ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.05.2020 Справа № 905/472/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Доннік А.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь

до відповідача: ОСОБА_1 , м.Маріуполь

про стягнення заборгованості в сумі 18924,00грн

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 05.05.2020 по 26.05.2020

Суть спору: Позивач, Маріупольська міська рада Донецької області, м.Маріуполь, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 , м.Маріуполь, про стягнення 18924,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою №374-001 від 01.12.2016.

Ухвалою суду від 08.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/472/20; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 05.05.2020 о 10:00 год.

22.04.2020 через канцелярію від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що відповідно до договору №344-001 від 01.12.2016 відповідач виявила намір встановити тимчасову споруду по вул.Троїцькій (№Цп-з 007) у Центральному районі м.Маріуполя, встановлення тимчасової споруди відповідно до рішення Маріупольської міської ради повинно відбуватися лише після отримання паспорту прив`язки, у разі встановлення тимчасової споруди ФОП Тимофєєва Н.П. повинна повідомити про це Маріупольську міську раду, а сплата пайової участі (внеску) відбувається лише за користування об`єктом благоустрою, тобто після встановлення тимчасової споруди, що призводить до користування благоустрою; ФОП Тимофєєвою Н.П. не було встановлено тимчасову споруду, отже пайова участь (внесок) в користуванні об`єктами благоустрою м.Маріуполь не повинна сплачуватися. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача внесок за договором щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою №344-001 від 01.12.2016 у повному обсязі.

27.04.2020 через канцелярію від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому останній зазначає, що не погоджується із доводами, викладеними у відзиві; зазначає, що ухвалою Господарського суду Донецької області відкрито провадження по справі №905/472/20 за позовною заявою про стягнення заборгованості за договором щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою №374-001 від 01.12.2016; відповідно до предмету цього договору відповідач має намір розташувати на території м.Маріуполя тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності за адресою: вул.Зелінського (№Ц085) в Центральному районі міста Маріуполя, натомість, у відзиві на позовну заяву від 16.04.2020 висловлені заперечення щодо укладання та виконання іншого договору щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою та відповідно до якого намір розмістити тимчасову споруду відповідач мала намір за іншою адресою; просить суд висловлені у відзиві заперечення проти позову не приймати як такі, що не мають стосунку до правовідносин сторін, що склалися за спірним договором №374-001 від 01.12.2016; просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

04.05.2020 через канцелярію від відповідача до суду надійшла заява від 28.04.2020, в якій останній зазначає, що у відзиві на позовну заяву від 16.04.2020 було допущено описку за текстом, так було помилково зазначено договір №344-001, хоча по вказаній справі предметом є стягнення заборгованості за договором №374-001; просить вважати, що у відзиві від 16.04.2020 зазначено договір №374-001.

Через канцелярію суду 12.05.2020 від позивача надійшли доповнення до відповіді на відзив від 05.05.2020, в яких позивач наполягає на задоволенні позовних вимог та зазначає, що між сторонами був укладений договір №374-001 від 01.12.2016, який не визнавався недійсним, а його умови є обов`язковими для виконання обома сторонами. Спірний договір був укладений 01.12.2016 відповідно до типової форми, що існувала та той час та була затверджена рішенням позивача від 28.09.2016 №7/11-729. Крім того, відповідачка визнала борг за договором №374-001 від 01.12.2016 в листі (вхідній №725-22407-26.1).

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 05.05.2020 по 26.05.2020.

У судове засідання 26.05.2020 сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом направлення ухвал суду на їх юридичну адресу.

25.05.2020 від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача, суд задовольняє клопотання позивача.

Як зазначено в ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив.

Рішенням Маріупольської міської ради Донецької області від 28.09.2016 №7/11-729 Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності затверджено зокрема Положення про користування об`єктами благоустрою комунальної власності на території м.Маріуполя, Положення про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, та типовий договір щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою.

У відповідності до п.1.2. Положення про користування об`єктами благоустрою комунальної власності на території м.Маріуполя є місцевим нормативно-правовим актом, який регулює правові відносини, що виникають у зв`язку із розміщенням окремих елементів для здійснення підприємницької діяльності.

Положення є обов`язковим для виконання усіма розміщеними на території міста Маріуполя органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, підприємствами, установами, організаціями, незалежно від форми власності та підпорядкування, їх посадовими та службовими особами (п.1.3 Положення).

Пунктом 2.2. Положення визначені загальні умови розміщення тимчасових споруд. Тимчасові споруди для здійснення підприємницької діяльності повинні розміщуватись: з додержанням Правил благоустрою території міста Маріуполя, комплексної схеми розміщення тимчасових споруд; з урахуванням всіх наявних планувальних обмежень, передбачених будівельними нормами у відповідності до прийнятих Архітипів тимчасових споруд; на підставі діючих договору пайової участі в користуванні об`єкту благоустрою та Паспорту прив`язки тимчасових споруд.

