ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

21.05.2020р. м. Харків Справа № 10/56

Господарський суд Донецької області у складі колегії суддів: головуючого судді Ніколаєвої Л.В., суддів Курило Г.Є., Шилової О.М.,

при секретарі судового засідання Ісаковій А.В.,

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Етна» на дії Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за вх. №8221/20 від 28.04.2020р.

у справі №10/56

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Етна»

до відповідача Приватного підприємця Мізрахіної Наталі Іванівни

про стягнення 153 202,85 грн.,

за участю представників:

від позивача (скаржника, стягувача): не з`явився,

від відповідача (боржника): не з`явився,

від органу ДВС: не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 13.12.2011р. у справі №10/56 (головуючий суддя Сгара Е.В., судді Курило Г.Є., Лейба М.О.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 08.02.2012р., позов ТОВ «Етна» задоволено частково. Стягнуто з ПП Мізрахіної Н.І. на користь ТОВ «Етна» 118 665,71 грн. заборгованості, 1 048,17 грн. за сплачену судову експертизу (висновок №2506/02 від 12.09.2011р.), 1 186,66 грн. державного мита, 182,80 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Стягнуто з ПП Мізрахіної Н.І. на користь Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз вартість судової експертизи (рахунок №1751 від 26.11.2010р., висновок №6508/03 від 20.01.2011р.) в сумі 1 197,91 грн. Стягнуто з ТОВ «Етна» на користь Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз вартість судової експертизи (рахунок №1751 від 26.11.2010р., висновок №6508/03 від 20.01.2011р.) в сумі 348,65 грн. У задоволенні вимог в залишковій частині відмовлено.

30.12.2011р. на виконання вказаного рішення суду господарським судом видані відповідні накази.

28.04.2020р. за вх. № 8221/20 господарський суд одержав скаргу ТОВ «Етна», в якій останнє просить суд признати діяльність по завершенню ВП№30626030 Центрального відділу ДВС у м. Маріуполі незаконною; зобов`язати скасувати постанову від 24.03.2015р.; зобов`язати провести виконавчі дії по виконанню наказу від 30.12.2011р. №10/56.

В обґрунтування скарги позивач (скаржник, стягувач) посилається на те, що дії органу ДВС щодо повернення наказу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» є незаконними з огляду на наявність у відповідача (боржника) майна, яке виявлене під час виконавчого провадження та на яке накладено арешт. Також позивач (скаржник, стягувач) зазначає, що до отримання відповіді органу ДВС - 09.04.2020р. він не був обізнаний про завершення виконавчого провадження та виконавчий документ йому не надсилався, а тому строк на звернення до суду з даною скаргою не пропущений.

На підставі розпоряджень керівника апарату суду, у зв`язку із відрахуванням із штату головуючого судді Сгари Е .В . , перебуванням судді Лейби М.О. у відпустці, відповідно до витягів з протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2020р., від 29.04.2020р. скарга розподілена колегії суддів: головуючий суддя Ніколаєва Л.В., судді Курило Г.Є., Шилова О.М.

Ухвалою суду від 29.04.2020р. прийнято скаргу до провадження, відновлено втрачене судове провадження № 10/56 в межах документів, доступних в програмі «Діловодство спеціалізованого суду», призначено скаргу до розгляду у судовому засіданні 12.05.2020р.

Ухвалою суду від 12.05.2020р. відкладено розгляд скарги на 21.05.2020р.

Позивач (скаржник, стягувач) у судове засідання, призначене на 21.05.2020р., не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, із врахуванням направлення ухвали суду від 12.05.2020р. на його адресу: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Поштова, 35, а також присутності представника останнього у попередньому судовому засіданні 12.05.2020р.

Водночас, 19.05.2020р. за вх. № 9177/20 господарський суд одержав клопотання позивача (скаржника, стягувача) про визнання поважними причин пропуску та поновлення строку для подання до суду скарги з посиланням на те, що до березня 2020р. останній вважав, що виконавче провадження здійснюється, але повільно, не був обізнаний про завершення виконавчого провадження та не отримував виконавчий документ. При цьому, позивач (скаржник, стягувач) не наполягав на скорішому виконанні рішення суду, з огляду на те, що боржником за наказом є колишня дружина директора ТОВ «Етна» Мізрахіна І.В. (позивач, стягувач, скаржник) - Мізрахіна Н.І. , на вихованні якої залишилась їх дитина. Позивач (стягувач, скаржник) звертає увагу на те, що Мізрахіна Н.І. (відповідач, боржник) не мала значних заощаджень та доходів, та під час виконавчого провадження за нею було виявлено лише нежитлову будівлю. Крім того, згодом почалась АТО, що відобразилось в т.ч. на її майновому стані, і тільки у 2019р. їх дитина закінчила навчання та почала самостійний шлях у житті.

