РІШЕННЯ

18 травня 2020 року Справа № 913/609/19

м. Харків Провадження №17/913/609/19

Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С.,розглянувши матеріали справи в порядку загального позовного провадження за позовною заявою Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЛИТА», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 197895,28 грн.

Секретар судового засідання Терещенко Л.І.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув.

Обставини справи:Державне підприємство «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» (далі позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЛИТА» (далі відповідач) про стягнення 197895,28 грн за Договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 15.10.2008 № 252 (далі Договір).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що на виконання умов Договору надав відповідачу за періоди з жовтня 2015 року по квітень 2016 року включно, з жовтня 2016 року по березень 2017 року включно, з жовтня 2017 року по березень 2018 року включно, з листопада 2018 року по квітень 2019 року включно послуги з централізованого опалення нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , кв. 33 АДРЕСА_2 , в загальній сумі 132570,73 грн. Однак, відповідач у встановлений Договором строк оплату вказаних послуг не здійснив.

У зв`язку з тим, що відповідач не оплатив надані послуги, позивачем нараховано на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних за загальний період з 01.12.2015 по 30.06.2019 в сумі 7189,59 грн, інфляційні втрати за вказаний період в сумі 26790,44 грн, на підставі Закону України «Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» нараховано пеню в сумі 31344,52 грн за загальний період з 22.12.2018 по 30.06.2019.

Ухвалою суду від 07.11.2019, після усунення недоліків, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

09.12.2019 до відділу документального забезпечення суду від відповідача надійшло клопотання від 08.12.2019 без номеру про призначення слухання справи в порядку загального провадження.

Також від відповідача надійшов відзив на позов від 08.12.2019 без номеру, в якому останній просив слухати справу в порядку загального провадження, застосувати до вимог позивача позовну давність. Проти вимог позивача відповідач заперечив з посиланням на факт розірвання договору у порядку умов п. 10.1 та відсутність мережі теплового опалення через проведення робіт по ізоляції трубопроводів у приміщенні.

Відповідач зазначив, що доводи позивача не відповідають дійсності та спростовуються доказами та встановленими обставинами при розгляді Господарським судом Луганської області справи № 913/843/15.

Як зазначив відповідач, він 25.08.2010 листом за вих. № 26 у порядку умов п. 10.1 Договору №252 від 15.10.2008 письмово повідомив позивача (вхідний № 16-5-723 від 25.08.2010) про факт розірвання договору, тому посилання позивача на дію цього Договору в опалювальний період 2015-2019 років не має законних підстав.

Відповідач посилається на відсутність мережі теплового опалення через проведення робіт по ізоляції трубопроводів у приміщенні, про що зафіксовано у Акті від 20.08.2010, з яким ознайомлений керівник Управління Сєвєродонецьких теплових мереж - Умріхін А.М.

Відповідач вказує, що доводи позивача не відповідають дійсності та спростовуються доказами та встановленими обставинами при розгляді Господарським судом Луганської області справи № 913/843/15.

Так, відповідач зазначив, що згідно з висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22.07.2016, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи № 913/843/15, підтверджено факт відсутності системи централізованого теплопостачання в приміщенні відповідача та встановлений об`єм реально спожитої теплової енергії в приміщенні відповідача в розмірі 0,5711 кал/на рік.

За ініціативою споживача 01.07.2019 складено акт про відсутність системи централізованого опалення у приміщенні за адресою: пр. Гвардійський, б.35/33, який було надано позивачу за листом від 01.07.2019 вих№11-12 (вхідний №08-05-1011 01.07.2019) (а.с.155,156).

Відповідач повідомив, що відповідно до експертного висновку, повністю сплатив за обсяг спожитої теплової енергії поданої до приміщення відповідача, але не як теплова енергія для обігріву, а як розмір тепловтрат при транзиті теплової енергії за стояками, що проходять в приміщенні відповідача. На підтвердження факту справи відповідач надав копії квитанцій: від 08.10.2019 №61, від 08.10.2019 № 62, від 08.10.2019 № 63, від 27.11.2019 № 6, від 27.11.2019 № 7, від 27.11.2019 № 8, від 27.11.2019 № 9.

