ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2020 Справа № 917/34/20

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід", вул. Аеродромна, 1/1, м. Лохвиця, Полтавська область, 37200

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний альянс", вул. Пугачова, 1/1, с. Мізяків, Калинівський район, Вінницька область, 22437

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанна Анатоліївна, вул. Петрозаводська, 2-А, прим. 109, м. Київ, 03035,

- Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна, вул. Сапіго, 6, м. Полтава, 36039

про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 04 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанною Анатоліївною, зареєстрований в реєстрі за № 895

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Отюгова О.І.

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третіх осіб: не з`явились

Обставини справи: 08.01.2020 року до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний альянс" про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 04 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанною Анатоліївною, зареєстрованого в реєстрі за № 895, яким звернуто стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНИЙ АЛЬЯНС" (стягувач) на кукурудзу врожаю 2019 року у кількості 457,92 тон, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ-СХІД" (боржник). Кукурудза передана в заставу Товариству з обмеженою відповідальністю "АГРАРНИЙ і АЛЬЯНС" за договором застави майбутнього врожаю, посвідченого Огороднік Жанною Анатоліївною, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 19 липня 2019 року, зареєстровано в реєстрі № 560 в якості забезпечення виконання зобов`язання за договором поставки товару № АА-00032 від 25 лютого 2019 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРАРНИЙ АЛЬЯНС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ-СХІД", строк оплати за яким настав 30 листопада 2019 року. У разі відсутності кукурудзи у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ- СХІД" (повністю або частково), пропоную задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНИЙ АЛЬЯНС", шляхом стягнення грошових коштів з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ-СХІД", та перерахувати суму згідно договору поставки товару № АА-00032 від 25 лютого 2019 року у розмірі 2061669,86 грн. (два мільйони шістдесят одна тисяча шістсот шістдесят дев`ять) гривень 86 копійок, з яких 1870387,20 грн. - вартість товару, та 190931,66 грн. - відсотки за користуванням товарним кредитом, за наступними реквізитами: отримувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРАРНИЙ АЛЬЯНС". Додатково стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ-СХІД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНИЙ АЛЬЯНС" витрати на вчинення виконавчого напису у сумі 20650,00 грн.

Разом з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід" подало заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 04.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанною Анатоліївною, зареєстрований в реєстрі за № 895 до набрання законної сили рішенням по справі (том 1, арк. с. 44-48).

Ухвалою суду від 10.01.2020 року задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід" про забезпечення позову, а саме: вжито заходи до забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 895, вчиненого 04.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанною Анатоліївною до набрання законної сили рішенням у справі №917/34/20 (том 1, арк. с. 108-111).

Ухвалою господарського суду Полтавської області суду від 13.01.2020 року на підставі ст. 174 ГПК України позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк 3 дні з дня вручення такої ухвали для усунення недоліків (том 1, арк. с. 112-114).

21.01.2020 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків (том 1, арк. с. 118).

Ухвалою суду від 22.01.2020 року відкрито провадження у даній справ, ухвалено справу розглядати у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 24.02.2020 року на 10:00 год. Суд викликав учасників справи у підготовче засідання, попередив учасників справи про наслідки неявки в судове засідання, передбачені ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а також про обов`язок повідомити суд про причини неявки у разі неприбуття у судове засідання. Роз`яснив учасникам справи, що вони мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності (ч. 3 ст. 196 ГПК України). Суд залучив до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанну Анатоліївну (03035, м. Київ, вул. Петрозаводська, 2-А, прим. 109) та Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталію Володимирівну (вул. АДРЕСА_1 , 6, м. Полтава, 36039). Суд задовольнив клопотання позивача про витребування доказів. Витребував від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанни Анатоліївни (03035, м. Київ, вул. Петрозаводська, 2-А, прим. 109; номер свідоцтва 8454) належним чином завірені докази а саме: документи та матеріали, на підставі яких вчинявся виконавчий напис від 04.12.2019 року №895 щодо звернення стягнення на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРАРНИЙ АЛЬЯНС" (стягувач) на кукурудзу врожаю 2019 року у кількості 457,92 тон, що знаходиться у власності ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "РАЙЗ-СХІД" на суму 2 061 669,86 грн. (два мільйони шістдесят одна тисяча шістсот шістдесят дев`ять) гривень 86 копійок, з яких 1 870 387,20 грн. - вартість товару, та 190 93.1,66 грн. - відсотки за користуванням товарним кредитом. Зобов`язав Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанну Анатоліївну надати суду витребувані докази до 17.02.2020 року. Встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167, 184 ГПК України. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 15 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов. Суд встановив третім особам строк для подання письмових пояснень щодо суті спору до (відповідно до ч. 5 ст. 50, п. 5 ч. 2 ст. 42, ст. 168 ГПК України) не пізніше 15 днів з моменту отримання ухвали (том 1, арк. с. 133-135).

