ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
28.05.2020 року м.Дніпро Справа № 904/3583/19
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,
суддів: Паруснікова Ю.Б., Коваль Л.А.
секретар судового засідання Кандиба Н.В.
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАБРИКА МИЛОВАРНІ ТРАДИЦІЇ" про ухвалення додаткового рішення
у справі № 904/3583/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАБРИКА МИЛОВАРНІ ТРАДИЦІЇ", м. Полтава
до відповідача: Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград, Дніпропетровська область
про стягнення заборгованості
та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАБРИКА МИЛОВАРНІ ТРАДИЦІЇ", м. Полтава
про тлумачення пункту 4.7 Договору № 7119-ПУ-УМТС-Т від 08.10.2018 р.,-
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2020 у справі №904/3583/19 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК "Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2019 року у справі № 904/3583/19 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2019 року у справі № 904/3583/19 залишено без змін. Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладено на Приватне акціонерне товариство "ДТЕК "Павлоградвугілля".
До Центрального апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАБРИКА МИЛОВАРНІ ТРАДИЦІЇ" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, згідно якої останній просить розподілити судові витрати, а саме, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 338,00 грн.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.03.2020 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАБРИКА МИЛОВАРНІ ТРАДИЦІЇ" у справі № 904/3583/19, призначивши її розгляд у судовому засіданні 19.03.2020 о 16:50 год.
У зв`язку з встановленням постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" на усій території України карантину, судове засідання 19.03.2020 не відбулося.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.05.2020 розгляд справи №904/3583/19 призначено в судове засідання на 28.05.2020 р. о 15 год. 30 хв.
В судове засідання 28.05.2020 року учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання не з`явилися, своїх представників не направили. Позивачем подано клопотання про розгляд справи без його участі.
Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. За таких умов апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу.
Апеляційний господарський суд, дослідивши зміст та обгрунтованність заяви та доданих до неї доказів, вважає, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2020 у справі №904/3583/19 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК "Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2019 року у справі № 904/3583/19 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2019 року у справі № 904/3583/19 залишено без змін. Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладено на Приватне акціонерне товариство "ДТЕК "Павлоградвугілля".
Представником позивача за первісним позовом в судовому засіданні було заявлено клопотання про надання можливості подання до суду протягом встановленого законом строку, а саме впродовж 5 днів, після ухвалення рішення, доказів розміру фактично понесених ним судових витрат у зв`язку з переглядом справи № 904/3583/19 в апеляційному порядку та долучення їх до матеріалів справи.
З поданої ним заяви про ухвалення додаткового рішення вбачається, що 25.07.2019 між Адвокатським об`єднанням "ЛОУ УОЛВС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФАБРИКА МИЛОВАРНІ ТРАДИЦІЇ" укладено договір №б/н про надання правової допомоги.
Відповідно до договору про надання правової допомоги б/н від 25.07.2019 клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати їй правову допомогу на умовах передбачених Договором.
Вартість послуг визначається відповідно до затраченого часу. Час, затрачений на надання послуг, визначається відповідно до Додатку 1 до Договору, що є невід`ємною частиною Договору. Ціна однієї години затраченого часу на надання послуг дорівнює розміру однієї мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, що визначається відповідно до закону на 01 січня року, в якому надаються послуги. Загальна сума наданих послуг визначаються сторонами в акті наданих послуг. (пункт 4.1. Договору).
Додатковою угодою №3 від 20.01.2020 року до договору про надання правової допомоги б/н від 25.07.2019 року встановлено, що Адвокатське об`єднання зобов`язується виконати наступні роботи та надати наступні послуги: скласти відзив на апеляційну скаргу ПрАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2019 року у справі № 904/3583/19, надавати консультації; здійснити аналіз судової практики розв`язання спорів, що виникли із аналогічних правовідносин; здійснити відправку копій усіх процесуальних документів стороні у справі; подати необхідні документи до суду; прийняти участь у судових засіданнях, супроводжувати справу у Центральному апеляційному господарському суді.
На підтвердження наданих послуг сторони підписали акт прийому-здачі наданих послуг від 02.03.2020 року на загальну суму 30 338,00 грн..
Згідно зазначеного акту вартість 1 години наданих послуг, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленого відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2020 рік" від 14.11.2019р. становить 4 723,00 грн..
При цьому, за даними з акту, Адвокатським об`єднанням "ЛОУ УОЛВС" в особі голови Крайза Олександра Ігоровича було надано послугу із складання відзиву на апеляційну скаргу у справі № 904/3583/19, на яку було затрачено 3 години часу.
З урахуванням коефіцієнтів, що застосовуються до кожного виду послуг, визначених у Додатку до Договору б/н від 25.07.2019 року, до наданої послуги застосовано коефіцієнт х2 (ціна позову > 100 тис. грн.).
Таким чином, вартість даної послуги склала 28 338,00 грн..
Крім того, в акті зазначено про те, що Адвокатським об`єднанням було затрачено грошові кошти у розмірі 2 000,00 грн. у якості витрат, пов`язаних із відрядженням до міста Дніпра.
Відповідно до платіжного доручення № 741 від 03 березня 2020 року ТОВ «ФАБРИКА МИЛОВАРНІ ТРАДИЦІЇ» сплатило на користь Адвокатського об`єднання "ЛОУ УОЛВС" на підставі Додаткової угоди №3 від 20.01.2020 року до договору про надання правової допомоги б/н від 25.07.2019 року 30 338,00 грн..
Проаналізувавши надані ТОВ «ФАБРИКА МИЛОВАРНІ ТРАДИЦІЇ» Адвокатським об`єднанням "ЛОУ УОЛВС" послуги за Додатковою угодою №3 від 20.01.2020 року до договору про надання правової допомоги б/н від 25.07.2019 року, їх зміст та обсяг, деталізацію затраченого часу на складання відзиву на апеляційну скаргу ПрАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2019 року у справі № 904/3583/19 та підтвердження її відповідними доказами, колегія суддів доходить до висновку про часткову обгрунтованність заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 904/3583/19 щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з наступних критеріїв.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).
Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку (дії/бездіяльність) обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.
У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18.
Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Оцінюючи суму судових витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика миловарні традиції" на професійну правничу допомогу за критеріями розумності, необхідності, неминучості та співвідношення ціни послуг до ринкових цін, колегія суддів зазначає наступне.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у додатковій постанові від 05.08.2019 у справі № 911/1563/18, зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені не тільки з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірною, у порівнянні з ринковими цінами, вартістю адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2020 у справі №904/3583/19 встановлено, що місцезнаходженням Адвокатського об`єднання "ЛОУ УОЛВС" є м. Харків, вул. Чернишевська, 66, оф. 7. Професійна правнича допомога Товариству з обмеженою відповідальністю "Фабрика миловарні традиції" від даного адвокатського об`єднання надавалася адвокатом Крайзом Олександром Ігоревичем, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1599 від 14.05.2014 видане Радою адвокатів Харківської області, який має основне місце діяльності в м. Харків.
Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у період між конференціями адвокатів регіону функції адвокатського самоврядування у регіоні виконує рада адвокатів регіону. Рада адвокатів регіону підконтрольна і підзвітна конференції адвокатів регіону.
Відповідно до п.п. 1, 3, 7 та 11 ч. 4 цієї статті Закону Рада адвокатів регіону: представляє адвокатів регіону; забезпечує виконання рішень конференції адвокатів регіону, здійснює контроль за їх виконанням; сприяє забезпеченню гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних і соціальних прав адвокатів; виконує інші функції відповідно до цього Закону, рішень конференції адвокатів регіону, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України.
Рішенням Ради адвокатів Харківської області від 21.03.2018 №17, яке опубліковане на офіційному веб-сайті Ради адвокатів Харківської області та є у відкритому доступі в мережі інтернет, було встановлено рекомендовану (мінімальну) ставку адвокатського гонорару за годину роботи.

