УХВАЛА

м. Київ

25.05.2020Справа № 910/25480/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Державної іпотечної установи

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Танк Транс" та Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

про визнання зарахування однорідних зустрічних вимог недійсним

за участю прокуратури міста Києва.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

25.09.2015 Державна іпотечна установа звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ТОВ «Танк Транс» та ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним зарахування вимог, здійснене на підставі заяви ТОВ «Танк Транс» про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог б/н від 09.02.2015, а саме, вимог ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Танк Транс» за договором кредитної лінії від 09.06.2011 № ВКЛ-2005880 та вимог ТОВ «Танк Транс» до ПАТ «Дельта Банк» за безвідкличним акредитивом № LC/IM/08/092013, безвідкличним акредитивом № LC/IM/09/092013, безвідкличним резервним акредитивом № LC/SB/018/042014, безвідкличним резервним акредитивом № LC/SB/019/042014, безвідкличним резервним акредитивом № LC/SB/020/042014, безвідкличним резервним акредитивом № LC/SB/022/042014, безвідкличним резервним акредитивом № LC/SB/023/042014. Підставою для звернення позивача із даним позовом до суду є набуття останнім за договорами застави майнових прав від 14.09.2014 №Д-1.1/2014 та відступлення прав вимоги (з відкладальними умовами) від 04.09.2014 №Д-1.2/2014 прав вимоги, зокрема, за Договором кредитної лінії від 09.06.2011 № ВКЛ-2005880.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяви про зарахування суперечить вимогам статті 601 ЦК України та статті 203 ГК України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.10.2015 позов задоволено повністю; визнано недійсним зарахування вимог, здійснене на підставі заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс» про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог б/н від 09.02.2015.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс» задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2016 скасовано та прийнято нове рішення, яким Державній іпотечній установі відмовлено в задоволенні позову в повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.07.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2015 скасовано з передачею справи на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.05.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.08.2018 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 20.11.2018 касаційну скаргу Державної іпотечної установи задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.08.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2018 у справі №910/25480/15 скасовано, а справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.02.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2019, у задоволенні позову Державної іпотечної установи відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 23.01.2020 касаційну скаргу Державної іпотечної установи задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 скасовано, справу №910/25480/15 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

11.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 910/25480/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 справа № 910/25480/15 прийнята до свого провадження суддею Грєховою О.А., підготовче судове засідання призначено на 16.03.2020.

06.03.2020 представником ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» подано заяву про заміну сторони правонаступником.

У судове засідання 16.03.2020 представник позивача та прокуратури з`явились, інші учасники судового процесу не з`явились.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 30.03.2020, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2020 підготовче судове засідання призначено 27.04.2020.

31.03.2020 представником позивача подано клопотання про відкладення судового засідання.

24.04.2020 представником позивача подано клопотання про відкладення судового засідання.

У судове засідання 27.04.2020 представники учасників справи не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2020 підготовче судове засідання відкладено на 25.05.2020

29.04.2020 представником позивача подано клопотання про відкладення судового засідання.

21.05.2020 представником позивача подано клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду об`єднаною палатою Верховного Суду справи № 920/653/18, в обґрунтування якого, позивач зазначає, що об`єднаною палатою буде сформовано єдину судову практику у застосуванні положень статті 56 Закону України «Про Національний банк України», а також частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У судове засідання 25.05.2020 представники позивача та прокуратури з`явились, надалі усні пояснення по суті заявленого клопотання, зазначивши, що формування єдиної судової практики за результатами вирішення справи № 920/653/18 буде впливати на вирішення справи № 910/6052/16, яка з огляду на вказівки Верховного Суду у постановах при направленні даної справи на новий розгляд, буде впливати на вирішення даної справи.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі до розгляду справи № 910/6052/16, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішеним іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи. Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Як вбачається з позовної заяви, Державна іпотечна установа звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ТОВ «Танк Транс» та ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним зарахування вимог, здійснене на підставі заяви ТОВ «Танк Транс» про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог б/н від 09.02.2015, а саме, вимог ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Танк Транс» за договором кредитної лінії від 09.06.2011 № ВКЛ-2005880 та вимог ТОВ «Танк Транс» до ПАТ «Дельта Банк» за безвідкличним акредитивом № LC/IM/08/092013, безвідкличним акредитивом № LC/IM/09/092013, безвідкличним резервним акредитивом № LC/SB/018/042014, безвідкличним резервним акредитивом № LC/SB/019/042014, безвідкличним резервним акредитивом № LC/SB/020/042014, безвідкличним резервним акредитивом № LC/SB/022/042014, безвідкличним резервним акредитивом № LC/SB/023/042014. Підставою для звернення позивача із даним позовом до суду є набуття останнім за договорами застави майнових прав від 14.09.2014 №Д-1.1/2014 та відступлення прав вимоги (з відкладальними умовами) від 04.09.2014 №Д-1.2/2014 прав вимоги, зокрема, за Договором кредитної лінії від 09.06.2011 № ВКЛ-2005880.