Ухвалою від 24.02.2020 року суд відклав підготовче засідання на 19.03.2020 р. на 09:00 год. Третім особам Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанні Анатоліївні та Приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівні ухвалив виконати вимоги ухвали суду від 22.01.2020 року (том 1, арк. с. 143-145).

Ухвалою суду від 19.03.2020 року суд продовжив строки підготовчого засідання, відклав підготовче засідання на 14.04.2020 року, зобов`язав приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанну Анатоліївну письмово повідомити про причини невиконання вимог ухвали суду від 22.01.2020 р. щодо надання витребуваних доказів (том 1, арк. с. 175-178).

20.03.2020 року від третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанну Анатоліївну надійшли письмові пояснення щодо предмету спору (том 1, арк. с. 179-182). В поданих поясненнях приватний нотаріус підтвердила факт вчинення нею спірного виконавчого напису, а також зазначила про те, що 04.12.2019 року ТОВ "Аграрний Альянс" звернулося до неї із заявою на вчинення виконавчого напису. Діючи відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат" та Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, нею було вчинено виконавчий напис на договорі застави майбутнього врожаю. Договір застави укладено між ТОВ "Аграрний Альянс" (відповідачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід" (позивачем). Приватний нотаріус Огороднік Ж.А. також в своїх поясненнях вказала на те, що вчинений нею виконавчий напис повністю відповідає вимогам законодавства України щодо вчинення виконавчих написів нотаріусами України. Нотаріусом було дотримано умов вчинення виконавчих написів, а саме: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Також в поясненнях третя особа просила справу розглядати без її участі.

Ухвалою від 14.04.2020 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 14.05.2020 р. на 09:00 год. (том 2, арк. с. 4-6).

Учасники справи представництво у судове засідання 14.05.2020 р. не забезпечили, останні були належним чином та завчасно повідомлені за місцем їх реєстрації про покладені на них обов`язки, про що свідчать матеріали справи (поштові повідомлення про вручення даної ухвали наявні у матеріалах справи). Крім того, ухвала суду у даній справі була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача за наявними матеріалами з додатками. При цьому, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

25.02.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрний альянс" (постачальник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід", (покупець, позивач) було укладено договір поставки товару №АА-00032 (том 1, арк. с. 20-26), згідно умов якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення, а саме засоби захисту рослин, а покупець зобов`язався прийняти товар належної якості та сплатити за нього грошову суму, що складає його вартість, визначену на умовах договору (п.1.1).

Постачальник зобов`язується за цим договором поставити виключно якісний товар, дозволений до використання на території України, термін придатності якого становить не менше 2х років з моменту поставки такого товару покупцю, якщо інше не вказано у відповідній специфікації (додатку) до цього договору. Найменування, асортимент, кількість та ціна товару визначаються у відповідній специфікації (додатку), що є невід`ємною частиною цього договору та дублюються у відповідних видаткових накладних на товар, які оформлюються (складаються) в період дії цього договору. Загальна ціна цього договору визначається сукупністю вартості прийнятого покупцем товару протягом терміну дії цього договору (п.п.2.1, 2.4 договору).

Вартість товару, строк/термін оплати вартості товару, що підлягає поставці за цим договором, визначається сторонами у відповідній специфікації (додатку), що є невід`ємною частиною цього договору (п.3.1 договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2019, а в частині невиконаних зобов`язань, що виникли протягом строку дії цього договору, до повного їх виконання. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п.11.2 договору).

Згідно з п.13.1 даного договору передбачено, що в разі поставки товару з відстрочкою платежу в додатках до цього договору сторони можуть передбачити умову про забезпечення зобов`язань покупця товару щодо оплати загальної вартості товару, майбутніх витрат і відшкодування збитків, а також штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання покупцем своїх зобов`язань за цим договором, шляхом передачі в заставу сільськогосподарської техніки, майбутнього врожаю сільськогосподарських культур та/або зерна, що зберігається на елеваторі або іншого ліквідного майна за погодженням сторонами. Передача заставного майна здійснюється шляхом підписання сторонами договору застави, який в обов`язковому порядку підлягає нотаріальному посвідченню за рахунок покупця та буде являтись невід`ємною частиною даного договору. Перехід права власності на заставлене майно буде визначатись договорами застави.

В п. 3 до додатку (специфікація) №1 від 04.03.2019 року до договору поставки №АА-00032 від 25.02.2019 року (том 1 арк. с. 207) сторони погодили, що товар оплачується покупцем у порядку вказаному в договорі і в такі строки:

- авансовий платіж у сумі 430 899,26 грн. перераховується покупцем постачальнику в строк не пізніше 20.04.2019 року;

- другий платіж у сумі 1 723 597,06 грн. перераховується покупцем постачальнику в строк не пізніше 30.11.2019 року.

В п. 3 до додатку (специфікація) №2 від 07.03.2019 року до договору поставки №АА-00032 від 25.02.2019 року (том 1 арк. с. 208) сторони погодили, що товар оплачується покупцем у порядку вказаному в договорі і в такі строки:

- авансовий платіж у сумі 451 279,06 грн. перераховується покупцем постачальнику в строк не пізніше 30.04.2019 року;

- другий платіж у сумі 1 805 116,22 грн. перераховується покупцем постачальнику в строк не пізніше 30.11.2019 року.

Також як вбачається з матеріалів справи, в забезпечення виконання в повному обсязі грошових зобов`язань покупця (заставодавець) за договором поставки №АА-00032 від 25.02.2019 в частині оплати товару постачальника (заставодержатель), 19.07.2019 року між сторонами було укладено договір застави майбутнього врожаю (далі по тексту - договір застави) (том 1, арк. с. 14-19), який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанною Анатоліївною (надалі - нотаріус), зареєстрований в реєстрі за №560.

Згідно умов даного договору застави сторони домовились про наступне:

- в силу цього договору заставодавець з метою забезпечення в повному обсязі виконання грошових зобов`язань покупця (боржника) перед заставодержателем по договору поставки товару №АА-00032 від 25.02.2019 року (а саме: засоби захисту рослин), укладеного між сторонами з усіма додатками до нього, укладеним на момент підписання договору застави (договір поставки), а саме: зобов`язань щодо оплати вартості поставленого товару на умовах відстрочки платежу, майбутніх витрат і відшкодування збитків, а також штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання боржником зобов`язань за договором поставки передає в заставу заставодержателю, а заставодержатель приймає таке майно: майбутній врожай кукурудзи, який буде вирощено та зібрано заставодавцем у 2019 році у кількості 457,92 тонн, на земельних ділянках площею 53 га, з врожайністю 8,64 т/га за ціною 4900,00 грн/т, загальною вартістю 2243808,00 грн. Майбутній врожай кукурудзи, який буде вирощено та зібрано заставодавцем у 2019 році в Полтавській області, Лохвицький район, Ригівська с/р (п.1.1);

- сторони оцінюють предмет застави у 2243808,00 грн. (п.1.2);

- заставодавець зобов`язується не вчиняти будь-які дії щодо зерна, що є предметом застави, в тому числі, але не виключно. щодо збирання такого зерна без згоди заставодержателя. Заставодержателя сповіщають в письмовому порядку, шляхом направлення на його адресу рекомендованого листа за 20 календарних днів до дати збирання врожаю зернових культур, що перебувають в заставі (п.2.2.9);

- після збирання врожаю зерна, заставодавець укладає договір складського зберігання із сертифікованим товарним складом із оформленням подвійного складського свідоцтва, при цьому обсяг зерна має становити 100 (сто) відсотків від розміру предмета застави вказаного у п.1 цього договору (п.2.2.10);

- заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави, зокрема, у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язань за договором поставки, воно не буде виконано (пункт 2.3.5);

