ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" червня 2020 р. Черкаси справа № 925/700/20

Суддя господарського суду Черкаської області Кучеренко О.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ТЕХНОПАРТС» (вул.Руставі, 4, м.Черкаси, 18029, ) про видачу судового наказу за грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОБУД-ІНДУСТРІЯ» (бул.Шевченка, 145, офіс 222, м.Черкаси, 18007, ) про стягнення 101 245,36 грн заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ТЕХНОПАРТС» звернулось в господарський суд Черкаської області з заявою про видачу судового наказу за вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОБУД-ІНДУСТРІЯ» про стягнення 101 245,36 грн заборгованості за договором поставки від 01.12.2017 №582 та договором на технічне обслуговування та ремонт автомобільного транспорту від 01.12.2017 №583.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу від 02.06.2020 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 925/700/20 та визначено до розгляду судді Кучеренко О.І.

Згідно з частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Судовий наказ відповідно до положень статті 232 Господарського процесуального кодексу України є судовим рішенням.

Відповідно до частин 1, 4 статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

За змістом статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (у тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до частин 1, 2 статті 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Згідно з пунктами 1, 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу

Згідно з вимогами частин 2, 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Отже, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Із змісту заяви, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ТЕХНОПАРТС» слідує, що заявник просить стягнути з боржника заборгованість в сумі 101 245,36 грн, що виникла за договором поставки від 01.12.2017 №582 та договором на технічне обслуговування та ремонт автомобільного транспорту від 01.12.2017 №583.

До заяви додано копію поставки від 01.12.2017 №582, копія якої не дає можливості встановити її зміст (оскільки її не можливо прочитати), крім того, у матеріалах заяви відсутній договір на технічне обслуговування та ремонт автомобільного транспорту від 01.12.2017 №583, заборгованість за яким заявник також включив до грошових вимог. Тобто, із вищенаведеного вбачається, що вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, не підтверджуються доданими до неї документами.

Із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення суми грошової заборгованості.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

За змістом частини 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ТЕХНОПАРТС» (вул. Руставі, 4, м. Черкаси, 18029, ) у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і протягом десяти днів може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко