ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" травня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1500/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г., розглянувши заяву Підприємства об`єднання громадян „Одеське учбово-виробниче підприємство" Українське товариство сліпих від 27.05.2020р. вх. № ГСОО 2-2302/20 про забезпечення позову, подану разом з позовною заявою від 27.05.2020 р. за вх. № ГСОО 1547/20 до Товариства з обмеженою відповідальністю „ДЕС ГРУП" про стягнення 128891,36 грн.

Заява Підприємства об`єднання громадян „Одеське учбово-виробниче підприємство" Українське товариство сліпих від 27.05.2020р. вх. № ГСОО 2-2302/20 про забезпечення позову розглядається судом відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України без повідомлення учасників справи.

Встановив: Підприємство об`єднання громадян „Одеське учбово-виробниче підприємство" Українське товариство сліпих звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „ДЕС ГРУП" про стягнення 128891,36 грн.

Позовні вимоги Підприємства об`єднання громадян „Одеське учбово-виробниче підприємство" Українське товариство сліпих обґрунтовано неналежним виконанням з боку Товариства з обмеженою відповідальністю „ДЕС ГРУП" прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору на виконання робіт зі зборки пластикових заготовок №1 від 01 вересня 2019 року та направлено на стягнення заборгованості у розмірі 128891,36 грн.

Одночасно з поданням позовної заяви до суду, Підприємством об`єднання громадян „Одеське учбово-виробниче підприємство" Українське товариство сліпих 27.05.2020р. вх. № ГСОО 2-2302/20 було подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просить суд:

- накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю „ДЕС ГРУП", р/р НОМЕР_1 ПАТ КБ „Приватбанк";

- накласти арешт на речі та майно, що знаходиться у приміщені Одеського УВГІ УТОС за адресою м. Одеса, вул. Варненська 21, на другому поверсі, яке перебувало у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю „ДЕС ГРУП" з першого грудня 2019 р. по 26 лютого 2020р. на підставі Договору оренди нежитлових приміщень № 13/19 від 30 листопада 2019 р.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову від 27.05.2019р. вх. № ГСОО 2-2302/20 Підприємством об`єднання громадян „Одеське учбово-виробниче підприємство" Українське товариство сліпих було зазначено суду наступне.

Позивач зазначає, що Підприємство об`єднання громадян „Одеське учбово-виробниче підприємство" Українське товариство сліпих звернулося до господарського суду в Одеській області з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю „ДЄС ГРУП" про стягнення грошових коштів у сумі 128891,36 грн. за Договором на виконання робіт зі зборки пластикових заготівок.

Також було зазначено суду, що на момент надання цієї заяви у Товариства з обмеженою відповідальністю „ДЕС ГРУП", крім зазначеної у позовній заяві, існує заборгованість перед Підприємством об`єднання громадян „Одеське учбово-виробниче підприємство" Українське товариство сліпих, ще на суму 164482,09 грн. за договорами оренди приміщень та обладнання, з приводу чого позивач має намір також звернутись до господарського суду, адже переговори з Товариством з обмеженою відповідальністю „ДЕС ГРУП" на повернення грошового боргу на загальну суму 293373,45 грн. залишаються марними.

Крім того, позивачем було пояснено, що 30 січня 2020 року у приміщеннях Одеського УВП УТОС, які були пов`язані з діяльністю Товариства з обмеженою відповідальністю „ДЕС ГРУП", було проведено обшук на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 29.01.2020р. за справою № 947/1696/20. провадження №1-кс/947/891/20 в рамках кримінального провадження №0003828 від 07.11.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3. ст. 177 Кримінального кодексу України (Порушення прав на винахід, корисну модель, промисловий зразок, топографію інтегральної мікросхеми, сорт рослин, раціоналізаторську пропозицію).

Позивачем було вказано, що за результатами обушку було вилучено частину майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю „ДЕС ГРУП", після чого, за посиланням позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю „ДЕС ГРУП" фактично припинило господарську діяльність на території Одеського УВП УТОС .

Також позивачем було пояснено суду, що всі господарські договори, укладені між ТОВ Товариства з обмеженою відповідальністю „ДЕС ГРУП" та позивачем, було розірвано.

Посилаючись на положення ч. 2 ст. 136 ГПК України, позивачем було зазначено суду, що незважаючи на розірвання договору оренди нежитлових приміщень №13/19 від 30 листопада 2019 р. на підставі додаткової угоди від 26 лютого 2020р., орендар та відповідач за вище вказаним позовом на момент складання цієї заяви так і не звільнив частину орендованого приміщення де знаходяться речі, які належать відповідачу, адже на підставі п. 2. та 11.4. договору оренди нежитлових приміщень № 13/19 від 30 листопада 2019 р. орендоване приміщення надавалось йому для організації виробництва і передача його в суборенду заборонялась.

З урахуванням викладеного, Підприємство об`єднання громадян „Одеське учбово-виробниче підприємство" Українське товариство сліпих просить суд: накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю „ДЕС ГРУП", р/р НОМЕР_1 ПАТ КБ „Приватбанк" та накласти арешт на речі та майно, що знаходиться у приміщені Одеського УВГІ УТОС за адресою м. Одеса, вул. Варненська 21, на другому поверсі, яке перебувало у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю „ДЕС ГРУП" з першого грудня 2019 р. по 26 лютого 2020р. на підставі Договору оренди нежитлових приміщень № 13/19 від 30 листопада 2019р.

Розглянувши заяву Підприємства об`єднання громадян „Одеське учбово-виробниче підприємство" Українське товариство сліпих від 27.05.2019р. вх. № ГСОО 2-2302/20, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до позовної заяви, правовідносини між Підприємством об`єднання громадян „Одеське учбово-виробниче підприємство" Українське товариство сліпих та Товариством з обмеженою відповідальністю „ДЕС ГРУП" виникли на підставі укладеного між ними 01 вересня 2019 року Договору на виконання робіт зі зборки пластикових заготівок 31.

Відповідно до 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; виключено; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; виключено; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Положеннями абз. 1 ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.138 ГПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16).

Судом встановлено, що позовні вимоги Підприємства об`єднання громадян „Одеське учбово-виробниче підприємство" Українське товариство сліпих обґрунтовано неналежним виконанням з боку Товариства з обмеженою відповідальністю „ДЕС ГРУП" прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору на виконання робіт зі зборки пластикових заготовок №1 від 01 вересня 2019 року та направлено на стягнення заборгованості у розмірі 128891,36грн.

Отже, відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Суд зазнає, що позивачем не забезпечено надання належних доказів того, що Товариством з обмеженою відповідальністю „ДЕС ГРУП" наразі вчиняє дії щодо відчуження свого майна на користь інших осіб. Також позивачем не здійснено забезпечення надання доказів, які б свідчили, що Товариство з обмеженою відповідальністю „ДЕС ГРУП" здійснює якісь дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Між тим, на переконання суду, у заяві позивача про забезпечення позову відсутні посилання на наявність будь-яких доказів задля встановлення обставин, з якими позивачем пов`язується необхідність застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, господарський суд зазначає, що така підстава, як факт ухилення відповідача від виконання зобов`язань за спірним договором, не може бути безумовною підставою для забезпечення позову, а невиконання зобов`язань відповідачем ще потребує доведення, тому не можна розглядати твердження позивача, як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення поданого позову.

Згідно з ст. 140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про відмову Підприємству об`єднання громадян „Одеське учбово-виробниче підприємство" Українське товариство сліпих у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

Керуючись ст.ст.136-138,140,234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Підприємству об`єднання громадян „Одеське учбово-виробниче підприємство" Українське товариство сліпих у задоволенні заяви про забезпечення позову від 27.05.2019р. вх. № ГСОО 2-2302/20.

Ухвала набирає чинності 29.05.2019р. та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Т.Г. Д`яченко