- у разі невиконання або порушення виконання зобов`язань боржника за договором поставки та зобов`язань заставодавця за цим договором, заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за договором поставки в повному обсязі за рахунок предмета застави, враховуючи суму заборгованості за поставлений товар, відшкодування збитків, штрафних санкцій, витрат, які виникли у зв`язку із примусовим стягненням заборгованості (п.2.3.7);

- заставодержатель має право розпочати процедуру звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо після спливу 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет застави та якщо після спливу 30 (тридцяти) днів після направлення боржнику письмової вимоги заставодержателя про усунення порушень зобов`язань за договором поставки така вимога заставодержателя залишається незадоволеною (п.2.3.10);

- звернення стягнення на предмет застави чи на відповідну його частину здійснюється за вибором заставодержателя: за рішенням суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, або іншими способами, не забороненими чинними законодавством України (п.3.2.);

- цей договір діє з моменту його нотаріального посвідчення і до повного виконання боржником зобов`язань за договором поставки (п.4.2);

- обтяження заставою предмета застави сторони реєструють в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в день нотаріального посвідчення цього договору (п. 5.3);

- заставодавець цим підтверджує, що йому відомі всі умови договору поставки та він не має жодних заперечень проти порядку та способу їх виконання (п.5.7).

19.07.2019 року вказане обтяження предмета застави було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 26814246.

20.11.2019 року відповідачем було направлено на адресу позивача лист за вих. №1911-4 (том 1, арк. с. 27). В даному листі відповідач нагадує позивачу, що між ними укладеного договір поставки №АА00032 від 25.02.2019 року відповідно до якого відповідачем поставлено товар. Також відповідач вказує на те, що між ним та позивачем укладено договір застави майбутнього врожаю кукурудзи, згідно умов якого в забезпечення виконання зобов`язань позивач передав в заставу майбутній врожай кукурудзи. Керуючись умовами договору застави позива,ч як заставодавець, мав зобов`язання по отриманню згоди від заставодержателя щодо збирання зерна, та послідуючу передачу в заставу зібраного зерна шляхом оформлення подвійного складського свідоцтва. Також в листі відповідач просив позивача в термін до 22.11.2019 року передати зерно в заставу згідно умов договору, або сплатити заборгованість в повному обсязі.

В подальшому, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний альянс" приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанною Анатоліївною 04.12.2019 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №895, за змістом якого запропоновано звернути стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНИЙ АЛЬЯНС" (стягувач) на кукурудзу врожаю 2019 року у кількості 457,92 тон, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ-СХІД" (боржник). Кукурудза передана в заставу Товариству з обмеженою відповідальністю "АГРАРНИЙ і АЛЬЯНС" за договором застави майбутнього врожаю, посвідченого Огороднік Жанною Анатоліївною, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 19 липня 2019 року, зареєстровано в реєстрі № 560 в якості забезпечення виконання зобов`язання за договором поставки товару № АА-00032 від 25 лютого 2019 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРАРНИЙ АЛЬЯНС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ-СХІД", строк оплати за яким настав 30 листопада 2019 року. У разі відсутності кукурудзи у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ- СХІД" (повністю або частково), запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНИЙ АЛЬЯНС", шляхом стягнення грошових коштів з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ-СХІД", та перерахувати суму згідно договору поставки товару № АА-00032 від 25 лютого 2019 року у розмірі 2061669,86 грн. (два мільйони шістдесят одна тисяча шістсот шістдесят дев`ять) гривень 86 копійок, з яких 1870387,20 грн. - вартість товару, та 190931,66 грн. - відсотки за користуванням товарним кредитом, за наступними реквізитами: отримувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРАРНИЙ АЛЬЯНС". Додатково стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ-СХІД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНИЙ АЛЬЯНС" витрати на вчинення виконавчого напису у сумі 20650,00 грн. Строк за який провадиться стягнення з 25.02.2019 року по 02.12.2019 року. Цей виконавчий напис набирає чинності 04.12.2019 року та підлягає пред`явленню до виконання у відповідний орган державної виконавчої служби або приватному виконавцю протягом року з моменту вчинення виконавчого напису 04.12.2019 року (том 1, арк. с. 12-13).

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП№60931013 від 21.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №895, виданого 04.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанною Анатоліївною (том 1, арк. с. 30).