Так, зокрема було визначено застосування рекомендованих ставок адвокатського гонорару за годину роботи в розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати.

Колегія суддів зауважує, що станом на день оплати ТОВ "Фабрика миловарні традиції" послуг наданих Адвокатським об`єднанням "ЛОУ УОЛВС" згідно акту прийому-здачі наданих послуг від 02.03.2020 року до Додаткової угоди №3 від 20.01.2020 року до договору про надання правової допомоги б/н від 25.07.2019 року діє Закон України «Про державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 р. № 294-IX, яким встановлено такі показники прожиткового мінімуму на одну особу на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2 102 гривні.

Отже, з урахуванням рекомендацій Ради адвокатів Харківської області середня ринкова ціна адвокатського гонорару за годину роботи складає 1 051,00 грн. (50% від 2 102 грн.).

Натомість, згідно підписаного Адвокатським об`єднанням і Товариством з обмеженою відповідальністю "Фабрика миловарні традиції" Акту прийому-здачі наданих послуг від 02.03.2020 року вартість 1 години наданих послуг становить 4 723,00 грн., з урахуванням розміру, визначеного відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2020 рік".

Разом з тим, рішенням Ради адвокатів Харківської області від 21.03.2018 №17 також визначено рекомендовані ставки адвокатського гонорару у справах по Господарському процесуальному кодексу України в таких розмірах: участь в апеляційному розгляді справи від 6 000 грн. + 2 000 грн. (за другий і наступний судодень).

Крім того, даним рішенням передбачено такі ставки за складання документів, звернень, заяв, скарг, інше: від 500 грн. за стор., а за складання індивідуальних документів - від 1 200 грн..

Варто зазначити, що приблизно аналогічні ставки адвокатського гонорару затверджено також рішенням Ради адвокатів Чернігівської області №57 від 16 лютого 2018 року.

І хоча рішення Ради адвокатів області за своєю юридичною природою носять рекомендаційний характер, останні можуть прийматись судом до уваги (правовий висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду наведений у додатковій постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18).

Аналізуючи наведене, можна дійти висновку про те, що при визначенні рівня ринкових цін на адвокатські послуги, що полягають у складанні відзиву на апеляційну скаргу, який за своє суттю є індивідуальним процесуальним документом, може застосовуватися один з передбачених методів обчислення: від 500 грн. за стор. або від 1 200 грн. за документ.

Апеляційний суд зазначає, що відзив на апеляційну скаргу ПрАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2019 року у справі № 904/3583/19, складено адвокатом Адвокатського об`єднання "ЛОУ УОЛВС" Крайзом Олександром Ігоровичем на 4 стор., остання сторінка фактично складається з прохальної частини.

Крім того, по тексту процесуального документу між кожним абзацом зроблено значний інтервал, що збільшує обсяг документу.

При цьому, незалежно від обраного методу обчислення вартості подібної послуги, фактичний розмір понесених ТОВ "Фабрика миловарні традиції" витрат на професійну правничу допомогу є значно завищеним по відношенню до ринкової ціни.

Таким чином, апеляційний суд, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, доходить висновку про надмірну вартість послуг з професійної правничої допомоги наданої ТОВ "Фабрика миловарні традиції", що виразилося в складанні відзиву на апеляційну скаргу ПрАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2019 року у справі № 904/3583/19 вартістю 28 338,00 грн..

А отже, понесені заявником згідно акту прийому-здачі наданих послуг від 02.03.2020 року судові витрати на правову допомогу не відповідають критерію їх розумного розміру.

Що стосується оцінки вказаних витрат за іншими критеріями, колегія суддів зазначає таке.

Як вже було зазначено вище, Адвокатським об`єднанням "ЛОУ УОЛВС" в особі голови Крайза Олександра Ігоровича, було надано послугу із складання відзиву на апеляційну скаргу у справі № 904/3583/19, на яку було затрачено 3 години часу й з урахуванням коефіцієнтів, визначених у Додатку до Договору б/н від 25.07.2019 року, до наданої послуги застосовано коефіцієнт х2 (ціна позову > 100 тис. грн.), в результаті чого її вартість склала 28 338,00 грн..

Як вбачається з свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1599 від 14.05.2014р., виданого Радою адвокатів Харківської області, яке було долучено до відзиву на апеляційну скаргу у справі № 904/3583/19, Крайз Олександр Ігорович має адвокатський стаж більше 5 років.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № від 04.12.2019р. Адвокатське об`єднання "ЛОУ УОЛВС" створено 01.07.2016р., про що в єдиному державному реєстрі вчинено запис № 1 070037.

Справа № 904/3583/19 є в повній мірі типовою та не складною (не містить окремих нетипових обставин), що визнається ТОВ "Фабрика миловарні традиції" та встановлено в Постанові Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2020 року.

Таким чином, зважаючи на предмет спору та досвід адвоката, колегія суддів не вбачає розумних підстав для застосування подвійного коефіцієнту до визначення витрат на правничу допомогу виключно виходячи з розміру ціни позову, що перевищує 100 000 тис. грн..

І хоча обумовлення такого розміру витрат відповідає досягнутим домовленостям між ТОВ "Фабрика миловарні традиції" та Адвокатським об`єднанням "ЛОУ УОЛВС" та відповідає їх потребам та інтересам, проте, з огляд на специфіку справи, обсяг та зміст наданої послуги із складання відзиву на апеляційну скаргу у справі № 904/3583/19 та кількість затраченого часу, апеляційний суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, констатує, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору та відносно ринкових цін на аналогічні послуги.

Стосовно понесення витрат пов`язаних із відрядженням до міста Дніпра в розмірі 2 000 грн., апеляційний суд зауважує, що матеріали справи взагалі не містять доказів відповідних витрат, що унеможливлює їх розподіл у відповідності до приписів статтей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі приписів ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Таким чином, з огляду на: встановлені судом обставини фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу, їх підтвердження відповідними доказами, наявними в матеріалах справи (акт прийому-здачі наданих послуг від 02.03.2020 року до Додаткової угоди №3 від 20.01.2020 року до договору про надання правової допомоги б/н від 25.07.2019 року; платіжне доручення № 741 від 03 березня 2020 року на суму 30 338,00 грн.), виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх пропорційності до предмета спору, а також рівня ринкових цін наданих адвокатських послуг, враховуючи інтереси сторін, колегія суддів вбачає наявність достатніх правових підстав для присудження на користь ТОВ "Фабрика миловарні традиції" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 169,00 грн..

Керуючись статтями 126, 129, 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАБРИКА МИЛОВАРНІ ТРАДИЦІЇ" про ухвалення додаткового рішення у справі № 904/3583/19 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАБРИКА МИЛОВАРНІ ТРАДИЦІЇ" (36034, Полтавська область, м. Полтава, вул. Половки, буд. 72, ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14 169,00 грн. (чотирнадцять тисяч сто шістдесят дев`ять грн. 00 коп.).

В іншій частині заяви про розподіл судових витрат відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 02.06.2020.

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Л.А. Коваль