ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01 червня 2020 року Справа № 903/378/20

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А.С., розглянувши клопотання Комунального підприємства Одесміськелектротранс

про відстрочку сплати судового збору

у справі 903/378/20

за позовом Комунального підприємства Одесміськелектротранс

до Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд Ресурс

про визнання недійсними додаткових угод до договору №Т-ОМТС-п/2017/313 та стягнення 178 668,26 грн.

встановив: 27.05.2020 позивач Комунальне підприємство Одесміськелектротранс звернувся до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтотрейд Ресурс про визнання недійсною додаткової угоди до договору №Т-ОМТС-п/2017/313 та стягнення 178 668,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснив переплату за отримане паливо в сумі 178 668,26 грн. за недійсним правочином.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв`язку із тим, що КП Одесміськелектротранс є стратегічним транспортним підприємством, яке виконує важливі соціальні функції, перевозить значну кількість пільгових категорій пасажирів. У зв`язку з розповсюдженням коронавірусу COVID-19 та переходом на особливий режим перевезень КП ОМЕТ опинилося в надзвичайному збитковому становищі, оскільки значно збільшилася собівартість перевезень одного пасажира, вартість матеріалів на ремонт та технічне обслуговування рухомого складу, трамвайних колій та контактно-кабельних мереж.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

За змістом положень статті 8 цього Закону питання про відстрочення судом сплати судового збору з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з відповідного бюджету не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі", no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, а положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації"), у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже вказані рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у даній справі як джерело права.

Оскільки клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору не містить доводів та відповідних доказів, що майновий стан заявника перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі та кошти на його сплату будуть на час ухвалення рішення у справі, суд відмовляє у його задоволенні.

Керуючись ст. 234 ГПК України, ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання Комунального підприємства Одесміськелектротранс про відстрочку сплати судового збору відмовити.

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя А. С. Вороняк