В обґрунтування підстав звернення з даним позовом позивач послався на те, що заява ТОВ «Танк транс» про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог від 09.02.2015 суперечить положенням статті 601 ЦК України та статті 203 ГК України, оскільки у ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Танк транс» не було зустрічних однорідних вимог з огляду на відсутність доказів переходу до останнього від CFSIT прав вимоги за безвідкличними акредитивами, у зв`язку з чим дана заява є недійсною на підставі статті 203 ЦК України.

Верховний Суд, направляючи справу № 910/25480/15 на новий розгляд, у своїй поставні від 23.01.2020 зазначив, що судами попередніх інстанцій не було встановлено, який саме договір відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) від 04.09.2014 було визнано недійсним у справі № 910/6052/16 з огляду на існування двох різних договорів відступлення права вимоги від 04.09.201, які містять різні за змістом умови (пункт 2.2, пункт 3.2) щодо набуття позивачем права вимоги.

В свою чергу, у квітні 2016 року ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної іпотечної установи про визнання недійсним договору застави майнових прав №Д-1.1/2014 від 04.09.2014 та договору відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) №Д-1.2/2014 від 04.09.2014.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 у справі №910/6052/16 у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 у справі №910/6052/16 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю: визнано недійсним договір застави майнових прав №Д-1.1/2014 від 04.09.2014, укладений між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Державною іпотечною установою, а також визнано недійсним договір відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) №Д-1.2/2014 від 04.09.2014, укладений між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Державною іпотечною установою.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.02.2017 у справі №910/6052/16 постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 у справі №910/6052/16 залишено без змін.

Водночас ухвалою Верховного Суду від 11.02.2020 провадження у справі №910/6052/16 зупинено до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №920/653/18 Господарського суду Сумської області.

Зупиняючи провадження у справі, Верховний Суд у своїй ухвалі зазначив, що висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду у зазначеній справі можуть мати значення для правильної кваліфікації обставин, які стали підставою для подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 у даній справі №910/6052/16.

Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вказана норма встановлює обов`язок господарського суду зупинити провадження у справі. Причиною зупинення в даному випадку є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з`ясовувати:

а) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом;

б) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок:

а) непідвідомчості;

б) обмеженості предметом позову;

в) неможливості розгляду тотожної справи;

г) певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Суд також зазначає, що під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Враховуючи те, що предметом розгляду даної справи є визнання недійсним зарахування вимог, здійснене на підставі заяви ТОВ «Танк Транс» про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог б/н від 09.02.2015, а саме, вимог ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Танк Транс» за договором кредитної лінії від 09.06.2011 № ВКЛ-2005880 та вимог ТОВ «Танк Транс» до ПАТ «Дельта Банк» за безвідкличним акредитивом № LC/IM/08/092013, безвідкличним акредитивом № LC/IM/09/092013, безвідкличним резервним акредитивом № LC/SB/018/042014, безвідкличним резервним акредитивом № LC/SB/019/042014, безвідкличним резервним акредитивом № LC/SB/020/042014, безвідкличним резервним акредитивом № LC/SB/022/042014, безвідкличним резервним акредитивом № LC/SB/023/042014, право вимоги за яким набуте позивачем за договорами застави майнових прав від 14.09.2014 №Д-1.1/2014 та відступлення прав вимоги (з відкладальними умовами) від 04.09.2014 №Д-1.2/2014 прав вимоги, зокрема, за Договором кредитної лінії від 09.06.2011 № ВКЛ-2005880, які постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 визнано недійсними, а ухвалою Верховного Суду від 11.02.2020 провадження у справі №910/6052/16 зупинено до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №920/653/18 Господарського суду Сумської області, з огляду на те, що Верховний Суд, направляючи справу № 910/25480/15 на новий розгляд, у своїй поставні від 23.01.2020 зазначив, що судами попередніх інстанцій не було встановлено, який саме договір відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) від 04.09.2014 було визнано недійсним у справі № 910/6052/16 з огляду на існування двох різних договорів відступлення права вимоги від 04.09.2014, які містять різні за змістом умови (пункт 2.2, пункт 3.2) щодо набуття позивачем права вимоги, розгляд даної справи неможливий до вирішення пов`язаної з нею справи № 910/6052/16, оскільки фактичні доводи як позивача, так і прокурора зводяться до неможливості розгляду даної справи до справи № 910/6052/16, розгляд якої в свою чергу, неможливий до вирішення справи № 920/653/18, про що свідчить ухвала Верховного Суду від 11.02.2020, а відтак розгляд справи № 910/25480/15 підлягає зупиненню саме до вирішення справи № 910/6052/16.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України унормовано, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Керуючись статтями 227, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі №910/25480/15 до вирішення справи № 910/6052/16

2. Зобов`язати сторін повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі №910/25480/15, надавши до матеріалів справи належним чином засвідчену копію судового рішення у справі № 910/6052/16, яке набрало законної сили.

Згідно з ч.1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено: 28.05.2020.

Суддя О.А. Грєхова