Також приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. в рамках виконавчого провадження ВП№60931013 винесено наступні постанови: про арешт майна боржника, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт коштів боржника, про розшук майна боржника, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, про зупинення виконавчого провадження, про поновлення виконавчого провадження, про зняття арешту з коштів, про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, про припинення розшуку майна боржника, про повернення виконавчого документа, що вбачається з інформації про виконавче провадження ВП№60931013(том, 1 арк. с. 162-168).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом з грубим порушенням Закону України "Про нотаріат" (ст.ст.5, 7, 39, 88 вказаного Закону), Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", а в якості фактичних обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, зазначено, що при оформленні оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус перевищив повноваження, що визначені Законом України "Про нотаріат", оскільки за вчиненим ним виконавчим написом передбачено можливість стягнення заборгованості як за рахунок предмету застави, так і грошовими коштами, та, додатково, порушив положення зазначених Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості в провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за відсутності документального підтвердження безспірності заборгованості; відповідачем, як стягувачем за оспорюваним виконавчим написом, порушено вимоги Законів України "Про заставу" та "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", оскільки до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, до вчинення оспорюваного виконавчого напису, не було внесено відомості про звернення стягнення на предмет застави, а також відповідач перед вчиненням оспорюваного виконавчого напису, всупереч умов укладеного між сторонами договору застави не надсилав позивачу за тридцять днів до вчинення оспорюваного виконавчого напису вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, забезпеченого заставою.

На підставі вищевикладеного, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: копію виконавчого напису від 04.12.2019 року №895; копію договору поставки №АА-00032 від 25.02.2019 року; копію додатку (специфікації) №1 до договору поставки; копію договору застави від 19.07.2019 року; копію листа від 19.11.2019 року за вих. №1911-4, копію постанови про відкриття ВП №60931013 від 21.12.2019 року; копію супровідного листа №1935 від 21.12.2019 року; інформацію по виконавчому провадженню; і т.д.

При вирішенні спору суд виходив з наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінськогосподарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір.

Частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.7 ст.193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається.

За приписами ч.1 ст.203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України).

Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Пунктом 1 частини першої статті 21 України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору.

За змістом статті 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до частини першої статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

У частині першій статті 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин передбачено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, серед яких і реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно із частиною першою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Частиною першою статті 50 цього Закону визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Отже, можливість звернення стягнення на предмет застави передбачена як загальним Законом України «Про нотаріат», так і спеціальним - Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

При цьому частинами першою, третьою статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» установлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави.

Така вимога узгоджується з частиною першою статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», згідно з якою обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Тобто законодавець визначив, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Вказані вимоги є імперативними і не виконуються на розсуд стягувача.

У статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачені вимоги до повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Це повідомлення повинне містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Згідно зі статтею 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов`язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пов`язує подальші дії стягувача не лише з виконанням чи невиконанням боржником вимоги усунути порушення зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу, але й установлює відповідний строк для такого виконання - протягом 30 днів, та пов`язує початок спливу цього строку з моментом реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а отже, і подальших дій зі звернення стягнення на предмет застави.

Тобто ухилення від надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження вважаються порушеннями, які унеможливлюють вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави.

Порядок ведення Реєстру та внесення відомостей до нього врегульовано статтею 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», згідно з якою держателем Реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. До Реєстру вносяться, зокрема, відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Частиною четвертою статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження.

Порядок ведення Реєстру затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830.

Пунктом 4 Порядку № 830 визначено, що державна реєстрація відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису.

У пункті 5 Порядку № 830 передбачено, що державна реєстрація приватних обтяжень рухомого майна проводиться будь-яким нотаріусом або його помічником, які відповідно до законодавства отримали ідентифікатор доступу до Реєстру, а також адміністратором Реєстру та його філіями на підставі відповідного договору.

А у пункті 6 цього Порядку вказано, що заяву про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження (далі - заява) у паперовій формі підписує обтяжувач, справжність підпису якого нотаріально засвідчується (крім випадків подання заяви щодо публічних обтяжень та випадків подання заяви нотаріусу, яким безпосередньо вчинено дію, спрямовану на виникнення, зміну, припинення обтяження, а також на звернення стягнення на предмет обтяження).

Процедуру вчинення виконавчого напису врегулювано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5). Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява (підпункт 2.1пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5), а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком № 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (стаття 88 Закону України «Про нотаріат», підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5).

Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172, а якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувача, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому Переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (підпункт 2.2 пункту 2 та підпункт 3.6 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5).

Разом з тим, відсутність у Законі України «Про нотаріат» та в Порядку № 296/5 вимоги до нотаріуса провести перевірку дотримання стягувачем норм спеціального Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» щодо реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та спливу тридцятиденного строку з моменту реєстрації не свідчить про можливість невиконання нотаріусом цих вимог, оскільки в разі розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовими актами перевага надається спеціальному.

Тобто, в цьому випадку необхідно дотримуватися вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Встановлення нотаріусом на стадії відкриття нотаріального провадження, що заява стягувача не містить такої інформації або стягувач не надав необхідних документів, що підтверджують зазначені обставини, перешкоджає вчиненню нотаріусом виконавчого напису.

При цьому неподання стягувачем на вимогу нотаріуса на стадії підготовки до вчинення нотаріального провадження доказів реєстрації у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії на підставі пункту 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат», а невчинення нотаріусом дій щодо вжиття заходів про витребування від обтяжувача згаданої інформації та документів на її підтвердження і, як наслідок, вчинення виконавчого напису без таких документів вказує на незаконність нотаріальної дії як виконаної без усіх необхідних даних.

Факт недотримання стягувачем положень частини третьої статті 24 та частини першої статті 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» і нездійснення ним до вчинення виконавчого напису реєстрації у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження є достатньою правовою підставою для визнання за рішенням суду виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 320/8269/-15-ц від 16.05.2018.

Як встановлено судом, відповідно до п. 2.3.10 договору застави майбутнього врожаю від 19.07.2019 року, відповідач мав право розпочати процедуру звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо після спливу 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет застави та якщо після спливу 30 днів після направлення боржнику письмової вимоги заставодержателя про усунення порушень зобов`язань за Договором поставки така вимога заставодержателя залишається не задоволеною.

Таким чином, відповідно до умов договору застави майбутнього врожаю від 19.07.2019 року відповідач мав право вчиняти будь-які дії, пов`язані із зверненням стягнення на майно, лише за умови виконання ним положень цього пункту, тобто: зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави; направити позивачу відповідну письмову вимогу; у разі не виконання позивачем цієї вимоги протягом 30 днів - розпочати процедуру звернення стягнення в судовому порядку або шляхом звернення до нотаріуса за виконавчим написом.

Лист відповідача вих.№1911-4 від 19.11.2019 не може бути доказом направлення позивачу повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, оскільки він не відповідає вимогам ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Інших доказів направлення позивачу повідомлень про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, відповідно до ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідач суду не надав.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та витребуваних судом за ухвалою суду від приватного нотаріуса належним чином засвідчених всіх без виключення копій матеріалів справи по вчиненому 04.12.2019 року виконавчому напису зареєстрованого за №895, на час вчинення виконавчого напису, нотаріусом отримано витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 04.12.2019, відповідно до якого вбачається відсутність запису про реєстрацію звернення стягнення відповідачем застави рухомого майна по нотаріального посвідченому договору застави майбутнього врожаю, зареєстрованого 19.07.2019 року в реєстрі під номером 560 Огороднік Ж.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, де боржником є Товариство з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-СХІД», обтяжувачем - Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРАРНИЙ АЛЬЯНС» (том 1, арк. с. 213-220).

Отже, нотаріусом на стадії підготовки до вчинення нотаріального провадження доказів реєстрації у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави та направлення письмової вимоги боржнику отримано від відповідача не було, що є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії на підставі пункту 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат», а невчинення нотаріусом дій щодо вжиття заходів про витребування від обтяжувача згаданої інформації та документів на її підтвердження і, як наслідок, вчинення виконавчого напису без таких документів вказує на незаконність нотаріальної дії як виконаної без усіх необхідних даних.

Наведене свідчить про порушення як відповідачем, так й приватним нотаріусом, встановленої законом процедури вчинення виконавчого напису, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц, від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17, від 15.01.2020 у справі №305/2082/14-ц.

Відповідно до п.3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту України № 296/5 від 22.02.2012, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Суд в процесі розгляду справи здійснив оцінку безспірності вимог відповідача при поданні нотаріусу документів для вчинення виконавчого напису.

Проаналізувавши надані відповідачем нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису, суд вважає за необхідно зазначити наступне:

Так судом встановлено, що заява відповідача про вчинення нотаріального напису містила посилання на укладений між сторонами 25.02.2019 договір №АА-00032, визначений строк повного виконання грошових зобов`язань ТОВ «РАЙЗ-СХІД» 30.11.2019 року, наявність на 02.12.2019 боргу 2 061 669,86 грн., з яких: 1 870 387,20 грн. вартість товару та 190 931,66 грн. відсотки за користування товарним кредитом, укладений та нотаріально посвідчений 19.07.2019 року договір застави майбутнього врожаю кукурудзи за №560, надісланий відповідачем 19.11.2019 року лист-вимогу позивачу, визначено строк за який провадиться стягнення 25.02.2019 по 02.12.2019, прохання вчинити виконавчий напис.

У підтвердження безспірності заборгованості, як зазначено в додатку до заяви вих. № 11 від 04.12.2019, відповідачем було надано нотаріусу договір поставки № АА- 00032 від 25.02.2019 року з додатками та видатковими накладними (належним чином завірені копії); договір застави майбутнього врожаю, посвідченого Огороднік Ж.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 19.07.2019 року, зареєстровано в реєстрі за № 560 (оригінал); оборотньо-сальдову відомість по рахунку 361 (оригінал); розрахунок суми процентів (оригінал); лист вимогу з підтвердженням про відправлення від 19.11.2019 (належним чином завірені копії); витяг з ЄДР ТОВ «АГРАРНИЙ АЛЬЯНС»; статут ТОВ «АГРАРНИЙ АЛЬЯНС» (належним чином завірена копія); протокол про призначення директора ТОВ «АГРАРНИЙ АЛЬЯНС» (належним чином завірена копія), витяг з ЄДР ТОВ «РАЙЗ-СХІД».

З наданих нотаріусом на вимогу суду документів, а саме обороти по рахунку 361 за період 01.01.2019-02.12.2019 по контрагенту ТОВ «РАЙЗ-СХІД» значиться кінцеве сальдо 1870387,20 грн., що визнається позивачем як борг по виконанню оплати відповідачу по договору «АА-00032», а тому суд приходить до висновку про правомірність визначення у виконавчому написі існування 1870387,20 грн., невиконаних зобов`язань позивачем по договору поставки товару №АА-00032 від 25.02.2019 року.

В той же час, щодо зазначення у виконавчому написі розміру зобов`язань позивача на суму 190931,66 грн. по відсоткам за користуванням товарного кредиту суд встановив наступне.

З наданого нотаріусу відповідачем розрахунку процентів за користування кредитом згідно договору №АА-00032 від 25.02.2019 року зазначена загальна сума процентів в розмірі 190931,66 грн., яка визначена відповідачем в заяві про вчинення виконавчого напису.

Однак, виходячи з умов договору та доданих специфікацій №№1, 2 початок проведення розрахунків як по сплаті авансового платежу так й остаточної оплати позивачем поставленого товару починається відповідно з 20.04.2019 року по 30.11.2019 року, з 30.04.2019 року по 30.11.2019 року, а наданий нотаріусом розрахунок процентів містить періоди 24.04.19 року по 02.12.2019 року та з 30.05.2019 року по 02.12.2019 року, що не співпадає з термінами початку застосування періоду по товарному кредиту в специфікаціях №1,2.

Окрім того, з жодної умови договору та специфікацій №№1,2 не вбачається початку строку оплати, відстрочки оплати, періоду нарахування товарного кредиту з датою 25.02.2019 року, яка зазначена нотаріусом по тексту виконавчого напису як початок строку за який провадиться стягнення. Таким чином, визначений нотаріусом період за який провадиться стягнення не відповідає фактичному періоду нарахування наданому відповідачем до заяви та не відповідає умовам договору та специфікацій.

Отже, з наведених документів, не можливо дійти беззаперечного висновку про суми заборгованості позивача по сплаті процентів за товарним кредитом.

Факт наявності у позивача зобов`язань по сплаті 190931,66 грн. відсотків за користування товарним кредитом, був посвідчений нотаріусом виключно на підставі поданого кредитором розрахунку суми процентів за користування товарним кредитом згідно договору поставки товару № АА-00032 від 25.02.2019 року.

