як складовий елемент принципу верховенства права. Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертатися на обставини справи (справа "Белле проти Франції", "Ільхан проти Туреччини", "Пономарьов проти України", "Щокін проти України" тощо). У висновку апелянт зазначає, що Господарським судом Дніпропетровської області під час винесення оскаржуваної ухвали було порушено норми процесуального права, які викладені в ч.8 ст.165, ст.180 ГПК України, що є підставою для її скасування.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.03.2020 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробнича стальна компанія" пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2020 у справі №904/1875/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича стальна компанія" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2020 у справі №904/1875/19; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження; учасникам справи надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

ТОВ "Мета-Імпекс" (відповідач-1 за зустрічним позовом, позивач за первісним позовом) у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. ТОВ "Мета-Імпекс", зокрема, вказує на те, що на момент подання зустрічного позову справа №904/1875/19 перебувала в провадженні суду вже понад шість місяців, а уповноважені представники ТОВ "Виробнича стальна компанія" безпосередньо приймали участь в усіх судових засіданнях по справі, що відбулись в суді першої інстанції до моменту подання зустрічного позову, починаючи з першого судового засідання, призначеного ухвалою суду від 10.05.2019. Звертає увагу, що в матеріалах справи взагалі відсутні докази отримання ТОВ "Виробнича стальна компанія" поштової кореспонденції суду за адресою м.Дніпро, вул.Криворізьке шосе 21, натомість матеріали справи містять численні повернуті поштові відправлення суду на вказану адресу з підставою повернення "за закінчення терміну зберігання". Вважає, що скаржник в апеляційній скарзі не заперечує правильності адреси, за якою йому направляється кореспонденція судом, але не пояснює причини, з яких судова кореспонденція за цією адресою не отримується. Також скаржник не заперечує ознайомлення з матеріалами справи та з ухвалою про відкриття провадження у справі від 10.05.2019, посилаючись лише на відсутність отримання цієї ухвали поштою.

Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу по суті заявлених вимог не надали.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року №211 установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.

Крім того, 02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв'язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-IX, яким у Господарському процесуальному кодексі Українирозділ Х "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов'язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

З метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров'я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням приписів наведених вище законодавчих актів, колегія суддів визнала можливим завершити розгляд даної справи, який відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження - після 22 травня 2020 року за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мета-Імпекс" звернулося у травні 2019 року до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" Пробачай Андрія Віталійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.06.2018, індексний номер 41506888, про державну реєстрацію за Публічним акціонерним товариством "Актабанк" права власності на об'єкт нерухомого майна - виробничий будинок літ.Г-2, розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Героїв Сталінграда (проспект Богдана Хмельницького), будинок 156г.

2. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №26526622 про реєстрацію права власності Публічного акціонерного товариства "Актабанк" на об'єкт нерухомого майна - виробничий будинок літ.Г-2, розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Героїв Сталінграда (проспект Богдана Хмельницького), будинок 156г.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рички Юлії Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.08.2018 індексний номер 42705866, про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича стальна компанія" права власності на об'єкт нерухомого майна - виробничий будинок літ. Г-2. розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Героїв Сталінграда (проспект Богдана Хмельницького), будинок 156г.

4. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 27642748 про реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича стальна компанія" на об'єкт нерухомого майна - виробничий будинок літ.Г-2, розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Героїв Сталінграда (проспект Богдана Хмельницького), будинок 156г.

5. Витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича стальна компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Імпекс" об'єкт нерухомого майна - 95/100 часток виробничого будинку літ. Г-2, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, пр. Богдана Хмельницького (вулиця Героїв Сталінграда), будинок 156г.

6. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Мета-Імпекс" право власності на об'єкт нерухомого майна - 95/100 часток виробничого будинку літ. Г-2, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, пр. Богдана Хмельницького (вулиця Героїв Сталінграда), будинок 156г.

7. Відновити в Державному реєстрі прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Імпекс" на об'єкт нерухомого майна - 95/100 часток виробничого будинку літ. Г-2, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, пр. Богдана Хмельницького (вулиця Героїв Сталінграда), будинок 156г.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17.10.2008 на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі №8/201-08 за ТОВ "Мета-Імпекс" було визнано право власності на виробничий будинок, будівлі та споруди, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 156-Г, до складу якого входить склад літ. Г-2 загальною площею 13168,0 кв.м. Право власності за товариством на об'єкт нерухомого майна було зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за номером 25952284, дата внесення запису 25.12.2008.

12.09.2012 між ТОВ "Мета-Імпекс" та ПАТ "Актабанк" було укладено кредитний договір №01-1103/Т, на забезпечення якого між ТОВ "Мета-Імпекс" та ПАТ "Актабанк" був укладений іпотечний договір №01-1103/Т/1 від 21.09.2012. Відповідно до п.1.2. іпотечного договору, на забезпечення виконання основного зобов'язання іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме:

- виробничий будинок літ. Г-2, будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, буд. 156г.

У 2014 році ТОВ "Мета-Імпекс" повністю виконало зобов'язання з погашення кредиту перед ПАТ "Актабанк" за кредитним договором 01-1103/Т від 21.09.2012, а 07.11.2014 сторони уклали договір про розірвання іпотечного договору №01-1103/Т/1 від 21.09.2012, який був посвідчений нотаріально.

26.12.2014 між ТОВ "Мета-Імпекс" та ТОВ "Наш Соняшник" укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким ТОВ "Мета-Імпекс" (продавець) продало, а ТОВ "Наш Соняшник" (покупець) придбало частину об'єкта нерухомого майна, а саме: 5/100 часток виробничого будинку (літ Г-2), будівель та споруд за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 156г, площею 636 кв.м. Право власності за ТОВ "Наш Соняшник" зареєстровано 26.12.2014 в реєстрі прав власності нерухомого майна.

У серпні 2018 року позивач дізнався, що 13.08.2018 в порушення права власності позивача, за ініціативою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для погашення заборгованості ПАТ "Актабанк", через електронний майданчик оператора ТОВ "Закупки.пром.уа" відбулось відчуження об'єкта нерухомого майна. Відповідно до протоколу електронного аукціону №UA-EA-2018-07-23-000159-b власником майна - замовником торгів, зазначено ПАТ "Актабанк". Переможцем електронних торгів стало ТОВ "Виробнича стальна компанія", яке 27 серпня 2018 року уклало з ПАТ "Актабанк" договір купівлі-продажу об'єкту нерухомого майна, частка якого належала на той час на праві власності ТОВ "Мета-Імпекс". В той же день, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу РичкоюЮ.О., яка посвідчувала вказаний договір купівлі-продажу, було прийнято рішення про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна за ТОВ "Виробнича стальна компанія" та внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В подальшому ТОВ "Виробнича стальна компанія" фактично заволоділо об'єктом нерухомого майна, встановило на об'єкті охорону та змусило орендарів приміщень переукласти договори оренди з товариством замість ТОВ "Мета Імпекс".

Позивач вважає, що внаслідок рішень та дій відповідачів був протиправно позбавлений права власності на належне йому нерухоме майно - 95/100 частки в об'єкті нерухомого майна.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/1875/19, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1: Державну організацію (установа, заклад) "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" та призначено підготовче засідання на 28.05.2019.

Також ухвалою від 10.05.2019 відповідачам було встановлено протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати до суду відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам статті 165 ГПК України і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2019 залучено до участі у справі №904/1875/19 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Наш Соняшник".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2019 у справі №904/1875/19 підготовче провадження у справі №904/1875/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Імпекс" до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "Актабанк", відповідача-2: Державного реєстратора Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" Пробачай Андрія Віталійовича, відповідача-3: Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації", відповідача-4: Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рички Юлії Олександрівни, відповідача-5: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича стальна компанія", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Наш Соняшник" про скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №904/4166/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича стальна компанія", до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Імпекс", відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Соняшник", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "АктаБанк" про визнання права власності на нерухоме майно, придбане на електронному аукціоні за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Імпекс", до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича стальна компанія", відповідача-2: Публічного акціонерного товариства "Актабанк", про визнання недійсним протоколу електронного аукціону від 13.08.2018 №UA-EA-2018-07-23-000159-b; визнання недійсним договору купівлі продажу нерухомого майна від 27.08.2018 та за заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Соняшник" до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича стальна компанія", відповідача-2: Публічного акціонерного товариства "Актабанк" про визнання права власності та набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Імпекс" задоволено; ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2019 про зупинення провадження у справі №904/1875/19 скасовано; направлено справу №904/1875/19 до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2019 поновлено провадження у справі №904/1875/19, призначено підготовче судове засідання на 22.10.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2019 зупинено провадження у справі №904/1875/19 на період до повернення матеріалів справи до Господарського суду Дніпропетровської області з суду касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 24.10.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича стальна компанія" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2019 у справі № 904/1875/19.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 поновлено провадження у справі №904/1875/19, призначено підготовче судове засідання на 23.12.2019.

23.12.2019, тобто через 14 днів після поновлення провадження у справі судом першої інстанції, від ТОВ "Виробнича стальна компанія" до господарського суду надійшов відзив на позовну заяву.

09.01.2020, тобто через 16 днів після надання ТОВ "Виробнича стальна компанія" суду першої інстанції відзиву на позов, до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла зустрічна позовна заява ТОВ "Виробнича стальна компанія", відповідно до якої цей учасник судового процесу просить:

- усунути перешкоди у користуванні майном шляхом виселення ТОВ "Мета Імпекс" та ТОВ "Наш Соняшник" з об'єкту нерухомості - виробничий будинок літ. Г-2, будівлі та споруди, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 156-Г, загальною площею 13148,3 кв. м.

В обґрунтування заявлених зустрічних позовних вимог, позивач за зустрічним позовом зазначає, що 13.08.2018 було проведено електронний аукціон з продажу майна ПАТ "Актабанк", що належало йому на праві власності, переможцем електронних торгів було оголошено ТОВ "Виробнича стальна компанія". 22.08.2018 ТОВ "Виробнича стальна компанія" перерахувало на користь Банку грошові кошти, що складають вартість лоту в повному обсязі у розмірі 4990800,00 гри. (чотири мільйони дев'ятсот дев'яносто тисяч вісімсот грн. 00 коп.).

27.08.2018 між ПАТ "АктаБанк" та ТОВ "Виробнича стальна компанія" було підписано та нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстровано в реєстрі за №1805, Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на майно було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запису про право власності №27642748. З огляду на положення статей 182, 334 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

27.08.2018 майно було передано Банком ТОВ "Виробнича стальна компанія" за актом приймання-передачі нерухомого майна. Відтак, ТОВ "Виробнича стальна компанія" придбало нерухоме майно у попереднього власника ПАТ "Акта Банк".

Позивач за зустрічним позовом також зазначає, що під час продажу майна на електронному аукціоні спорів щодо законності права власності на об'єкт нерухомості за ПАТ "АктаБанк" не було, будь-яких обтяжень чи заборон щодо розпорядження об'єктом нерухомості з боку Банку були відсутні. ПАТ "АктаБанк" на законних підставах, у відповідності до норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 24.03.2016 №388, здійснило продаж об'єкту нерухомості. ТОВ "Виробнича стальна компанія", придбавши майно на аукціоні жодним чином не порушило будь-яких прав чи інтересів третіх осіб.

На даний час, ТОВ "Мета Імпекс" займає частину об'єкта нерухомого майна, що належить ТОВ "Виробнича стальна компанія". Від укладання договору оренди приміщення ухиляється. В результаті чого порушуються законні права та інтереси власника майна - ТОВ "Виробнича стальна компанія".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2020 повернуто зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича стальна компанія" і додані до неї документи без розгляду.

Повертаючи зустрічну позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до положень ст.46 ч.1, ст.180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Суд вказав на те, що дослідження змісту зустрічної позовної заяви показало, що ці два позови є взаємопов'язаними, але відповідач звертаючись із зустрічною позовною заявою, порушив процесуальні строки, встановлені ГПК України для її подачі. Суд також визнав, що відзив на позовну заяву поданий відповідачем-5 у встановлений строк, проте наявність поважної причини пропуску строку для подачі зустрічного позову не доводиться матеріалами справи. При цьому суд першої інстанції відзначив, що повернення зустрічної позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновком місцевого господарського суду виходячи з наступного.

Пунктом 3 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відповідач крім прав та обов'язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з вимогами частин 1-4 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Відповідно до частин 8-9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини першої статті 115 Господарського процесуального кодексу України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно зі статтею 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов'язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Відповідно до частини першої статті 117 Господарського процесуального кодексу України зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків.

За частиною другою статті 117 Господарського процесуального кодексу України, з дня відновлення провадження перебіг процесуальних строків продовжується.

Як встановлено вище, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2019 про порушення провадження у цій справі відповідачам було запропоновано надати до суду відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення цієї ухвали.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвала суду першої інстанції від 10.05.2019 про відкриття провадження у цій справі була направлена відповідачу-5 на його адресу у м.Дніпро, Криворізьке шосе, буд. 21, однак не була отримана цим учасником судового процесу та повернута в матеріали справи підприємством поштового зв'язку "Укрпошта" із зазначенням причини - "за закінченням строку зберігання".

Разом із цим матеріали справи свідчать про обізнаність відповідача-5 про пред'явлення до цієї особи позову позивача, що підтверджено в матеріалах справи клопотаннями представника ТОВ "Виробнича стальна компанія" Артем О.В. від 28.05.2019 про залучення у якості третьої особи ТОВ "Наш Соняшник" (а.с.12 т.2) та від 28.05.2019 про зупинення провадження у справі (а.с.17 т.2), участю представників відповідача-5 Артем О.В. та Лавринець І.П. в судовому засіданні 28.05.2019 тощо (а.с.51-52 т.2).

Ухвалою суду першої інстанції від 28.05.2019 за наслідками судового засідання відкладено підготовче засідання на 10.06.2019 о 15:00 год. При цьому питання про продовження чи поновлення відповідачу-5 строку для подання цим учасником судового процесу відзиву на позовну заяву судом, встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у цій справі, не вирішувалось.

В наступному судовому засіданні 10.06.2019 також прийняв участь представник відповідача-5 Лавринець І.П. (а.с.118 т.2).

За результатами розгляду справи в судовому засіданні 10.06.2019 судом першої інстанції вирішено клопотання відповідача-1 (ПАТ "Актабанк") про зупинення провадження у справі (а.с.122-124 т.2). При цьому також не вирішувалось питання про продовження чи поновлення відповідачу-5 строку для подання відзиву на позовну заяву судом, встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження у цій справі.

01.08.2019 представником відповідача-5 Лавринець І.П. був поданий в матеріали справи відзив на апеляційну скаргу позивача (ТОВ "Мета-Імпекс") на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2019 у справі №904/1875/19, тобто у цій справі (а.с.208-224 т.2).

23.12.2019 представником відповідача-5 Лавринець І.П. в матеріали цієї справи наданий відзив на позовну заяву (а.с.196-205 т.3).

За результатами розгляду справи в підготовчому судовому засіданні 23.12.2019 суд першої інстанції відклав підготовче засідання у справі на 10.01.2020 о 10:00 год. При цьому суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів. Також суд зобов'язав відповідачів 1-5 надати відзив на заяву про доповнення підстав позову у 7-денний строк з дати отримання заяви про доповнення підстав позову (а.с.234-236 т.3).

Наведені вище обставини свідчать про обізнаність відповідача-5 зі змістом заявлених позовних вимог, проте не є доказом отримання ухали суду про відкриття провадження у справі.

Відтак в матеріалах справи відсутні докази фактичного отримання відповідачем-5 ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у цій справі, а у суду немає можливості визначити точну календарну дату, з якої у відповідності до приписів частини першої статті 180 Господарського процесуального кодексу України слід обраховувати початок перебігу строку для подання відзиву, і відповідно строк для подання зустрічної позовної заяви.

При цьому колегія суддів враховує, що подання відзиву на позов не перериває перебіг строку для подання зустрічного позову, оскільки його обчислення визначається кількістю днів, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд першої інстанції, не визначивши дати початку та перебігу строку для подання зустрічного позову, визнав факт його пропуску та визнав неповажними причини його пропуску - не навівши відповідного обґрунтування для цього.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача-5 про те, що оскільки в матеріалах справи відсутні докази фактичного отримання відповідачем-5 ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2019 про відкриття провадження у цій справі, то строк для звернення із зустрічною позовною заявою не пропущений.

Щодо аргументів позивача про те, що на момент подання зустрічного позову справа перебувала в провадженні суду вже понад шість місяців, а уповноважені представники відповідача-5 безпосередньо приймали участь в усіх судових засіданнях у справі, що відбулись в суді першої інстанції до моменту подання зустрічного позову, починаючи з першого судового засідання, призначеного ухвалою суду від 10.05.2019, то вони відхиляються судом апеляційної інстанції з тих мотивів, що як встановлено вище, провадження у цій справі зупинялось судом першої інстанції у зв'язку із надсиланням її матеріалів до суду апеляційної та касаційної інстанції. Відтак ця справа фактично перебувала в провадженні суду першої інстанції тільки в ті проміжки часу, коли вона була повернута після перегляду судоми вищих інстанцій.

Щодо посилань на ту обставину, що відповідач-5 не заперечує правильності адреси, за якою йому направляється кореспонденція судом, але не пояснив причини, з яких судова кореспонденція за цією адресою ним не отримана, то цей аргумент також не спростовує самого факту не отримання відповідачем-5 ухвали про порушення провадження у цій справі, який є визначальним згідно наведених приписів господарського законодавства при обчислення строку подання відзиву на позов, а відповідно і строку для подання зустрічного позову.

До того ж, матеріалами справи підтверджено, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції була винесена судом на стадії попереднього розгляду, тобто стадії, на якій стороні відповідача надається право реалізувати можливість пред'явлення зустрічного позову.

Так частина перша статті 177 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з'ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Частина третя статті 177 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Стаття 182 Господарського процесуального кодексу України визначає перелік дій, які здійснює суд у підготовчому засіданні задля забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 182 Господарського процесуального кодексу України суд може оголосити перерву у підготовчому засіданні у разі необхідності, зокрема у випадках невиконання учасником справи вимог ухвали про відкриття провадження у справі у встановлений судом строк, якщо таке невиконання перешкоджає завершенню підготовчого провадження.

У даному випадку строки підготовчого провадження на момент подання відповідачем-5 зустрічного позову ще не сплинули.

За таких обставин колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача-5 про позбавлення в доступі до правосуддя, оскільки відповідач-5 мав намір в повній мірі реалізувати своє право на захист від первісного позову шляхом подання зустрічного позову, проте у цьому йому було відмовлено судом унаслідок не прийняття зустрічної позовної заяви до розгляду разом із первісним позовом позивача.

