ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" травня 2020 р. Справа № 924/1185/19

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Баськової Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

до приватного підприємства "Форвард", м. Хмельницький

про стягнення 403486,00 грн коштів на розвиток інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького, 95919,12 грн пені, 8026,00 грн 3% річних

за участю представників сторін:

позивача: Крамар А.В. - згідно з положенням

відповідача: не з`явився

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: Хмельницька міська рада звернулася до господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з приватного підприємства "Форвард" 403486,00 грн коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького, 95919,12 грн пені, 8026,00 грн 3% річних на підставі договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав умови п. 2.4 договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького від 27.03.2017 №64 та не сплатив у визначений договором строк погоджену сторонами суму пайової участі. Правовою підставою позовних вимог зазначає положення ст. ст. 11, 14, 526, 610, 625 ЦК України, ст. ст. 231, 232 ГК України, ст. ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", ст. ст. 4, 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Ухвалою суду від 18.11.2019 (суддя Заверуха С.В.) позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 17.12.2019, яке відкладено на 13.01.2020.

Ухвалою суду від 13.01.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 03.02.2020 та у подальшому - на 13.02.2020.

Ухвалою суду від 13.02.2020 задоволено заяву про проведення врегулювання спору за участю судді, призначено проведення процедури врегулювання спору у справі за участю судді Заверухи С.В. Провадження у справі зупинено до припинення врегулювання спору за участю судді.

Ухвалою суду від 23.03.2020 врегулювання спору за участю судді припинено, провадження у справі поновлено, справу № 924/1185/19 передано для визначення іншого судді в порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 24.03.2020 справу прийнято до провадження суддею Виноградовою В.В., розгляд справи розпочато спочатку за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 08.04.2020, яке відкладено на 29.04.2020 та в подальшому на 13.05.2020.

Ухвалою суду від 13.05.2020 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 25.05.2020.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач представника в судове засідання не направив, відзиву на позов не надав, причини не повідомив, своїм процесуальним правом не скористався, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 15.05.2020, 16.05.2020.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

27.03.2017 між Хмельницькою міською радою (сторона 1) та приватним підприємством "Форвард" (сторона 2) укладено договір №64 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького, відповідно до п. 1.1 якого предметом договору є визначення для сторони 2, яка є замовником об`єкту будівництва: будівництво блокованої 2-х поверхової житлової килимової забудови з неповним комплексом громадського обслуговування (V черга) по вул. Старокостянтинівське шосе, 2/1 Г в м. Хмельницькому (містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №40/ВГП-25.1-04 від 31.03.2014), величини пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького, відповідно до ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", рішення двадцять другої сесії Хмельницької міської ради від 17.12.2008 № 23 "Про затвердження порядку участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького та визнання таким, що втратили чинність, рішень міської ради та пунктів рішення виконавчого комітету" із внесеними змінами та доповненнями.

Згідно з п. 1.2 договору кошти, отримані як пайова участь замовників об`єктів містобудування, можуть використовуватись виключно на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького.

За умовами п. 2.1 договору пайова участь замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького полягає у відрахуванні замовником до міського бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького у розмірі, встановленому рішенням 22-ї сесії Хмельницької міської ради від 17.12.2008 №23 із внесеними змінами та доповненнями.

У п. 2.2 договору зазначено, що розмір пайової участі, належної замовником до оплати складає 413486 гривень відповідно до проведеного управлінням капітального будівництва розрахунку величини пайової участі замовника, що здійснюється згідно наданої стороною 2 кошторисної вартості об`єкта будівництва. Розрахунок величини пайової участі №01-20-732 від 13.03.2017 є невід`ємною частиною даного договору (додаток 1).

Пайова участь сплачується до 30.09.2018 (п. 2 4 договору).

Відповідно до п. 3.2 договору у випадку порушення зобов`язань, що виникають з цього договору, сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України.

Згідно з п. 3.4 договору у разі прострочення термінів, передбачених договором, сторона 2 сплачує стороні 1 штрафні санкції, що становлять: пеню від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня; 3 відсотки річних від суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України.

Як передбачено п. 3.5 договору, сплата штрафних санкцій не звільняє замовника від виконання своїх зобов`язань за договором.

У п. 4.1 договору зазначено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання сторонами їх зобов`язань.

Договір містить підписи представників та відтиски печаток сторін.

У додатку 1 до договору "Розрахунок №01-20-732 від 13.03.2017 розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького" зазначено, що загальна кошторисна вартість будівництва об`єкту без урахування витрат з придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішньо- та позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій, складає 13782,877 тис. гривень. Відповідно до Порядку пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького пайова участь замовника складає 3% від загальної вартості будівництва житлових приміщень 13782,877 * 0,03 = 413,486 тис. гривень. Зазначений розрахунок містить підпис представника та відтиск печатки відповідача.

Відповідачем частково сплачено визначену суму пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького у розмірі 10000,00 грн, що відображено у відомості про оплату та не спростовується сторонами.

У матеріалах справи наявна претензія позивача №02-14-1028 від 10.06.2019 до приватного підприємства "Форвард" з вимогою оплати коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького у розмірі 403486,00 гривень.

Також у матеріали справи надано копію рішення двадцять другої сесії Хмельницької міської ради №23 від 17.12.2008 (із змінами та доповненнями) яким затверджено Порядок участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького (далі - Порядок) та копію рішення Хмельницької міської ради від 06.02.2020 №10 "Про надання згоди на безоплатну передачу в комунальну власність територіальної громади міста мереж водопостачання та водовідведення побудованих приватним підприємством "Форвард" та зменшення розміру пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста".

Оскільки відповідач вчасно не сплатив суму пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького Хмельницька, міська рада звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача 403486,00 грн коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького, 95919,12 грн пені та 8026,00 грн 3% річних.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Положеннями ст. 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод (правочинів), передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Як убачається з матеріалів справи, 27.03.2017 між позивачем (сторона 1) та відповідачем (сторона 2) укладено договір №64 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького, предметом якого є визначення для сторони 2, яка є замовником об`єкту будівництва: будівництво блокованої 2-х поверхової житлової килимової забудови з неповним комплексом громадського обслуговування (V черга) по вул. Старокостянтинівське шосе, 2/1 Г в м. Хмельницькому (містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №40/ВГП-25.1-04 від 31.03.2014), величини пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького, відповідно до ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", рішення двадцять другої сесії Хмельницької міської ради від 17.12.2008 №23 "Про затвердження порядку участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького та визнання таким, що втратили чинність, рішень міської ради та пунктів рішення виконавчого комітету" із внесеними змінами та доповненнями.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлюються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 40 Закону замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

При цьому відповідно до Закону замовником є фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву (ст. 1); об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури (ст. 4).

Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону (ч. 1 ст. 40 Закону).

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій (ч. 5 ст. 40 Закону).

Частиною 9 ст. 40 Закону встановлено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: розмір пайової участі; строк (графік) сплати пайової участі; відповідальність сторін.

Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Рішенням сесії Хмельницької міської ради №23 від 17.12.2008 затверджено "Порядок участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького" (далі - Порядок).

Згідно з п. 2.4 Порядку для замовників, у разі здійснення будівництва житлових будинків або житлової частини будинку, пайова участь встановлюється у розмірі 3% від вартості об`єкта будівництва.

У договорі №64 про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького від 27.07.2017 сторони погодили розмір пайової участі, належної замовником до оплати, - 413486 гривень (п. 2.2 договору) та визначили строк її сплати - до 30.09.2018 (п. 2.4 договору).

Вищенаведений розмір пайової участі, належної замовником до оплати, відображено і в розрахунку розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Хмельницького, проведеному управлінням капітального будівництва та погодженому замовником (приватним підприємством "Форвард").

Частиною. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідач лише частково оплатив кошти пайової участі на загальну суму 10000,00 грн, що відображено у відомості про розрахунки та не спростовується сторонами.

Решта коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького, яка залишилась несплаченою, становить 403486,00 гривень.

Таким чином, свої зобов`язання щодо сплати коштів пайової участі, визначені Законом України „Про регулювання містобудівної діяльності" та укладеним між сторонами договором, у встановлений строк та погодженій сумі відповідач не виконав, в результаті чого у нього виникла заборгованість в сумі 403486,00 грн, яка підлягає стягненню.

Доказів зворотного суду не подано.

Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача 95919,12 грн пені, 8026,00 грн 3% річних, які розраховані за період з 01.10.2018 по 31.05.2019.

За положеннями ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України

Відповідно до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Сторони у п. 3.4 договору визначили, що у разі прострочення термінів, передбачених договором, сторона 2 сплачує стороні 1 штрафні санкції, що становлять: пеню від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня; 3 відсотки річних від суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України.

Судом, зважаючи на обмеження встановлені ч. 6 ст. 232 ГК України, здійснено перерахунок пені за допомогою системи „Законодавство на суму боргу 403486,00 грн за період з 01.10.2018 по 01.04.2019, відповідно до якого суд вважає підставним до стягнення суму пені в розмірі 72826,46 гривень. У задоволенні позову в частині стягнення 23092,66 грн пені необхідно відмовити з підстав необґрунтованості її нарахування.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перерахунок 3% річних, зокрема і в системі „Законодавство", вважає правомірною до стягнення суму 3% річних у розмірі 8025,50 грн, відповідно, у стягненні 0,50 грн 3% річних необхідно відмовити.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст. 86 ГПК України).

Виходячи з вищенаведених обставин справи, законодавчих норм, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, а саме: в частині стягнення 403486,00 грн коштів пайової участі, 72826,46 грн пені та 8025,50 грн 3% річних. У позові в частині стягнення 23092,66 грн пені та 0,50 грн 3% річних необхідно відмовити.

Судом зважається на чинність договору, відсутність внесення до нього змін, в тому числі з урахуванням рішення Хмельницької міської ради від 06.02.2020 №10 "Про надання згоди на безоплатну передачу в комунальну власність територіальної громади міста мереж водопостачання та водовідведення побудованих приватним підприємством "Форвард" та зменшення розміру пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста", відсутність передбачених цим рішенням затверджених актів приймання-передачі мереж.

Також судом звертається увага на те, що Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України у рішенні від 18.07.2006 та у справі Трофимчук проти України у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Враховуючи положення ст. 129 ГК України, з огляду на часткове задоволення позову витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Хмельницької міської ради, м. Хмельницький до приватного підприємства "Форвард", м. Хмельницький про стягнення 403486,00 грн коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького, 95919,12 грн пені, 8026,00 грн 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства "Форвард", м. Хмельницький, вул. Проскурівська, буд. 28 (код 31998860) на користь Хмельницької міської ради, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, буд. 3 (код 33332218) 403486,00 грн (чотириста три тисячі чотириста вісімдесят шість гривень 00 коп.) коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хмельницького, 72826,46 грн (сімдесят дві тисячі вісімсот двадцять шість гривень 46 коп.) пені, 8025,50 грн (вісім тисяч двадцять п`ять гривень 50 коп.) 3% річних, 7265,07 грн (сім тисяч двісті шістдесят п`ять гривень 07 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у строки та порядку, визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України, з урахуванням розділів Х "Прикінцеві положення", ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 27.05.2020.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 4 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3); 3 - відповідачу (29000, м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 28), 4 - адвокату Заїці В.В. (29000, м. Хмельницький, вул. Старокостянтинівське шосе, 7Б). Всім рекомендованим з повідомленням.