ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2020 р. Справа № 911/1181/19

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників справи:

від прокурора: Буцмак А. Ю. (посвідчення № 034564 від 20.07.2015 р.);

від позивача: не з`явились;

від відповідача-1: не з`явились;

від відповідача-2: не з`явились;

від третьої особи: не з`явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника прокурора Чернігівської області, м. Чернігів

в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, м. Київ

до:

1) Головного управління Держгеокадастру у Київській області, м. Київ;

2) Фермерського господарства "Олександр", с. Соснова, Переяслав-Хмельницький район, Київська область

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - ОСОБА_1 , м. Чернігів

про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру звернувся в господарський суд Київської області із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Фермерського господарства "Олександр" про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-5489/15-18-сг від 19.06.2018 р., яким передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :02:005:0245 із земель сільського господарського призначення державної власності Строківської сільської Переяслав-Хмельницького району Київської області; витребування з незаконного володіння Фермерського господарства "Олександр" земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером :02:005:0245 вартістю 53 062 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані прокурором в інтересах позивача незаконною видачею відповідачем-1 наказу № 10-5489/15-18-сг від 19.06.2018 р. "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність", та безпідставним володінням і користуванням відповідачем-2 вищевказаним нерухомим майном, що належить державі на праві власності та незаконно вибуло із її володіння.

08.05.2019 р. до канцелярії суду від прокуратури, одночасно із позовною заявою, надійшло клопотання № 05/1-1281-19 від 23.04.2019 р. про витребування доказів, у якому він просить суд витребувати у Головного управління Держгеокадастру у Київській області копії наказів про надання дозволу на розробку технічної документації, її затвердження і передачу земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0245 для ведення особистого селянського господарства на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Таранову Р. В., а також копії заяв, з якими відповідач звертався до Управління щодо надання йому у власність земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.05.2019 р. відкрито провадження у справі № 911/1181/19 за позовом Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Фермерського господарства "Олександр" про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено її розгляд у підготовчому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 29.05.2019 р. Також, даною ухвалою залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, - ОСОБА_1 .

29.05.2019 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання № б/н б/д про залишення позову без розгляду, у якому він просить суд залишити позов без розгляду у зв`язку з тим, що позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

29.05.2019 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 12.06.2019 р.

30.05.2019 р. до канцелярії суду від відповідача-1 надійшов відзив № 04-15/1547 від 29.05.2019 р. на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовної вимоги в частині визнання недійсним наказу.

07.06.2019 р. до канцелярії суду від прокуратури надійшли заперечення № 05/3-1281-1с від 05.06.2019 р. у якому він просить суд відмовити позивачу у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду. Також, до канцелярії суду від прокуратури надійшла відповідь № 05/3-1281-19 від 04.06.2019 р. на відзив, що долучена судом до матеріалів справи.

12.06.2019 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 17.07.2019 р.

17.07.2019 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 07.08.2019 р.

07.08.2019 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 04.09.2019 р.

04.09.2019 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 25.09.2019 р.

25.09.2019 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 16.10.2019 р.

16.10.2019 р. у судовому засіданні за наслідками розгляду клопотання позивача № б/н б/д про залишення позову без розгляду судом було відмовлено в його задоволенні за безпідставністю і необгрунтованістю.

16.10.2019 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 06.11.2019 р. Також, даною ухвалою витребувано у відповідача-1 - Головного управління Держгеокадастру у Київській області копії наказів про надання дозволу на розробку технічної документації, її затвердження і передачу земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0245 для ведення особистого селянського господарства на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Таранову Р. В., а також копії заяв, з якими відповідач-1 звертався до Управління щодо надання йому у власність земельної ділянки.

06.11.2019 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 20.11.2019 р.

14.11.2019 р. до канцелярії суду від відповідача-1 надійшов лист № 04-15/1686 від 13.11.2019 р. про долучення додаткових документів до справи, що долучені судом до матеріалів справи.

20.11.2019 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача надійшли пояснення № б/н б/д, що долучені судом до матеріалів справи.

20.11.2019 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 11.12.2019 р.

04.12.2019 р. до канцелярії суду від прокуратури надійшли заперечення № 05/3-1281-19 від 27.11.2019 р., що долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.12.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті із викликом та за участю представників учасників справи на 08.01.2020 р.

08.01.2020 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 29.01.2020 р.

29.01.2020 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 12.02.2020 р.