Орган ДВС у судові засідання, призначені на 12.05.2020р. та 21.05.2020р. не з`явився, про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвал суду від 29.04.2020р., від 12.05.2020р. на його адресу: Донецька обл., м. Маріуполь, Жовтневий р-н, вул. Грецька, буд. 19, які одержані ним, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення та роздруківка з сайту Укрпошти.

Водночас, 21.05.2020р. за вх. № 04-18/1790 господарський суд одержав письмові пояснення органу ДВС, згідно з якими останній повідомляє, що наказом МЮУ № 4053/5 від 17.12.2019р. відповідно до постанови КМУ № 870 від 09.10.2019р. «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції», Положення про Міністерство юстиції України, затв. постановою КМУ від 02.07.2014р. № 228 (із змінами), та наказу МЮУ № 3173 від 16.10.2019р. «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України» Центральний ВДВС міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області виведено зі складу районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних відділів державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції в областях, та до складу міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції з підпорядкуванням цим міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції, збереженням статусу юридичних осіб та перейменуванням, введено до складу Центрального ВДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Також орган ДВС зазначає, що згідно з даними АСВП на виконанні Центрального ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області (попередня назва відділу до 29.12.2019р.) перебувало виконавче провадження № 30626030 та 24.03.2015р. державним виконавцем Скудніковою О.Ю. (на т.ч. звільнено з посади) на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (попередня редакція закону) винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, оскільки боржник чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку, та в подальшому вказане виконавче провадження передано до архіву, строк зберігання якого складає 3 роки відповідно Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», затв. наказом МЮУ № 1829/5 від 07.06.2017р., а тому надати його до суду не є можливим.

Відповідач (боржник) у судові засідання, призначені на 12.05.2020р. та 21.05.2020р. не з`явився, про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвал суду від 29.04.2020р., від 12.05.2020р. на його адресу: АДРЕСА_1 . Ухвала суду від 29.04.2020р. одержана відповідачем (боржником), а ухвала суду від 12.05.2020р. не вручена під час доставки (інші причини), про що свідчать відповідні роздруківки з сайту Укрпошти.

21.05.2020р. господарським судом складено та підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши наявні у справі матеріали та заслухавши пояснення представника позивача (скаржника, стягувача), господарський суд дійшов наступних висновків:

Згідно з приписами ст. ст. 115, 116 ГПК України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення рішення ГСДО від 13.12.2011р. у справі № 10/56) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Згідно з приписами ст. ст. 18, 326, 327 ГПК України (в редакції, яка діє на теперішній час) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вище встановлено судом, на виконання рішення ГСДО від 13.12.2011р. у справі №10/56, 30.12.2011р. господарським судом виданий в т.ч. наказ про стягнення з ПП Мізрахіної Н.І. на користь ТОВ «Етна» 118 665,71 грн. заборгованості, 1 048,17 грн. за сплачену судову експертизу (висновок №2506/02 від 12.09.2011р.), 1 186,66 грн. державного мита, 182,80 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Також судом встановлено, що 12.01.2012р. державним виконавцем Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ (на т.ч. Центральний ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)) Скудніковою О.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №30626030 з виконання наказу ГСДО від 30.12.2011р. у справі №10/56 про стягнення з ПП Мізрахіної Н.І. на користь ТОВ «Етна» 121 083,34 грн.; встановлено боржнику строк для добровільного виконання рішення суду до 19.01.2012р.; накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику; заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

Вказана постанова була направлена на адресу сторін виконавчого провадження супровідним листом №В-17/1089 від 12.01.2012р.

Під час виконавчого провадження державним виконавцем було виявлено нерухоме майно боржника Мізрахіної Н.І. (ідент. номер НОМЕР_1 ), про що свідчить інформаційна довідка МБТІ міського відділу комунального господарства №968 від 13.02.2012р., яка надана Жовтневому ВДВС, згідно з якою за боржником Мізрахіною Н.І. (ідент. номер НОМЕР_1 ) 13.06.2008р. зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, будівельна готовність - 81%, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, Азовський житлмасив, буд. 4, прим. 76, на підставі договору купівлі-продажу, зар. приватним нотаріусом Чиченковою О.А. 22.05.2008р. за №3047.

Листом від 11.07.2013р. позивач (стягувач, скаржник) звернувся до Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ (на т.ч. Центральний ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)) про накладення арешту на карту боржника № НОМЕР_2 , що відкрита у АТ «КБ «Приватбанк», та витребування від банківських установ м. Маріуполя наявності рахунків боржника для здійснення арешту та погашення боргових зобов`язань.

З інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень ВП № 30626030 вбачається, що 24.03.2015р. головним державним виконавцем Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ (на т.ч. Центральний ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)) Скудніковою О.Ю. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що боржника чи майно не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку.

Про повернення виконавчого документу позивач (стягувач, скаржник) дізнався з листа Центрального ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 26.03.3020р., який ним отримано 09.04.2020р.

В свою чергу, позивач (стягувач, скаржник) не погодився з діями державного виконавця щодо повернення виконавчого документу та з посиланням на невчинення останнім необхідних виконавчих дій з урахуванням виявленого нерухомого майна боржника звернувся до суду з даною скаргою, а також з клопотанням про визнання поважними причин пропуску та поновлення строку для подання скарги до суду.

Причинами пропуску строку для подання скарги позивач (стягувач, скаржник) визначає те, що до березня 2020р. останній вважав, що виконавче провадження здійснюється, але повільно, не був обізнаний про завершення виконавчого провадження та не отримував виконавчий документ. При цьому, позивач (скаржник, стягувач) не наполягав на скорішому виконанні рішення суду, з огляду на те, що боржником за наказом є колишня дружина директора ТОВ «Етна» Мізрахіна І.В. (позивач, стягувач, скаржник) - Мізрахіна Н.І. , на вихованні якої залишилась їх дитина. Позивач (стягувач, скаржник) звертає увагу на те, що Мізрахіна Н.І. (відповідач, боржник) не мала значних заощаджень та доходів, та під час виконавчого провадження за нею було виявлено лише нежитлову будівлю. Крім того, згодом почалась АТО, що відобразилось в т.ч. на її майновому стані, і тільки у 2019р. їх дитина закінчила навчання та почала самостійний шлях у житті.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 ГПК України (в редакції, що діяла під час виконавчого провадження) скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно зі ст. ст. 339 - 341 ГПК України (в редакції, що діє на теперішній час) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

За приписами ч. ч. 1, 6, 7 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону № 606-XIV від 21.04.1999р. (у редакції, яка діяла на момент відкриття виконавчого провадження) встановлено, що державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

В силу приписів ч. 1 ст. 27 Закону № 606-XIV від 21.04.1999р. у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 30 Закону № 606-XIV від 21.04.1999р. державний виконавець зобов`язаний був провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника.

З огляду на встановлений у постанові про відкриття виконавчого провадження від 12.01.2012р. строк для добровільного виконання рішення, приймаючи до уваги відсутність доказів, що підтверджують відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження, державний виконавець повинен був розпочати примусове виконання рішення ГСДО від 13.12.2011р. у справі №10/56 - 20.01.2012р. та провести виконавчі дії до 12.07.2012р.

Отже, позивач (стягувач, скаржник), подавши до відповідного органу ДВС заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримавши у визначений законом строк задоволення своїх вимог, з 13.07.2012р. є обізнаним про порушення його прав у виконавчому провадженні, при цьому незалежно від того, чи отримано ним від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Разом з тим, з 13.07.2012р. позивач (стягувач, скаржник) не вчиняв жодних дій, спрямованих на поновлення свого порушеного права та до суду звернувся зі скаргою 21.04.2020р. (більше, ніж через 7 років), тобто з пропуском встановленого строку для подання скарги.

Встановлені законом строки вчинення процесуальних дій мають своїм завданням забезпечення ефективного захисту порушених прав особи. При цьому, норма про можливість поновлення процесуальних строків є по суті пільгою, що може використовуватися лише як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного із процесуальних строків.

Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Оскільки подання до суду скарги на дії органу ДВС у встановлений строк залежить виключно від волевиявлення сторони виконавчого провадження (в даному випадку стягувача) та має суб`єктивний характер, наведені позивачем (стягувачем, скаржником) причини пропуску строку для подання скарги суд не визнає поважними та такими, що виправдовують його бездіяльність протягом більш, ніж 7 років.

До того ж, як з клопотання про поновлення строку на звернення до суду з цією скаргою, так і з встановлених судом фактичних обставин вбачається, що до теперішнього часу для Мізрахіна І .В. , який є директором ТОВ «Етна», особисте (сімейне) життя було пріоритетнішим за здійснення ним підприємницької діяльності, і це був його власний вільний вибір. Отже, пропуск строку на оскарження дій Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з виконання наказу ГСДО від 30.12.2011р. у справі №10/56 не є випадковим, а є свідомим вибором Мізрахіна І .В. як директора ТОВ «Етна».

Врахувавши зазначені обставини, керуючись засадами добросовісності, розумності та справедливості, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку на звернення до суду з даною скаргою, і, як наслідок, про залишення її без розгляду.

Керуючись ст. ст. 118, 119, 234, 341 Господарського процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Етна» у поновленні строку для подання скарги на дії Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за вх. №8221/20 від 28.04.2020р.

2. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Етна» на дії Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за вх. №8221/20 від 28.04.2020р. залишити без розгляду.

Ухвала набирає чинності 21.05.2020р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 4 розд. Х «Прикінцеві положення» цього Кодексу в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020р.

Повна ухвала складена 01.06.2020р. (у зв`язку з тим, що останній день підписання повної ухвали припадав на період перебування одного з членів судової колегії у відпустці).

Головуючий суддя Л.В. Ніколаєва

Суддя О.М. Шилова

Суддя Г.Є. Курило