Пунктом 1.4 Положення про користування об`єктами благоустрою комунальної власності на території м.Маріуполя, встановлено, що об`єкт благоустрою комунальної власності на території міста Маріуполя це вулиці, дороги, провулки, проїзди, площі, бульвари, майдани, пляжу, території загального користування, парки, тощо. Пайова участь в користуванні об`єктами благоустрою це визначена у договорі плата (внесок на фінансування заходів з благоустрою міста, утримання, ремонту та будівництва об`єктів благоустрою), яку сплачують до бюджету міста власники тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення у грошовому виразі без ПДВ. Тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасові споруди (ТС) поділяються на пересувні та стаціонарні.

Відповідно до пункту 1.4 Положення про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності до отримання паспорту прив`язки ТС Замовник не має права користуватися місцем розміщення та/або об`єктом благоустрою.

Суду не надано доказів про визнання зазначеного рішення Ради незаконним та нечинним, тому суд враховує його при розгляді цієї справи.

10.11.2016 відповідач, Фізична особа-підприємець Тимофєєва Наталя Павлівна, звернулась до голови комісії з питань користування об`єктами благоустрою на території м.Маріуполя Маріупольської міської ради Донецької області з заявою, у якій просила розглянути можливість користування об`єктами благоустрою в місці розміщення тимчасової споруди за адресою: вул.Зелінського (№Ц085).

01.12.2016 між позивачем, Маріупольською міською радою (уповноважений орган) та відповідачем, Фізичною особою-підприємцем Тимофєєвою Наталею Павлівною (замовник) було укладено договір №374-001 щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою (договір), відповідно до п.1.1. якого замовник має намір розташувати на території м.Маріуполь тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності, за адресою: вул.Зелінського (№Ц085) в Центральному районі м.Маріуполя, для торгівлі (хлібобулочними виробами), що є власністю замовника та погоджується на пайову участь (внесок) в користуванні об`єктів благоустрою м. Маріуполь, які будуть використані (задіяні) для розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до п.1.3 договору замовник зобов`язується взяти пайову участь (внесок) в користуванні об`єктами благоустрою м. Маріуполь та перерахувати на рахунок Уповноваженого органу кошти на їх утримання, призначення платежу: плата за пайову участь (внесок) в користуванні об`єктом благоустрою м. Маріуполь.

Згідно п. 1.4. договору розмір пайової участі (внеску) в користуванні об`єктами благоустрою м. Маріуполь з розрахунку за рік становить 18924,00 грн. Щомісячний розмір пайової участі (внеску) в користуванні об`єктами благоустрою м. Маріуполя складає 83,00грн. за один квадратний метр площі об`єктів благоустрою, які будуть використані (задіяні) для розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності. Реквізити для зарахування коштів пайової участі (внеску): загальний фонд міського бюджету міста Маріуполя рахунок 0051 у ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, , отримувач Маріуп. УК/м.Маріуполь/24060300, код податку 24060300.

Відповідно до п. 1.5. договору плата за пайову участь (внесок) в користуванні об`єктами благоустрою м. Маріуполь здійснюється замовником: при розрахунку єдиним платежем протягом двадцяти календарних днів після підписання договору, при розрахунках рівномірно протягом року до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Замовник зобов`язується своєчасно оплатити пайову участь (внесок) в користуванні об`єктами благоустрою м. Маріуполь відповідно до умов договору (п. 2.1.1. договору).

Замовник зобов`язується забезпечити належне виконання вимог Положення про порядок розміщення тимчасових споруд (п. 2.1.5 договору).

Відповідно до п. 2.4.1. договору уповноважений орган має право вимагати від замовника своєчасної оплати пайової участі (внеску) в користуванні об`єктом благоустрою м. Маріуполь відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 3.2. договору замовник у випадку несвоєчасної сплати внеску, передбаченого у розділі І договору, сплачує пеню в розмірі 120 відсотків облікової ставки НБУ за кожен день прострочення сплати від суми несплаченого платежу.

У разі двомісячної несплати пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою договір розривається в односторонньому порядку (п. 3.4. договору).

Згідно п. 4.1. договору договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами.

Строк дії договору щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою один рік та продовжується автоматично на строк один рік за відсутності підтверджених фактів систематичного (більше трьох) порушення протягом останнього календарного року (п. 4.2. договору).

Відповідно до п. 4.3. договору строк дії договору становить з 01.12.2016 до 01.12.2017.

Згідно п. 5.1. договору зміни до цього договору вносяться в установленому законодавством порядку за взаємною згодою сторін, шляхом укладення відповідних угод, які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 5.2. договору договір може бути розірвано за ініціативою однієї із сторін, при цьому ініціатор повинен письмово повідомити іншу сторону за 30 календарних днів, в результаті чого укладається угода про розірвання договору.

Підписання договору означає, що замовник ознайомлений та згоден з вимогами Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності та інших нормативних актів, що регламентують підприємницьку діяльність в м. Маріуполь (п. 5.7. договору).

Вищезазначений договір підписано представниками сторін без зауважень.

Позивач наполягає, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою №374-001 від 01.12.2016 складає 18924,00 грн.

Відповідач проти позову заперечив в повному обсязі, з огляду на те, що останнім не було встановлено тимчасову споруду.

Позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогами, зокрема №2053/2019 від 25.03.2019 та №26.5-41800-26.1 від 19.07.2019, в яких повідомив відповідача про наявність заборгованості за договором №374-001 від 01.12.2016 та просив погасити заборгованість протягом 5 днів з дня отримання вимоги.

Листом вхід. від 16.08.2019 відповідач надав відповідь на вищевказані претензії, у відповідності до якого зобов`язався сплатити заборгованість за всіма договорами щодо пайової участі.

Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність 10.07.2019.

Відповідач заборгованість не сплатив, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 , м.Маріуполь, заборгованості у розмірі 18924,00грн.

Відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

У відповідності до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» до компетенції міських рад відноситься встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність. Згідно із ст. 30 зазначеного Закону, виконавчі органи забезпечують організацію благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Згідно із ст. 28 Закону України Про регулювання місцебудівної діяльності розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженому Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10.2011 N 244.

Згідно із ст. 15 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" власник тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення, розташованої на території об`єкта благоустрою державної та комунальної власності, зобов`язаний забезпечити належне утримання прилеглої до тимчасової споруди території або може брати пайову участь в утриманні цього об`єкта благоустрою на умовах договору, укладеного із підприємством або балансоутримувачем.

Фінансування заходів з благоустрою населених пунктів, утримання та ремонт об`єктів благоустрою здійснюється за рахунок коштів їх власників або користувачів, якщо це передбачено умовами відповідних договорів, а також за рахунок пайових внесків власників тимчасових споруд, розміщених на території об`єкта благоустрою, інших передбачених законом джерел фінансування (ст. 36 зазначеного Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України констатовано що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на вищевикладене, відповідач, скориставшись правами та свободами, наданими чинним законодавством України, добровільно уклав договір щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою, а отже погодився з усіма наслідками, які можуть настати у разі невиконання зобов`язань за договором.

Не обмежуючись строком розміщення тимчасової споруди, відповідач висловив намір її розмістити протягом строку дії договору про пайову участь та сплатити позивачеві 18924,00 грн., які можливо внести одним платежем або рівними частинами протягом 12 місяців.

Відповідач у відзиві зазначає, що паспорт прив`язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності відповідачем було отримано 14.04.2017, але ж відповідних доказів відповідачем не надано.

Посилання відповідача на невстановлення тимчасової споруди як на підставу звільнення від сплати платежів за договором є помилковим, оскільки в договорі №374-001 від 01.12.2016 такі застереження відсутні.

Відповідачем не надано доказів, що він ініціював розірвання договору в порядку п.5.2, або відмовлявся від розміщення тимчасової споруди, або ініціював розірвання договору в порядку ст. ст.651, 652 Цивільного кодексу України. Таким чином, позивач, протягом строку дії договору мав обґрунтовані очікування на отримання грошових коштів від відповідача, який в будь-який час протягом строку дії договору може розмістити тимчасову споруду на земельної ділянці об`єкту благоустрою.

Між тим, обставини справи свідчать, що відповідач не здійснив оплати внеску у встановлений п.1.5 договору №374-001 від 01.12.2016 строк, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за договором в розмірі 18924,00грн зі сплати внеску за договором щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою за період грудень 2016 року листопад 2017 року. Наявність вказаної заборгованості відповідачем не спростовано.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення заборгованості за пайовою участю підлягає задоволенню у розмірі 18924,00 грн.

Судові витрати у відповідності до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Маріупольської міської ради Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості в розмірі 18924,00грн задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Маріупольської міської ради Донецької області (87555, Донецька область, м.Маріуполь, пр. Миру, будинок № 70; ) основну заборгованість в сумі 18924,00грн, судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

У судовому засіданні 26.05.2020 підписано повний текст рішення.

Позивач (стягувач) - Маріупольська міська рада Донецької області (87555, Донецька область, м.Маріуполь, пр. Миру, будинок № 70; ).

Відповідач (боржник) - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Суддя Г. ОСОБА_2 . Курило