УХВАЛА

про заміну сторони (стягувача) правонаступником

м. Київ

20.05.2020Справа № 910/659/15-г

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., за участю секретаря судового засідання Стеренчук М.О., розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"

про заміну сторони (стягувача) правонаступником

у справі № 910/659/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" 01001, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЗАНЬКОВЕЦЬКОЇ/СТАНІСЛАВСЬКОГО, будинок 3/1 (поштова адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія" 03026, м.Київ, ВУЛИЦЯ АКАДЕМІКА ЗАБОЛОТНОГО, будинок 37

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-Казахська нафтотранспортна компанія "Транс-Юг" 04112, м.Київ, ВУЛИЦЯ НОВОУКРАЇНСЬКА, будинок 1/3-А

про звернення стягнення на предмет іпотеки у розмірі 6 026 163,91 грн.

заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (04080, м.Київ, ВУЛИЦЯ ОЛЕКСІЯ ТЕРЬОХІНА, будинок 8А, офіс 111)

Представники сторін:

Від заявника (заінтересована особа) Горобець Р.В., довіреність № 9 від 08.01.2019 року;

Від позивача не з`явилися

Від відповідача не з`явилися

Від третьої особи не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/659/15-г за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-Казахська нафтотранспортна компанія "Транс-Юг" про звернення стягнення на предмет іпотеки у розмірі 6 026 163,91 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.04.15 року у справі № 910/659/15-г, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2015 року, позов задоволено повністю, в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-Казахська нафтотранспортна компанія "Транс-Юг" перед Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" за Кредитним договором № 27-2008 від 31.07.08 р. у розмірі 6 026 163,91 грн. звернуто стягнення на рухоме майно, що є предметом застави за Договором іпотеки від 31.07.08 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегерою Л.О., за реєстраційним номером НОМЕР_4, а саме: вертоліт пасажирський Eurocopter AS350BA, заводський номер НОМЕР_1 , виготовлювач - Еврокоптер (Франція), рік виготовлення - 1990, реєстраційне посвідчення повітряного судна № РП 3453/1 від 26.01.2007, державний реєстраційний знак НОМЕР_3, який належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія"; встановлено спосіб реалізації предмета заставленого майна шляхом продажу на публічних торгах з початковою ціною реалізації, визначеною суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження"; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія" в доход Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.

На примусове виконання рішення у даній справі 21.07.2015 року Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва 14.04.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" надійшла заява б/н від 07.04.2020 року про заміну сторони (стягувача) її правонаступником, в якій заявник просить замінити сторону (стягувача) - Публічне акціонерне товариство "Банк Камбіо" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" у справі № 910/659/15-г.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.04.2020 року вищевказана заява була передана на розгляд судді Селівону А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2020 року залишено заяву ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" про заміну сторони (стягувача) її правонаступником без руху, встановлено строк на усунення недоліків заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 року за результатами розгляду заяви б/н від 27.04.2020 року щодо усунення недоліків заяви, судом встановлено її відповідність вимогам ст.ст. 164, 169, 334 ГПК України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про заміну сторони (стягувача) її правонаступником у справі № 910/659/15-г прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 20.05.2020 року з повідомленням учасників справи та заінтересовану особу.

У судове засіданні 20.05.2020 року з`явився уповноважений представник заявника (заінтересованої особи).

Уповноважені представник позивача, відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися.

Доказів отримання позивачем, відповідачем та третьою особою ухвали суду від 10.05.2019 поштовим відділенням зв`язку на час розгляду справи до суду не повернуто.

Судом здійснено запит з офіційного сайту "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення позивачу № 861 (за адресою 01001, м. Київ, вул. Заньковецької/Станіславського, буд. 3/1), в якому зазначено, що станом на 13.05.2020 поштове відправлення знаходиться у точці видачі/доставки.

Згідно запиту з офіційного сайту "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення позивачу № 870 (за адресою 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) зазначено, що станом на 13.05.2020 поштове відправлення не вручене під час доставки:інші причини.

Згідно запиту з офіційного сайту "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення відповідачу № 888 зазначено, що станом на 08.05.2020 поштове відправлення знаходиться у точці видачі/доставки.

Також судом здійснено запит з офіційного сайту "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення третій особі № 896, в якому зазначено, що станом на 08.05.2020 поштове відправлення знаходиться у точці видачі/доставки.

Інші дані (адреси), за якими можна встановити місцезнаходження позивача, відповідача та третьої особи, в матеріалах справи відсутні та суду невідомі.

Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, вимоги процесуального законодавства та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на адресу, що відповідає місцезнаходженню відповідача згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), провадження №11-268заі18), суд дійшов висновку про належне повідомлення позивача, відповідача та третьої особи про призначення до розгляду заяви про заміну сторони (стягувача) правонаступником у справі № 910/659/15-г.

Про поважні причини неявки сторін суд не повідомлено.

При цьому судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведе, господарський суд зазначає, що позивач, відповідач та третя особа не були позбавлені права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду у справі № 910/659/15-г у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Заяв та клопотань процесуального характеру від сторін та заявника, окрім зазначених вище, станом на час проведення судового засідання 20.05.2020 року не надходило.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 334 ГПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви в судовому засіданні 20.05.2020 року за відсутності вказаних осіб.

В судовому засіданні 24.07.2019 року уповноважений представник заявника надав пояснення по суті поданої заяви б/н від 07.04.2020 року про заміну сторони (стягувача) її правонаступником, підтримав її та просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника заявника, суд

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» (далі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» (надалі по тексту - Новий кредитор/Заінтересована особа) укладено Договір № 23 про відступлення прав вимоги, зареєстрований в реєстрі за № 115, відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» набуло право вимоги до позичальників, заставодавців/іпотекодавців та поручителів (далі - Договір відступлення прав вимоги).

Відповідно до п. 1 Договору відступлення прав вимоги, за цим Договором в порядку та на умовах, визначених Договором, Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників, поручителів, іпотекодавців та заставодавців, зазначених у Додатках №1, №2 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки, договорами іпотеки та застави з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у Додатках №1 та № 2 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги.

Відповідно до п. 2 Договору відступлення прав вимоги, за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору та передбачених Основними договорами, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, одержати, переважно перед іншими кредиторами іпотекодавців/заставодавців у порядку, визначеному Договорами іпотеки/застави, Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Цивільним кодексом України та іншими актами чинного законодавства України, у разі наявності у Банку такого переважного права, задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків тощо), що випливають з умов Основних договорів, за рахунок майна, вказаного в Основних договорах та додатках до цих договорів, зазначених у Додатках №1, №2 до цього Договору. Розмір заборгованості за Основними договорами, Права вимоги за якими переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.

Крім того, Права вимоги за Основними договорами переходять до Нового кредитора незалежно від того, чи відбувалося стягнення за цими Основними договорами. Якщо таке стягнення відбувалося, Новий кредитор має право на переведення всіх прав стягувача у виконавчому провадженні. Сторони дійшли згоди, що Права вимоги включають всі права вимоги за вказаними Основними договорами, а також всі похідні вимоги з цих Основних договорів або такі, що випливають з них, в тому числі, але не виключно: вимоги зі стягнення індексу інфляції, трьох відсотків річних та/або збитків, вимоги про застосування наслідків реституції при недійсності правочинів, вимоги з отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсним договорів та/або визнання нікчемними договорів, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень, в тому числі щодо майна, яке не було реалізоване на торгах та буде передане стягувачу в погашення боргу після укладення цього Договору, мирових угод, договорів з арбітражними керуючими, охоронними організаціями, права участі в колегіальних органах, в тому числі в комітеті кредиторів тощо.

Судом встановлено, що відповідно до Додатку № 1 до Договору № 23 про відступлення прав вимоги від 30.01.2020 року в Реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами за порядковим номером 261 зазначено право вимоги до ТОВ "Українсько-Казахська нафтотранспортна компанія "Транс-Юг" за Кредитним договором № 27-2008 від 31.07.2008 року на суму 5 400 000,00 грн.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Статтею 512 Цивільного кодексу України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні.

Так, за приписами ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно з статтею 514 Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Суд зазначає, що виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

Так, наказом Господарського суду міста Києва від 21.07.2015 у справі №910/659/15-г визначено строк для пред`явлення до виконання протягом року.

Водночас, відповідно до п. 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" (від 02.06.2016 № 14041-VIII, набрав чинності 05.10.2016) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

За змістом ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" (від 02.06.2016 № 14041-VIII, набрав чинності 05.10.2016) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Таким чином, беручи до уваги вищезазначене вбачається, що наказом Господарського суду міста Києва від 21.07.2015 у справі №910/659/15-г визначено строк пред`явлення його до виконання до 21.07.2016.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє добровільно або під примусом дії на виконання рішення суду.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі.

Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №910/10031/13.

При цьому, судом враховано, що матеріали справи №910/659/15-г містять докази переривання строку пред`явлення наказу до виконання, що підтверджується Постановою про відкриття виконавчого провадження № ВП 49865106 від 21.01.2016 року.

В подальшому постановою головного державного виконавця Бочковського Т.О. від 14.08.2018 року виконавчий документ було повернуто стягувачу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» так як за результатами проведених виконавчих дій, майна боржника на яке необхідно звернути стягнення за виконавчим документом не розшукано, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними та встановлено строк повторного пред`явлення до 14.08.2021 року.

Згідно ч.5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Так, згідно з вимогами статті 23 Закону № 606-ХIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Частинами 1, 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною 1 статті 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Тобто, у кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Наразі, згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі № 908/1490/17, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Отже, виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 334 ГПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора, в тому числі, поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» є Новим кредитором ТОВ «Українсько-Казахська нафтотранспортна компанія «Транс-Юг» за Кредитним договором № 27-2008 від 31.07.2008 року.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія

«Інвестохіллс Веста» та здійснення заміни стягувача у справі № 910/659/15-г з Публічного акціонерного товариства "Банк «Камбіо" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста".

Керуючись ст.ст. 233-235, 334, 357, 358 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія

«Інвестохіллс Веста» про заміну сторони (стягувача) у справі № 910/659/15-г задовольнити.

2. Замінити стягувача у справі № 910/659/15-г - Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» (, адреса: 01001, м. Київ, вулиця Заньковецької/Станіславського, будинок 3/1) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (04080, м. Київ, вул. О.Терьохіна, 8 А, оф. 111; ).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення 20.05.2020 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон