ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2243/18

за заявою ліквідатора ПП «Трубіж Агро» арбітражного керуючого Косякевича С.О.

до 1) громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_3 (АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_1 )

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Трубіж Агротек» (07444, Київська обл., Броварський р-н, с. Світильня, вул. Корольова, буд. 2; )

3) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Боржника на учасників Боржника та його керівні органи, а також третіх осіб

у справі № 911/2243/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» (08702, Київська обл., м. Обухів, вул. Промислова, буд. 20; )

до боржника Приватного підприємства «Трубіж Агро» (07444, Київська обл., Броварський р-н, с. Світильня, вул. Жовтнева, буд. 3-А; )

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Абрамової В.Д.

За участю представників учасників у справі:

ліквідатор ПП «Трубіж Агро» арбітражний керуючий Косякевич С.О.;

від ТОВ «Спектр-Агро»: адвокат Бонтлаб В.В.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2243/18 за заявою ТОВ «Спектр-Агро» про банкрутство ПП «Трубіж Агро».

Постановою Господарського суду Київської області від 15.01.2019 визнано банкрутом ПП «Трубіж Агро» та відкрито його ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Косякевича С.О.; вирішено інші процедурні питання у справі.

На даний час провадження у справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

05.08.2019 до суду надійшла заява ліквідатора Банкрута від 02.08.2019 № 02-33/207 (вх. № 15108/19) про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Боржника на учасників Боржника та його керівні органи, а також третіх осіб.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.09.2019 розгляд поданої заяви призначено в судовому засіданні на 15.10.2019. Тією ж ухвалою зобов`язано Відділ з питань банкрутства ГТУ юстиції у Київській області підготувати та надати господарському суду Київської області висновок в порядку ч. 1 ст. 3 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо наявності/відсутності ознак доведення до банкрутства щодо юридичної особи Боржника ПП «Трубіж Агро»; у разі встановлення ознак доведення Боржника до банкрутства у висновку зазначити передумови такого доведення.

У зв`язку з апеляційним оскарженням процесуальних документів у справі ухвалою суду від 23.09.2019 провадження у справі № 911/2243/18 було зупинено, а матеріали справи скеровані до суду апеляційної інстанції, відтак судове засідання, призначене на 15.10.2019 не відбулось.

26.12.2019 до суду надійшов лист ГТУ юстиції у Київській області від 19.12.2019 № 25729-5-5/5 (вх. № 25714/19) з доданим звітом за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ПП «Трубіж Агро» на виконання вимог ухвали суду від 12.09.2019 у даній справі.

Ухвалою суду від 14.01.2020 розгляд заяви ліквідатора від 02.08.2019 № 02-33/207 (вх. № 15108/19) про покладення субсидіарної відповідальності призначено в судовому засіданні на 04.02.2020, в якому було постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення розгляду справи на 03.03.2020.

Крім цього ухвалою суду від 04.02.2020 встановлено розгляд вказаної заяви ліквідатора здійснювати за правилами загального позовного провадження, передбаченого ГПК України, а судове засідання у справі, призначене на 03.03.2020, проводити на стадії підготовчого провадження; встановлено учасникам у справі строки для надання відзиву на заяву ліквідатора, відповіді на відзив та заперечень.

В судовому засіданні 03.03.2020 постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення підготовчого засідання на 07.04.2020.

Ухвалою суду від 07.04.2020 закрито підготовче провадження у справі; призначено справу до розгляду по суті на 26.05.2020.

25.05.2020 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 від 21.05.2020 б/№ (вх. № 9991/20) про розгляд справи без участі Відповідача 3 і представника.

26.05.2020 в судове засідання з`явились ліквідатор ПП «Трубіж Агро» арбітражний керуючий Косякевич С.О. та представник кредитора ТОВ «Спектр-Агро».

Інші учасники у справі в судове засідання не з`явились, ОСОБА_3 та ТОВ «Трубіж Агротек» про причини неявки суд не повідомили, від ОСОБА_1 до суду 25.05.2020 надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Кореспонденція суду, що була адресована ОСОБА_3 та ТОВ «Трубіж Агротек» протягом розгляду справи повернулась до суду без вручення з підстав відсутності адресата та закінчення строків зберігання. Крім цього судом здійснювалось повідомлення ОСОБА_3 про розгляд даної справи на веб-сайті Судова влада України.

Також в матеріалах справи наявні докази звернення у березні 2019 року представника ОСОБА_3 адвоката Ракитянської К.В. (ордер серії КС № 357492 від 06.03.2019) щодо ознайомлення з матеріалами справи № 911/2243/18, вказаний представник ознайомилась з матеріалами справи 15.03.2019, отже ОСОБА_3 як засновник Боржника повинен був в розумні інтервали часу вживати заходів для отримання інформації про хід відомого йому судового провадження.

Таким чином судом в ході підготовки справи до розгляду було вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення учасників у справі про дане судове провадження, відтак суд дійшов висновку про те, що всі учасники у справі вважаються належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Ліквідатор Банкрута під час судових дебатів заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити заяву повністю; стягнути солідарно з громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ТОВ «Трубіж Агротек» на користь ПП «Трубіж Агро» грошові кошти в сумі 19800833,02 грн.

В обґрунтування заявлених вимог ліквідатор зазначає наступне.

За результатами аналізу фінансово-господарської діяльності Боржника ліквідатором встановлено, що попереднім керівником і засновником ПП «Трубіж Агро» ОСОБА_3, а також ОСОБА_1 , яка виконувала повноваження керівника Боржника в окремий період часу, приймались нераціональні управлінські рішення, що потягли за собою накопичення кредиторської заборгованості Боржника; активи Боржника було відчужено на користь пов`язаної особи ТОВ «Трубіж Агротек», засновником якого також є ОСОБА_3 .

Таким чином ліквідатор вважає, що кредиторська заборгованість Боржника згідно реєстру вимог кредиторів в сумі 19800833,02 грн підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ТОВ «Трубіж Агротек» на користь ПП «Трубіж Агро» на підставі ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» і ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства.

Судом встановлено, що Відповідачі у встановлений судом строк не скористались правом на подачу відзиву на заяву ліквідатора.

Згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи викладене вище розгляд справи здійснюється судом згідно наявних матеріалів справи.

Згідно ст. 219 ГПК України, після судових дебатів суд виходить до нарадчої кімнати (спеціально обладнаного для ухвалення судових рішень приміщення) для ухвалення рішення, оголосивши орієнтовний час його оголошення.

У судовому засіданні 26.05.2020, відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Детально розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши подані докази та заслухавши доводи ліквідатора Банкрута, судом встановлено наступне.

Загальні умови для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство на даний час визначені Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства.

Частиною 1 статті 619 ЦК України передбачено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Згідно з частиною 1 статті 215 ГК України, у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва-боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

Частиною 3 цієї статті кодексу визначено, що умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (чинного станом на дату звернення ліквідатора до суду із заявою про субсидіарну відповідальність), під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані тільки для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Законом.

В той же час, 21.10.2019 набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства, в ч. 2 ст. 61 якого містяться тотожні норми щодо субсидіарної відповідальності у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства.

Суд звертається до правової позиції Верховного Суду в постанові від 30.10.2019 у справі 906/904/16, що викладена з посиланням на правову позицію Верховного Суду в постанові від 09.10.2019 у справі № 910/21232/16.

Зокрема Верховний Суд зазначив, що «субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійний цивільно-правовий вид відповідальності, який покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.

Разом з тим, одним із повноважень ліквідатора у справі про банкрутство є аналіз фінансового становища банкрута.

Слід зазначити, що можливістю подання в межах справи про банкрутство заяви до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства наділений виключно ліквідатор банкрута.

З наведеного, можна дійти до висновку, що виявлення наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи-боржника покладена саме на ліквідатора банкрута, що пов`язано з виконанням ліквідатором банкрута повноважень визначених ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Саме детальний аналіз ліквідатора фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство, дозволить ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо доведення до банкрутства юридичної особи».

Враховуючи викладене вище суд зазначає, що встановлення обставин щодо наявності/відсутності ознак доведення підприємства до банкрутства, а також обов`язок доведення вини та наявність протиправної поведінки осіб, які можуть нести субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника, покладений на ліквідатора.

При цьому обставини щодо наявності чи відсутності ознак доведення підприємства до банкрутства встановлюються відповідно до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених Наказом Міністерства економіки України № 14 від 19.01.2006.

Ліквідатором надано до суду Звіт незалежного аудитора ОСОБА_4 про проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ПП «Трубіж Агро» від 22.07.2019, складений на замовлення ліквідатора Банкрута.

Згідно положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Кодексу України з процедур банкрутства, на запит суду відповідний аналіз здійснюється державним органом з питань банкрутства.

Під час розгляду заяви ліквідатора судом було отримано Звіт за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ПП «Трубіж Агро», складений ГТУ юстиції у Київській області відповідно до ст. 3 Кодексу України з процедур банкрутства.

В наданих звітах незалежного аудитора ОСОБА_4 від 22.07.2019 та ГТУ юстиції у Київській області від 19.12.2019 за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ПП «Трубіж Агро» зазначено про наявність ознак дій з доведення до банкрутства в діях керівництва підприємства.

Зокрема, аналізуючи фінансово-господарську діяльність Боржника ГТУ юстиції у Київській області зазначено, що ПП «Трубіж Агро» здійснено продаж 28 позицій основних засобів на користь ТОВ «Трубіж Агротек» на загальну суму 7731059 грн без ПДВ, внаслідок чого Боржник мав отримати грошові кошти в сумі 9277270,80 грн з урахуванням ПДВ, однак кошти Боржником отримано не було.

При цьому, враховуючи, що керівником ПП «Трубіж Агро» і ТОВ «Трубіж Агротек» була одна і та сама особа - ОСОБА_3 , зазначені обставини щодо вибуття основних засобів можуть свідчити про наявність ознак дій з доведення до банкрутства.

В той же час, вказані дані аналізу ґрунтуються на наданих ліквідатором Банкрута реєстрі податкових накладних і банківських виписках по рахункам Банкрута.

Так, в матеріалах справи наявні надані ліквідатором Банкрута таблиця б/№, б/дати та без підпису з назвою «Інформація з ЄРПН», в якій серед іншого значиться інформація про вказане вище рухоме майно та найменування покупця ТОВ «Трубіж Агротек»; таблиця б/№, б/дати та без підпису з назвою «Техніка, реалізована ТОВ «Трубіж Агротек»», в якій наведено інформацію про вказане вище рухоме майно, ціну та вартість.

Проте ліквідатором не надано доказів того, що відповідне рухоме майно належало Боржнику, не надано жодного правовстановлюючого документа, або документа, що підтверджує реєстрацію права власності Боржника.

Крім цього ліквідатором не надано жодного доказу на підтвердження укладення правочину між сторонами, зокрема з наданих матеріалів неможливо встановити, чи мав місце один правочин, чи декілька, тип правочину (-ів) (купівля-продаж, поставка, рента, міна тощо), умови правочину (-ів), підписантів правочину (-ів).

Отже надані ліквідатором Банкрута таблиці б/№, б/дати та без підпису з назвою «Інформація з ЄРПН», а також б/№, б/дати та без підпису з назвою «Техніка, реалізована ТОВ «Трубіж Агротек»», не можуть вважатися належними та допустимими доказами наявності у Боржника відповідного рухомого майна та не можуть підтверджувати обставини щодо можливого неправомірного відчуження такого майна.

Вказані обставини досліджувались судом під час розгляду заяви ліквідатора Банкрута від 02.08.2019 № 02-33/205 (вх. № 15107/19) про спростування майнових дій та визнання правочину (договору) недійсним, в межах даної справи про банкрутство.

Рішенням суду від 11.02.2020 у даній справі відмовлено у задоволенні вказаної заяви ліквідатора, отже відповідні обставини в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України не потребують повторного доказування.

Крім цього в звіті ГТУ юстиції у Київській області зазначено, що за результатом аналізу банківських виписок по рахункам Боржника встановлено, що між ПП «Трубіж Агро» і ОСОБА_1 А.В. (яка була керівником ПП «Трубіж Агро» до 31.12.2016) було укладено низку договорів поворотної фінансової допомоги (№ 1 від 01.05.2015, № 2 від 01.09.2015, № 3 від 01.05.2016, № 2 від 01.09.2016), за якими ОСОБА_1 було перераховано Боржнику 6336819,18 грн, а повернуто Боржником ОСОБА_1 8648616,35 грн, отже повернута Боржником сума перевищує отриманий розмір допомоги на суму 2311797,17 грн, що свідчить про необґрунтовану виплату коштів.

Проте, ліквідатором Банкрута не було надано суду копій вказаних вище договорів поворотної фінансової допомоги № 1 від 01.05.2015, № 2 від 01.09.2015, № 3 від 01.05.2016, № 2 від 01.09.2016, відтак у суду відсутня можливість дослідити умови надання та повернення поворотної фінансової допомоги за договорами.

При цьому, надані ліквідатором банківські виписки по рахункам Банкрута, без дослідження умов договорів поворотної фінансової допомоги, не можуть вважатися достатніми доказами для висновку про необґрунтовану виплату коштів.

Щодо тверджень ліквідатора Банкрута про відсутність рухомого майна - комбайн зернозбиральний Claas Lexion 760 і два трактори John Deere 8360R, слід зазначити, що вказана техніка перебуває у розшуку, а сам факт відсутності техніки не свідчить про наявність ознак з доведення до банкрутства. При цьому ст. 61 КУзПБ покладає обов`язок про вжиття заходів щодо пошуку та виявлення майна банкрута саме на ліквідатора.

Крім цього ліквідатор в якості ознаки навмисного погіршення фінансово-господарського стану Боржника зазначає про штучне збільшення розміру кредиторської та дебіторської заборгованості підприємства. Зокрема вказує, що підприємство не повністю отримало кошти від реалізації продукції та не розрахувалось зі своїми постачальниками.

Судом встановлено, що в наданому ліквідатором фінансовому звіті Боржника станом на 31.12.2016 значиться дебіторська заборгованість в розмірі 6731,8 тис. грн, однак у фінансовому звіті станом на 01.01.2019 ліквідатор взагалі не відображає наявність дебіторської заборгованості.

Згідно положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Кодексу України з процедур банкрутства дебіторська заборгованість боржника може бути стягнута ліквідатором з дебіторів на користь Боржника (ч.1 ст. 61 КУзПБ) або включена до ліквідаційної маси та реалізована.

Матеріали справи не містять доказів вжиття ліквідатором Банкрута заходів щодо виявлення дебіторів на суму 6731,8 тис. грн, пред`явлення вимог про повернення дебіторської заборгованості або реалізації відповідної дебіторської заборгованості.

Таким чином вказані доводи ліквідатора про навмисне погіршення фінансово-господарського стану Боржника також не підтверджені жодними доказами.

Згідно ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи все викладене вище суд дійшов висновку, що ліквідатором Банкрута не надано належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, що свідчили б про наявність в діях ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ТОВ «Трубіж Агротек» ознак дій з доведення ПП «Трубіж Агро» до банкрутства, відтак суд вважає відсутніми підстави для покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Боржника на ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ТОВ «Трубіж Агротек» в порядку ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства.

Таким чином заява ліквідатора ПП «Трубіж Агро» від 02.08.2019 № 02-33/207 (вх. № 15108/19) про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Боржника на учасників Боржника та його керівні органи, а також третіх осіб залишається судом без задоволення.

Керуючись ст. 233, 238, 240, 241, 256, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, ст. 7, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ліквідатора ПП «Трубіж Агро» від 02.08.2019 № 02-33/207 (вх. № 15108/19) про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Боржника на учасників Боржника та його керівні органи, а також третіх осіб.

2. Копію рішення надіслати учасникам у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 02.06.2020.

Суддя С.Ю. Наріжний