Окрім того, на момент вчинення виконавчого напису 04.12.2019 року, зі змісту листа відповідача №1119-4 від 19.11.2019 року, отриманого позивачем 28.11.2019 року, відповідач нагадував позивачу про строк до 22.11.2019 року передати зерно в заставу, або сплатити заборгованість в повному обсязі, в той час як строк оплати мав настати 30.11.2019 року. Будь-яких додаткових вимог до ТОВ "РАЙЗ-СХІД" відповідачем у вимозі від 19.11.2019 року заявлено не було, в тому числі щодо необхідності сплати відсотків за користування товарним кредитом.

А тому суд вважає, що наведене позбавило позивача можливості висловити мотивовані заперечення щодо загального розміру заборгованості (в тому числі її складових), право на стягнення якої було посвідчено нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд доходить висновку, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом за рахунок предмета застави, чим порушив норми ст.88 Закону України „Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та підпункту Б ч.2 п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Також суд зазначає, що за оспорюваним написом нотаріуса передбачено можливість задоволення вимог відповідача до позивача, які виникли з договору поставки, що забезпечений заставою, двома альтернативними способами: 1) шляхом звернення стягнення заборгованості на предмет застави за договором застави та 2) шляхом стягнення відповідної суми грошових коштів з рахунків позивача, за відсутності предмета застави.

Проте, можливості задоволення вимог відповідача до позивача про стягнення заборгованості за договором поставки двома альтернативними способами, на підставі вчиненого нотаріусом виконавчого напису не передбачено, й, відповідно, не узгоджено між сторонами згідно положень укладеного між ними договору застави майбутнього врожаю від 19.07.2019 року.

Вчинення виконавчого напису нотаріуса такого змісту не узгоджується й з положеннями п.4 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 , за яким виконавчий напис має містити суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, тобто, один безальтернативний спосіб задоволення вимог кредитора.

Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, а також спеціальними законами для кредитора (заставодержателя) не передбачено права, всупереч умов договору застави, на задоволення своїх вимог до боржника (заставодавця) про стягнення заборгованості за господарським договором, виконання за яким забезпечено заставою, на підставі вчиненого нотаріусом на договорі застави виконавчого напису, що передбачає два альтернативні способи задоволення вимог кредитора (один з яких на випадок відсутності предмета застави на момент стягнення заборгованості).

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

За приписами ч. 1 ст. 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 04.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Жанною Анатоліївною, зареєстрований в реєстрі за №895, яким звернуто стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНИЙ АЛЬЯНС" (стягувач) на кукурудзу врожаю 2019 року у кількості 457,92 тон, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ-СХІД" (боржник). Кукурудза передана в заставу Товариству з обмеженою відповідальністю "АГРАРНИЙ і АЛЬЯНС" за договором застави майбутнього врожаю, посвідченого Огороднік Жанною Анатоліївною, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 19 липня 2019 року, зареєстровано в реєстрі № 560 в якості забезпечення виконання зобов`язання за договором поставки товару № АА-00032 від 25 лютого 2019 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРАРНИЙ АЛЬЯНС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ-СХІД", строк оплати за яким настав 30 листопада 2019 року. У разі відсутності кукурудзи у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ- СХІД" (повністю або частково), пропоную задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНИЙ АЛЬЯНС", шляхом стягнення грошових коштів з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ-СХІД", та перерахувати суму згідно договору поставки товару № АА-00032 від 25 лютого 2019 року у розмірі 2061669,86 грн. (два мільйони шістдесят одна тисяча шістсот шістдесят дев`ять) гривень 86 копійок, з яких 1870387,20 грн. - вартість товару, та 190931,66 грн. - відсотки за користуванням товарним кредитом, за наступними реквізитами: отримувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРАРНИЙ АЛЬЯНС". Додатково стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РАЙЗ-СХІД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНИЙ АЛЬЯНС" витрати на вчинення виконавчого напису у сумі 20650,00 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний альянс", вул. Пугачова, 1/1, с. Мізяків, Калинівський район, Вінницька область, 22437, ідентифікаційний код 38106189) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райз-Схід", вул. Аеродромна, 1/1, м. Лохвиця, Полтавська область, 37200, ідентифікаційний код 41104731) судовий збір у сумі 2881,50 грн.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.05.2020 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення ( ст. 256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М.Тимощенко