При цьому колегія суддів також враховує, що стаття 2 Господарського процесуального кодексу України визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За приписами частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданнями господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частина третя статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлює основні засади (принципи) господарського судочинства, як от верховенство права, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами тощо.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції" від 17.07.1997 №475//97-ВР Україна визнала на своїй території дію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (з окремими заявами та застереженнями).

За приписами частин 1 та 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права; суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховного Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і без стороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

У рішенні Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року у справі №9-зп (справа за конституційним зверненням громадян щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України) зазначено, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням прав на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, вимагає дотримання норм, які регламентують строки подання скарг.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Питання про поновлення строку для вчинення процесуальної дії вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності передбачених законом обставин, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Так Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення у справах "Каньєте де Хоньї проти Іспанії", "Гору проти Греції", "Михолапа проти Латвії").

Європейським судом з прав людини у рішенні "Щокін проти України" (№23759/03 та №37943/06) від 14 жовтня 2010 року визначено концепцію якості закону. Закон повинен бути доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Як зазначається в рішенні, відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості і точності, порушує вимогу "якості закону". В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

В контексті наведеного, колегія суддів вважає, що особа, яка подає зустрічний позов, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства, які надають їй таке право.

Натомість, при поверненні зустрічного позову без розгляду, суд першої інстанції виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Ілхан проти Туреччини" зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звернути увагу на обставини справи (Ilhan v.Turkey №22277/93).

Відтак, з метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу.

З огляду на це суд повинен звертати увагу на усі доводи учасників справи, на тривалість строку, який пропущено, на поведінку учасників протягом цього строку, на дії, які він учиняв, і чи пов'язані вони з підготовкою до звернення до суду тощо. Суд повинен всі ці обставини оцінювати в їхній сукупності, гарантувавши доступ до правосуддя особам, які вважають, що їхнє право порушене, і які діяли добросовісно, але пропустили строк звернення до суду з поважних причин.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи питання про прийняття зустрічного позову суд першої інстанції безпідставно не врахував, що зі свого боку відповідач-5 не продемонстрував умисного зволікання з реалізацією наданого йому права на судовий захист і не допускав зловживання цим правом.

Тому з урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що відповідач-5 пропустив строк для подання зустрічного позову, є необґрунтованим.

Отже, стосовно обставин цієї справи, яка наразі переглядається судом апеляційної інстанції на предмет правомірності повернення судом першої інстанції без розгляду зустрічної позовної заяви відповідача-5, колегія суддів доходить висновку, що у означених вище обставинах, коли матеріалами справи не доведено достеменно пропуск строку для пред'явлення відповідачем-5 зустрічної позовної заяви, через неотримання цією особою ухвали про відкриття провадження у цій справі, що виключає можливість його точного обрахунку судом, пріоритетним слід вважати застосування принципів верховенства права та забезпечення доступу до правосуддя у відношенні до принципу правової визначеності, оскільки саме на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції вирішується більшість процесуальних питань, які в подальшому надають можливість учасникам судового процесу в повній мірі реалізувати усі інші принципи господарського судочинства відповідно до його завдання.

За частиною першою статті 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За викладеного вище суд апеляційної інстанції доходить висновку, що доводи, які наведені апелянтом у скарзі про те, що оскаржена ухвала суду першої інстанції від 14.01.2020 про повернення зустрічної позовної не відповідає означеним вимогам процесуального законодавства - знайшли своє підтвердження, тому наявні підстави для того, щоб апеляційну скаргу відповідача-5 задовольнити, оскаржену ухвалу місцевого господарського суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги, колегія суддів покладає на позивача судові витрати відповідача-5 (апелянта) в сумі 2102,00 грн. на оплату судового збору, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, остаточний розподіл яких між сторонами слід здійснити за результатами вирішення спору судом першої інстанції.

Керуючись статтями 269, 270-271, 275, 280 ч. 1 п. 2 та 4, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича стальна компанія" - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2020 у справі №904/1875/19 - скасувати та направити справу для продовження розгляду Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 02.06.2020.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.Г. Іванов