РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

26.05.2020Справа № 910/14253/19
За позовом Міністерства оборони України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Євро класс, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство Айбокс Банк, м. Київ

про стягнення 89 090,54 грн, -

суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:
від позивача: Кривошея Д.А. (представник за довіреністю №220/524/Д від 03.09.2019 року);

від відповідача: не з`явились;

від третьої особи: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
11.10.2019 року Міністерство оборони України (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю Євро класс (відповідач) про стягнення штрафу в розмірі 17 293,92 грн та пені в розмірі 9 977,13 грн за неналежне виконання умов Договору про поставку товарів для держаних потреб матеріально-технічних засобів продовольчої служби (за кошти Державного бюджету України) №286/2/18/87 від 30.08.2018 року в частині вчасної поставки товарів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 року у справі №910/14253/19 позовну заяву Міністерства оборони України було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали.

18.10.2019 року (в межах строку, визначеного судом) позивачем була подана до суду заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами та запропоновано сторонам у визначені строки подати відповідні заяви по суті.

01.11.2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначив, що ним вчасно поставлено товар, що підтверджується видатковими накладними, які належними доказами в справі.

Також, 01.11.2019 року від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та заява про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, а саме ПрАТ Айбокс Банк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 10.12.2019.

В судовому засіданні 10.12.2019 судом було відкладено розгляд заяву відповідача про залучення ТОВ "Айбокс Банк" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та оголошено перерву до 11.02.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 в порядку ст. ст. 120-121 ГПК України сторін було повідомлено про те, що судове засідання призначене на 11.02.2020 не відбудеться у зв`язку з навчанням судді Морозова С.М. в Національній школі суддів. Наступне засідання у справі призначено на 25.02.2020.

Ухвалою від 25.02.2020 до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено Приватне акціонерне товариство «Айбокс Банк», підготовче засідання відкладено на 07.04.2020 року.

16.03.2020 року від третьої особи до суду надійшли пояснення в яких зазначено, що поставка відбулась саме 12.10.2018 року, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В судове засідання 07.04.2020 року сторони не з`явились, розгляд справи було відкладено до 26.05.2020 року.

В судовому засіданні 26.05.2020 представник позивача просив позовні вимоги задовольнити повністю.

В судовому засіданні 26.05.2020 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:
30 серпя 2018 між Міністерством оборони України (далі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Євро Класс (далі - відповідач, постачальник) укладено Договір про поставку товарів для державних потреб матеріально-технічних засобів продовольчої служби (за кошти Державного бюджету України) №286/2/18/87 (далі Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується у 2018 році поставити замовнику обладнання для закладів громадського харчування (39310000-8) (обладнання для їдалень). Лот №3. Обладнання для їдалень (39312200-4) (Гастроємності та кришка для гастроємностей, 4 найменування): 1. Гастроємності для лінії роздачі їжі та пароконвектомату GN 1/1 530*325*65; 2. Гастроємності для лінії роздачі їжі та пароконвектомату GN 1/1 530*325*100; 3. Гастроємності для лінії роздачі їжі та пароконвектомату GN 1/1 530*325*150; 4. Киршка для гастроємностей GN 1/1, 530*325 (далі товар) 5, зазначений у специфікації, а замовник забезпечити приймання та оплату товару в кількості, у строки.

Відповідно до п. 1.2. Договору ціна, кількість та строки постачання товару визначаються специфікацією, за умовами якої, товар загальною вартістю 727 896,00 грн. має бути поставлений протягом 45 календарних днів з дати укладення Договору, (в термін до 14.10.2018 включно).

Замовник має право зменшувати обсяг закупівлі за Договором залежно від реального фінансування видатків (п. 1.3. Договору).

Згідно з п. 2.3. Договору приймання товару за кількістю та якістю здійснюється у військовій частині одержувачем замовника у присутності уповноваженого представника постачальника.

Пунктом 2.4 Договору узгоджено, що приймання товару за кількістю та якістю оформлюється актом приймання-передачі (додаток 22 до наказу Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440), який складає одержувач замовника на кожну партію товару після закінчення приймання товару в трьох примірниках: перший примірник замовнику, другий одержувачу замовника, третій постачальнику. Належним чином оформлені документи: акт приймання, видаткова накладна постачальника та повідомлення-підтвердження відповідно до наказу Міністра оборони України від 31.12.2016 №757 є підтвердженням приймання товару.

Ціна цього Договору становить 727 896,00 грн., у тому числі: без ПДВ 606 580,00 грн., з ПДВ 121 316,00 грн. (за загальним фондом) (п. 3.1. Договору).

У відповідності до п. 4.1. Договору розрахунки за фактично поставлений товар проводяться протягом 30 календарних днів (за умов надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання постачальником замовнику належним чином оформленого рахунка-фактури на відвантажений товар, підписаного керівником та головним бухгалтером підприємства (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку-фактурі), але не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення поточного бюджетного року.

Відповідно до п. 5.1. Договору товар постачається на умовах DDP- склад замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів Інкотермс у редакції 2010 року згідно з положеннями Договору, встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт і зберігання в межах термінів, установлених діючими стандартами, тощо.

Терміни постачання обладнання визначено у рознарядці замовника, яка є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п. 5.2. Договору місцем поставки товару є військові частини Міністерства оборони України, що зазначені у рознарядці Міністерства оборони України, яка є невід`ємною частиною цього Договору, згідно з розрахунком поставки та обов`язковим дотриманням передбачених нею вимог до асортименту, кількості, адреси одержувачів замовника та черговості відвантажень.

Постачальнику надається право, за попередньою письмовою згодою замовника, на дострокове постачання товару в обсягах, передбачених Договором.

Постачання товару одержувачу замовника постачальником зобов`язаний провести з обов`язковим виконанням передбачених вимог щодо асортименту, кількості, якості, черговості поставок у кожній окремо відвантаженій партії.

Витрати щодо перевезення товару до місця приймання одержувачем замовника несе постачальник.

Розвантаження товару в місці приймання здійснюється одержувачем замовника.

Пунктом 6.1.2. Договору визначено, що замовник зобов`язаний прийняти поставлений товар згідно з належним чином оформленим і підписаним актом приймання-постачання (додаток 22 до наказу Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440).

У відповідності до п. 6.2.4. Договору замовника має право у разі порушення постачальником порядку постачання товару, його кількості, якості та строків, які визначені у специфікації, та/або рознарядці, при зміні постачальником в односторонньому порядку умов Договору чи відмови від виконання Договору замовник, в односторонньому порядку має право, зокрема відмовитись від подальшого виконання зобов`язань постачальником за Договором.

Пунктом 6.3.1. Договору визначено, що постачальник зобов`язаний забезпечити постачання товару у строки, встановлені Договором.

Згідно з п. 7.3.6. Договору за порушення строків виконання зобов`язання постачальник сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості недопоставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 30 днів з постачальником додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вартості недопоставленого товару.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2018, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (п. 10.1. Договору).

Додатком 12.1.1 до Договору сторонами узгоджено рознарядку за специфікацією.

Як зазначає позивач, ТОВ Євро Класс товар на суму 727 896,00 грн. поставило з порушення термінів, узгоджених сторонами, в зв`язку з чим, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 9 977,13 грн. та штраф у розмірі 17 293,92 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову зазначає, що поставив товар своєчасно, що підтверджується видатковими накладними, а відтак відсутні підстави для застосування до відповідача відповідальності за порушення строків поставки у вигляді пені та штрафу.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.
Укладений сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 1.2 Договору кінцевим строком поставки товарів є 14.10.2018 включно.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем поставлено позивачу товар згідно Акта приймання №19 від 19.11.2018 на суму 25 464,00 грн, Акта приймання №13 від 07.11.2018 на суму 31 656,00 грн, Акта приймання №83 від 19.11.2018 на суму 31 656,00 грн, Акта приймання №142 від 20.11.2018 на суму 31 656,00 грн, Акта приймання №72 від 19.11.2018 на суму 31 656,00 грн, Акта приймання №67 від 23.11.2018 на суму 63 312,00 грн, Акта приймання №9352 від 05.12.2018 на суму 31 656,00 грн, Акта приймання №57 від 13.11.2018 на суму 31 656,00 грн, які підписані сторонами без заперечень та зауважень.

Водночас, відповідач, заперечуючи проти позову, у відзиві на позовну заяву зазначає, що поставив означений товар своєчасно, що підтверджується видатковими накладними, відповідно до яких, товар було поставлено 12.10.2018 року за всіма поставками.

Однак, пунктом 2.4. Договору узгоджено, що приймання товару за кількістю та якістю оформлюється актом приймання-передачі (додаток 22 до наказу Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440), який складає одержувач замовника на кожну партію товару після закінчення приймання товару в трьох примірниках: перший примірник замовнику, другий одержувачу замовника, третій постачальнику. Належним чином оформлені документи: акт приймання, видаткова накладна постачальника та повідомлення-підтвердження відповідно до наказу Міністрі борони України від 31.12.2016 №757 є підтвердженням приймання товару.

Наявні у матеріалах справи Акти приймання №19 від 19.11.2018 на суму 25 464,00 грн, №13 від 07.11.2018 на суму 31 656,00 грн, №83 від 19.11.2018 на суму 31 656,00 грн, №142 від 20.11.2018 на суму 31 656,00 грн, №72 від 19.11.2018 на суму 31 656,00 грн, №67 від 23.11.2018 на суму 63 312,00 грн, №9352 від 05.12.2018 на суму 31 656,00 грн, №57 від 13.11.2018, містять окремо зазначені дати відправлення та дати надходження товару: а саме Акт приймання №19 від 19.11.2018 на суму 25 464,00 грн містить відмітку про відправлення товару 19.11.2018 та про надходження товару 19.11.2018, Акт приймання №13 від 07.11.2018 на суму 31 656,00 грн містить відмітку про відправлення товару 07.11.2018 та про надходження товару 07.11.2018, Акт приймання №83 від 19.11.2018 на суму 31 656,00 грн містить відмітку про відправлення товару 19.11.2018 та про надходження товару 19.11.2018, Акт приймання №142 від 20.11.2018 на суму 31 656,00 грн містить відмітку про відправлення товару 20.11.2018 та про надходження товару 20.11.2018, Акт приймання №72 від 19.11.2018 на суму 31 656,00 грн містить відмітку про відправлення товару 19.11.2018 та про надходження товару 19.11.2018, Акт приймання №67 від 23.11.2018 на суму 63 312,00 грн містить відмітку про відправлення товару 23.11.2018 та про надходження товару 23.11.2018, Акт приймання №9352 від 05.12.2018 на суму 31 656,00 грн містить відмітку про відправлення товару 05.12.2018 та про надходження товару 05.12.2018, Акт приймання №57 від 13.11.2018 містить відмітку про відправлення товару 13.11.2018 та про надходження товару 13.11.2018.

Означені акти підписані представниками відповідача без заперечень та зауважень.

Також матеріали справи містять повідомлення-підтвердження про отримання та оприбуткування за бухгалтерським обліком матеріальних цінностей, закуплених Міністерством оборони України.

При цьому, відповідно до ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з п. 2.4. Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Так, умовами договору було передбачено, що моментом прийняття товару є оформлення наступних документів: акту приймання, видаткової накладної постачальника та повідомлення-підтвердження відповідно до наказу Міністра оборони України №757 від 31 грудня 2016 року.

Таким чином, складання видаткових накладних у відмінні дати не свідчить про те, що зазначений у ній товар був переданий того ж дня.

Отже, відповідно до умов договору датою поставки товару слід вважати дату, коли оформлені всі первинні документи: видаткова накладна, акт приймання-передачі та повідомлення-підтвердження.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, з встановлених фактичних обставин справи вбачається, що відповідачем здійснено поставку товару з порушенням строку, визначеного Договором.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Суд зазначає, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання (та одночасно вид відповідальності за неналежне виконання/невиконання зобов`язання) як пеня та механізм її нарахування встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Згідно з ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 7.3.6. Договору за порушення строків виконання зобов`язання постачальник сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості недопоставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 30 днів з постачальником додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вартості недопоставленого товару.

Таким чином, оскільки як встановлено судом, відповідачем порушено строки поставки товару, здійснивши перерахунок пені, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 9 977,13 грн.

В свою чергу, з огляду на положення Договору, оскільки порушення строку поставки товару по зазначених актах, у випадку за 19.11.2018 року, 20.11.2018 року, 23.11.2018 року та 05.12.2018 року, перевищує 30 днів, судом встановлено, що з відповідача підлягає стягненню штраф в розмірі 17 293,92 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлені до стягнення суми пені та штрафу.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Євро класс (, адреса: 02002, м. Київ, вул. Степана Сагайдака, буд. 101) на користь Міністерства оборони України (, адреса: 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6) суму штрафу в розмірі 17 293,92 грн (сімнадцять тисяч двісті дев`яносто три гривни 92 копійки), суму пені в розмірі 9 977,13 грн (дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят сім гривень 13 копійок), суму судового збору в розмірі 1 921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну гривну 00 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене 01.06.2020 року.

Суддя С.М. Морозов