УХВАЛА

02 червня 2020 року

м. Київ

Справа № 916/2081/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Львова Б.Ю. і Малашенкової Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Хахуди О.В.,

представників учасників справи:

позивача за первісним позовом - товариства з обмеженою відповідальністю "Приватмашстрой" - не з`яв.,

відповідача за первісним позовом - підприємства з іноземними інвестиціями "Гленкор агрікалчер Україна" в особі Одеської філії підприємства з іноземними інвестиціями "Гленкор агрікалчер Україна" - Шишканова О.А.,

розглянув матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Приватмашстрой" (далі - Товариство)

на рішення господарського суду Одеської області від 27.11.2019

(суддя Невінгловська Ю.М.) та

постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 11.03.2020

(головуючий - суддя Ярош А.І., судді: Діброва Г.І. і Разюк Г.П.)

у справі № 916/2081/19

за позовом Товариства

до підприємства з іноземними інвестиціями "Гленкор агрікалчер Україна" (далі - Підприємство) в особі Одеської філії Підприємства

про стягнення 1 996 511,51 грн. та

за зустрічним позовом Підприємства в особі Одеської філії Підприємства

до Товариства

про стягнення штрафу у розмірі 1 201 591,38 грн. та визнання частково припиненим зобов`язання.

РУХ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов подано про стягнення коштів у сумі 1 996 511,51 грн. і обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору поставки від 14.06.2019 №ОР-17717 (далі - Договір №ОР-17717) у частині сплати вартості поставленого товару, у зв`язку з чим заборгованість відповідача склала зазначену суму.

2. Зустрічний позов було подано про стягнення з відповідача за цим позовом штрафу за порушення умов договорів поставки (загалом п`ять договорів) у сумі 1 201 591,38 грн. та про визнання частково припиненими зобов`язання позивача за зустрічним позовом перед Товариством за Договором №ОР-17717 на суму заборгованості Підприємства перед Товариством у сумі 1 201 591,38 грн. Даний позов обґрунтовано порушенням Товариством умов договорів поставки.

Короткий зміст попередніх судових інстанцій

3. Рішенням господарського суду Одеської області від 27.11.2019, залишеним без змін постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 11.03.2020, у задоволенні первісного і зустрічного позовів відмовлено.

4. Рішення і постанову мотивовано недоведеністю обґрунтованості позовних вимог за обома позовами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі до Верховного Суду Товариство просить: оскаржувані рішення та постанову попередніх судових інстанцій в частині відмови у задоволенні первісного позову скасувати й ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити; стягнути з Підприємства 1 996 511,51 грн., а також відповідні суми судового збору.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи №904/887/18, від 25.04.2018 зі справи №910/6708/17, від 16.04.2018 зі справи №911/1242/17 та від 10.04.2019 зі справи №390/34/17. Також скаржник посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 зі справи № 338/180/17.

7. В обґрунтування своїх вимог скаржник наводить положення статей 212, 511, 613, 692 Цивільного кодексу України, статті 36 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні".

Доводи іншого учасника справи

8. У відзиві на касаційну скаргу Підприємство заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх необґрунтованість та "неспроможність" і про законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, і просить скаргу залишити без задоволення, а зазначені судові рішення - без змін.

Підприємством також подано письмове клопотання про закриття касаційного провадження в даній справі, мотивоване неподібністю правовідносин у ній і у справах, на постанови Верховного Суду в яких посилався скаржник, у зв`язку з чим Підприємство просить зазначене касаційне провадження закрити.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. Подана у справі касаційна скарга стосується виключно вирішення спору за первісним позовом зі справи, тому Касаційний господарський суд розглядає обставини, пов`язані саме з поданням такого позову. В іншій частині судові рішення, прийняті в даній справі, не оскаржуються жодною із сторін.

10. Підприємством як покупцем і Товариством як продавцем було укладено Договір №ОР-17717, за умовами якого продавець зобов`язався поставити і передати у власність покупця, а покупець - прийняти і оплатити кукурудзу 3-го класу, українського походження, врожаю 2018 року (далі - товар) на умовах DАТ "Поставка на терміналі" - ІЗТ, ТОВ у порту Чорноморськ ("зерновий термінал"), з оплатою вартості вивантаження товару на терміналі покупцем.

11. Товариство вважає, що Підприємство має заборгованість перед ним за Договором №ОР-17717, яка обґрунтовується неналежним виконанням Підприємством зобов`язання з оплати вартості поставленого товару.

12. У зазначеному договорі було передбачено необхідність надання продавцем - Товариством відповідних документів, у тому числі реєстру, який виданий зерновим терміналом і який інформує про кількість та якість товару, що передається, із зазначенням №№ автомобілів, номерів ТТН (накладних) із вказівкою про власника товару і вагу брутто та нетто.

13. З огляду на приписи Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" і умови Договору №ОР-17717 реєстр зернового терміналу є обов`язковим при поставці кукурудзи на зерновий склад, яким є ТОВ "ІЗТ".

14. Товариством не подано доказів надання ним реєстру зернового терміналу на адресу Підприємства. Товариство також не зверталося до ТОВ "ІЗТ" з вимогою про надання зазначеного реєстру Підприємству (як це передбачалося пунктами 4.2, 4.3, 5.1 зазначеного договору).

15. Так, умовами пункту 4.3 Договору №ОР-17717 передбачено, що датою поставки та переходу власності на товар і всіх ризиків та вигод, пов`язаних з товаром, від продавця до покупця є дата відвантаження товару покупцю в місці поставки (відповідно до пункту 1.1 цього договору), що відповідає даті прийняття/вивантаження товару, вказаній у реєстрі зернового терміналу та даті видаткової накладної на товар або його партію. Тобто сторони обумовили момент переходу права власності покупця на товар саме моментом отримання реєстру зернового терміналу та видаткових накладних.

16. Пунктом 5.1 того ж договору визначено, що покупець сплачує 80% вартості кожної окремої поставленої партії товару на рахунок продавця протягом 3-х банківських днів з дати надання у тому числі реєстру зернового терміналу. Сплата решти 20% вартості також здійснюється за фактом здійснення відповідної поставки (тобто закінчення господарської операції з передачі товару), проте в матеріалах справи відсутній повний комплект документів, якими сторони обумовили підтвердження поставки товару.

17. Відсутність реєстру зернового терміналу за наявності інших первинних документів не спростовує факт поставки товару, але свідчить про ненастання строку оплати за умовами Договору №ОР-17717 (зокрема, пункту 5.1 цього договору).

Строк виконання зобов`язання з оплати поставленого товару у Підприємства не настав з огляду на недотримання Товариством вимог пунктів 4.2, 4.3, 5.1, 7.2 цього договору.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

18. Частина перша статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів":

- висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

19. Господарський процесуальний кодекс України:

частина четверта статті 236:

- при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду;

пункт 1 частини другої статті 287:

- підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

пункт 5 частини першої статті 296:

- суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги встановлено, ті постанови Верховного Суду, на висновки щодо застосування норм права, викладені в яких посилається Товариство у касаційній скарзі (пункт 6 цієї постанови) прийнято:

- у справі № 911/1242/17 - за правового регулювання, певною мірою схожого з тим, що має місце в даній справі № 916/2081/19, але за іншої фактично-доказової бази (обставин справи та досліджених у ній доказів). Зокрема, у розгляді зазначеної справи усі судові інстанції, включаючи касаційну, виходили з того, що товар за договором поставки відповідачем отримано і він не розрахувався за товар, хоча строк оплати за товар настав; у даній же справі суди виходили з факту ненастання строку оплати за товар, згідно з умовами укладеного сторонами договору;

- у справі № 910/6708/17 - за правового регулювання, певною мірою схожого з тим, що має місце в даній справі № 916/2081/19, але також за іншої фактично-доказової бази. Так, у розгляді зазначеної справи також усі судові інстанції виходили з того, що строк оплати за поставлений позивачем відповідачу товар настав, незважаючи на відсутність належної реєстрації частини супровідних документів - податкових накладних (про які в даній справі жодним чином не йдеться);

- у справі № 904/887/18 - так само за правового регулювання, певною мірою схожого з наявним у даній справі, однак і так само за іншої фактично-доказової бази. Зокрема, у зазначеній справі настання у покупця обов`язку з оплати товару визначалося й підтверджувалося (за умовами договору) в іншому порядку, ніж у даній справі;

- справа № 390/34/17 розглядалася за позовом про визнання неправомірним договору оренди та про повернення земельної ділянки з незаконного володіння.

До того ж у перших трьох із зазначених справ схожість матеріально-правового регулювання спірних правовідносин з тим, що наявне в даній справі, є лише частковою: у зазначених справах вони (правовідносини) були предметом регулювання Цивільного і Господарського кодексів України, тоді як у даній справі особливості такого регулювання встановлено Законом України "Про зерно та ринок зерна в Україні".

Це, своєю чергою, зумовлювало й особливості умов укладеного сторонами у даній справі договору поставки порівняно з договірними відносинами, які існували в зазначених справах, а, відповідно, й специфіку фактично-доказової бази в ній, відмінної від тієї, яка була з`ясована в інших справах, на судові рішення Верховного Суду в яких посилався скаржник.

Отже, зазначені справи і ця справа № 916/2081/19 є відмінними за істотними правовими ознаками, що свідчить про неподібність правовідносин у них.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 зі справи № 338/180/17 не зазначається про застосування доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки).

21. За таких обставин доводи скаржника про неврахування апеляційним господарським судом відповідних висновків Верховного Суду не знаходять підтвердження, а касаційне провадження підлягає закриттю на підставі наведеного припису пункту 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Приватмашстрой" на рішення господарського суду Одеської області від 27.11.2019 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 у справі № 916/2081/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя Б. Львов

Суддя Т. Малашенкова