12.02.2020 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 19.02.2020 р.

19.02.2020 р. у судовому засіданні прокурор надав усні пояснення щодо позовних вимог, заявлених в інтересах позивача, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві, відповіді на відзив.

Представники інших учасників процесу у судове засідання не з`явились, хоча про судове засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомили.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

20.03.2017 р. громадянин ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області з заявою № б/н від 20.03.2017 р., у якій він просив надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2, 00 га, яка знаходиться на території Ваганицької сільської ради Городянського району Чернігівської області.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 25-7455/14-17-сг від 13.05.2017 р. «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано громадянину ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Ваганицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області орієнтованим розміром 2, 00 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 25-139/14-18-сг від 04.01.2018 р. «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га на території Ваганицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області; надано у власність громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2, 0000 га з кадастровим номером :04:000:0823 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Ваганицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області.

Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0823 зареєстровано за громадянином ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 р., що підтверджується інформаційною довідкою № 161383068 від 28.03.2019 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наявною у матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в подальшому 27.03.2018 р. громадянин ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Київській області з клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2, 00 га, яка розташована в адміністративних межах Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, а також зазначив про невикористання раніше свого права на безоплатну приватизацію земельної ділянки за вказаним цільовим призначенням.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-3194/15-18-сг від 11.04.2018 р. «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» надано громадянину ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області орієнтованим розміром 2, 00 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-5489/15-18-сг від 19.06.2018 р. «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; надано у власність громадянину ОСОБА_1 Земельну ділянку площею 2, 0000 га з кадастровим номером :02:005:0245 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0245 зареєстровано за громадянином ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 р., що підтверджується інформаційною довідкою № 161383170 від 28.03.2019 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наявною у матеріалах справи.

Крім того, як вбачається з інформаційної довідки № 161383519 від 28.03.2019 р. в подальшому земельна ділянка з кадастровим номером :02:005:0245 була відчужена громадянином ОСОБА_1 Фермерському господарству "Олександр" на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.11.2018 р., серія та номер 1526, посвідченого приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області Мусієнко М. М.

У грудні 2018 р. слідчий відділ Управління Служби безпеки України в Чернігівській області звернувся до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру з листом № 74/12/5796 від 20.12.2018 р., у якому відділ повідомив, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000132 від 05.06.2018 р. було встановлено, що земельні ділянки на території Чернігівської та Київської областей було безоплатно передані для ведення особистого селянського господарства громадянам, в тому числі ОСОБА_1 , з порушенням вимог ст. 121 Земельного кодексу України, а також просив надати інформацію про можливі факти отримання земельних ділянок зазначеними громадянами на території інших областей України та провести службову перевірку за фактами повторної видачі земельних ділянок.

У відповідь на лист слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Чернігівській області № 74/12/5796 від 20.12.2018 р. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру у своєму листі № 10-28-0.19-7242-19 від 30.01.2019 р. повідомила, що у зв`язку з знаходженням документів державного реєстру земель в архівах територіальних органів Держгеокадастру, вказаний лист буде направлено на виконання до відповідного територіального органу.

У лютому 2019 р. Прокуратура Чернігівської області звернулась з листом № 05/1-87вих19 від 15.02.2019 р. до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, у якому просила до 28.02.2019 р. повідомити чи вживалися Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру заходи на усунення вказаних порушень, чи проводилася службова перевірка та висловити позицію щодо подачі відповідного позову прокурором з метою захисту державних інтересів.

У відповідь на лист Прокуратури Чернігівської області № 05/1-87вих19 від 15.02.2019 р., Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру у своєму листі № 10.28-0.19-1895/2-19 від 27.02.2019 р. повідомила, що з метою усунення виявлених порушень вимог земельного законодавства під час набуття права на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності та скасування державної реєстрації речових прав на такі земельні ділянки, Головному управлінню Держгеокадастру у Київській області доручено вжити відповідних заходів реагування.

У березні 2019 р. Прокуратура Чернігівської області звернулась з листом № 05/1-418вих19 від 28.03.2019 р. до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, у якому просила до 10.04.2019 р. надати прокуратурі області копії наказів про надання дозволу на розробку технічної документації та її затвердження ОСОБА_1 (наказ від 19.06.2018 р. № 10-5489/15-18-сг), копії заяв з додатками з якими він звертався до управління з приводу передачі йому у власність земельної ділянки, а також повідомити про вжиття заходів щодо усунення вказаних порушень.

Як було зазначено вище, заступник прокурора у позовній заяві, поданій в інтересах позивача, крім інших вимог, просить суд визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-5489/15-18-сг від 19.06.2018 р. «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер :02:005:0245 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

З приводу вказаної позовної вимоги прокурора в інтересах позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ст. 116 цього ж кодексу громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

2. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

3. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

4. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

5. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Положеннями ч. 1 ст. 121 цього ж кодексу визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 цього ж кодексу центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Як вбачається із матеріалів справи, наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 25-139/14-18-сг від 04.01.2018 р. «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га на території Ваганицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області; надано у власність громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2, 0000 га з кадастровим номером :04:000:0823 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Ваганицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за громадянином ОСОБА_1 16.02.2018 р.

В подальшому, 27.03.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Київській області з клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2, 00 га, яка розташована в адміністративних межах Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, а також зазначив про невикористання раніше свого права на безоплатну приватизацію земельної ділянки за вказаним цільовим призначенням.

Таким чином, у процесі розгляду справи судом встановлено, що станом на момент звернення ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області із клопотанням про про надання дозволу на розробку документації та станом на момент видачі Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області наказу № 10-5489/15-18-сг від 19.06.2018 р. «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», громадянин ОСОБА_1 вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності в межах визначених норм безоплатної приватизації - площею 2,0 гектара, що підтверджується інформаційною довідкою № 161383068 від 28.03.2019 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наказами Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 25-7455/14-17-сг від 13.05.2017 р. «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», № 25-139/14-18-сг від 04.01.2018 р. «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», наявними у матеріалах справи.

Твердження відповідача-1 про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів позивача в суді є безпідставними і необґрунтованими з огляду на наступне.

Пункт третій частини першої статті 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках. Тому необхідно з`ясувати, що мається на увазі під "виключним випадком" і чи є таким випадком ситуація у конкретній справі.

Насамперед, випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави". "Інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках:

якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Аналогічна правовова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.10.2019 р. у справі № 922/843/19.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що ні Держгеокадастром України, ні Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області не вжито заходів реагування у зв`язку із порушеним правом держави та щодо поновлення зазначеного права держави, що підтверджується листами-відповідями Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 10-28-0.19-724/2-19 від 30.01.2019 р., № 10-28-0.19-1895/2-19 від 27.02.2019 р.; листом-відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-10-0.222-4669/2-19 від 05.04.2019 р., наявними у матеріалах справи.

Заперечення відповідача-1 щодо того, що під час погодження проекту землеустрою перевіряється зміст проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а не питання перевірки раніше реалізованого права на безоплатну приватизацію замовником проекту, а також про відсутність законних підстав відмовити громадянину ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою та наданні земельної ділянки є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною 1 ст. 9 цього ж закону передбачено, зокрема, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 р. затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру.

Пунктами 4,5 Порядку передбачено, зокрема, що ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи.

Держателем Державного земельного кадастру є Держгеокадастр.

Функції адміністратора Державного земельного кадастру виконує визначене Держгеокадастром за погодженням з Мінекономіки державне підприємство, яке належить до сфери управління Держгеокадастру.

До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком.

Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей.

Пунктом 198 Порядку визначено, що крім випадків, передбачених пунктами 162 і 163 цього Порядку, відомості Державного земельного кадастру надаються:

1) громадянам:

довідка про наявність та розмір земельної частки (паю) за формою згідно з додатком 50 (у випадку, передбаченому статтею 4 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям");

довідка про наявність у Державному земельному кадастрі відомостей про одержання у власність земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації за певним видом її цільового призначення (використання) за формою згідно з додатком 51 (з метою додержання вимог частини четвертої статті 116 Земельного кодексу України);

2) нотаріусам - витяг з Державного земельного кадастру про видачу державного акта на право власності на земельну ділянку новому власникові земельної ділянки за формою згідно з додатком 52 (у випадку, передбаченому пунктом 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок");

3) суб`єктам речових прав на земельні ділянки - довідка про осіб, які отримали доступ до інформації про суб`єкта речового права у Державному земельному кадастрі, за формою згідно з додатком 53.

Отже, з огляду на вищезазначені положення законодавства, Головне управління Держгеокадастру у Київській області не було позбавлено можливості здійснити перевірку наданих заявником документів та відомостей стосовно одержання ним у власність земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації за певним видом її цільового призначення з метою додержання вимог ст. 116 Земельного кодексу України.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що, як було встановлено судом у процесі розгляду справи, наказ № 10-5489/15-18-сг від 19.06.2018 р. «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» був прийнятий Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області із порушенням положень Земельного кодексу України та інших нормативно-правових актів України а саме було затверджено документацію із землеустрою та надано безоплатно громадянину у власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0245 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, без врахування того, що громадянин ОСОБА_1 раніше вже реалізував своє право на отримання безоплатно у власність земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, а тому позовна вимога прокурора в інтересах позивача до відповідача-1 про визнання його недійсним, є законною і обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах позивача, просить суд витребувати з незаконного володіння Фермерського господарства «Олександр» на користь держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру з кадастровим номером :02:005:0245 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

З приводу вказаної позовної вимоги прокурора в інтересах позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 330 цього ж кодексу якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст. 386 цього ж кодексу держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 387 цього ж кодексу власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 388 цього ж кодексу передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом у процесі розгляду справи, станом на момент розгляду даної справи спірна земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером :02:005:0245, яка безпідставно та неправомірно вибула із володіння власника держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру не з її волі, перебуває у власності відповідача-2 - Фермерського господарства «Олександр», що підтверджується інформаційною довідкою № 161383519 від 28.03.2019 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наявною у матеріалах справи.

Пунктами 25, 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника.

До вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК) відносяться, зокрема, такі випадки, як вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною, тобто у всіх випадках, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця).

Набувач не може бути визнаний добросовісним, якщо на момент вчинення правочину з набуття майна право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване не за відчужувачем або у цьому реєстрі був запис про судовий спір відносно цього майна (обтяження). Водночас запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності відчужувача не є безспірним доказом добросовісності набувача.

Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження.

Власник має право спростувати заперечення набувача про його добросовісність, довівши, що під час вчинення правочину набувач повинен був засумніватися у праві відчужувача на відчуження майна.

Відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК.

Оскільки відповідно до статті 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право на витребування майна від добросовісного набувача, передбачене статтею 388 ЦК, переходить до спадкоємців власника.

Недійсність правочину, на виконання якого передано майно, сама по собі не свідчить про його вибуття із володіння особи, яка передала це майно, не з її волі. При цьому суд має встановити, чи була воля власника на передачу права володіння іншій особі.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що, як було встановлено судом у процесі розгляду справи, спірна земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером :02:005:0245, яка розташована на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, безпідставно та неправомірно вибула із володіння власника держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру не з його волі та станом на момент розгляду даної справи перебуває у власності відповідача-2 - ФГ «Олександр», за таких обставин, що, наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-5489/15-18-сг від 19.06.2018 р. «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», у встановленому чинним законодавством України порядку визнано судом недійсним, а тому позовна вимога прокурора, заявлена в інтересах позивача, про витребування у відповідача-2 на користь держави в особі позивача спірної земельної ділянки, є законною і обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області (03115, вул. Серпова, буд. 3/14, м. Київ; ідентифікаційний код 39817550) № 10-5489/15-18-сг від 19.06.2018 р., яким передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер :02:005:0245 для ведення особистого селянського господарства на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

3. Витребувати з незаконного володіння Фермерського господарства «Олександр» (08423, провул. Леніна, 3, с. Соснова, Переяслав-Хмельницький район, Київська область; ідентифікаційний код 32090362) на користь держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (03680, вул. Народного ополчення, буд. 3, м. Київ; ідентифікаційний код 39411771) земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер :02:005:0245 для ведення особистого селянського господарства на території Строківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

4. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Київській області (03115, вул. Серпова, буд. 3/14, м. Київ; ідентифікаційний код 39817550) на користь Прокуратури Чернігівської області (14000, вул. Князя Чорного, буд. 9, м. Чернігів, Чернігівська область; ідентифікаційний код 02910114) судові витрати 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

5. Стягнути з Фермерського господарства «Олександр» (08423, провул. Леніна, 3, с. Соснова, Переяслав-Хмельницький район, Київська область; ідентифікаційний код 32090362) на користь Прокуратури Чернігівської області (14000, вул. Князя Чорного, буд. 9, м. Чернігів, Чернігівська область; ідентифікаційний код 02910114) судові витрати 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано

30 квітня 2020 р.