Ухвалою від 09.12.2019 суд перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №914/609/19 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження та призначив підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 27.01.2020 судом підготовче засідання у справі відкладено.

06.02.2020 до відділу документального забезпечення суду від представника позивача надішли письмові пояснення від 04.02.2020 №06-05/1-9, в яких останній заперечував проти доводів відповідача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Ухвалою суду від 10.02.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів по 09.04.2020 (включно) та відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні.

Протокольною ухвалою від 16.03.2020 підготовче засідання у справі відкладено.

Протокольною ухвалою суду від 30.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.04.2020.

Ухвалою від 27.04.2020 суд відклав розгляд справи по суті на 12.05.2020. Разом з тим, ухвалою суду від 04.05.2020 у зв`язку з відсутністю судді ОСОБА_1 . 12.05.2020, судове засідання розгляд справи по суті призначене на 12.05.2020, перенесено на 18.05.2020 о 14 год. 00 хв.

18.05.2020 до відділу документального забезпечення надійшло клопотання відповідача від 18.05.2020 №б/н, згідно з яким останній просить долучити до матеріалів справи копії документів.

Суд, розглянувши клопотання відповідача, дійшов висновку про залишення його без задоволення з огляду на таке.

Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 80 ГПК України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч. 8 ст. 165 ГПК України).

Отже, всі докази подаються відповідачем на стадії підготовчого провадження.

Разом з тим, справа на момент подання клопотання про залучення доказів, вже розглядається по суті, а відповідач не навів об`єктивні причини пропуску строку, з яких докази не могли бути подані у встановлений законом строк.

Сторони в судове засідання 18.05.2020 не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується матеріалами справи, а саме рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на яких містяться підписи повноважних осіб про отримання ухвали суду від 04.05.2020 (а.с.245-247).

Від сторін жодних повідомлень про неможливість прибуття до суду або клопотань про відкладенні розгляду справи до суду не надходило.

Явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, суд встановив таке.

Одним із основних видів господарської діяльності Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, згідно з витягом з офіційного веб-порталу Міністерства юстиції України Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в мережі Інтернет (https://usr.minjust.gov.ua) станом на 29.09.2017 (а.с.114-116).

Державне підприємство «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» зареєстровано в якості юридичної особи 24.06.1998 і має ліцензії на виробництво теплової енергії на теплоцентралях та установках з використанням нетрадиційних джерел енергії, на постачання теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та є суб`єктом відносин у сфері теплопостачання, і відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 08.11.2019 (на час відкриття провадження у справі) місцезнаходженням відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Калита» є адреса: проспект Гвардійський, буд.35, кв.33, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, засновником та керівником юридичної особи є ОСОБА_2 (а.с.104-106).

Нежитлове приміщення стоматологічного кабінету, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 148,4 кв.м., належить Калітієвському Михайлу ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.04.2005 (а.с.13).

15.10.2008 між Державним підприємством «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», як Енергопостачальною організацією (далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Калита», як Споживачем (далі - відповідачем) було укладено договір №252 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі - Договір).

Згідно з розділом 1 Договору, Енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором.

У п.2.1 Договору встановлено, що теплова енергія постачається Споживачу у вигляді гарячої води на такі потреби:

- опалення - в період опалювального сезону;

- гаряче водопостачання - протягом року в приміщення за адресою: пр. Гвардійський, 35/33, 34, загальною площею 148,4 кв.м.

Нежитлове приміщення відповідача розташоване на першому поверсі багатоповерхового житлового будинку № 35 по проспекту Гвардійському у м. Сєвєродонецьку, який обладнаний системою централізованого опалення, що в свою чергу об`єднана з системою опалення нежитлового приміщення відповідача, що разом становить єдину систему централізованого опалення житлового будинку № 35 по проспекту Гвардійському у м. Сєвєродонецьку.

Як зазначив позивач, нежитлове приміщення відповідача з 20.11.2018 обладнано приладом обліку теплової енергії.

Позивачем до матеріалів справи надана копію акту приймання вузла обліку теплової енергії від 07.02.2008, згідно з яким підключено вузол обліку тепла на об`єкті жилого будинку за адресою: м. Сєвєродонецьк, провулок Гвардійський, 35 (а.с.210).

Вартість 1 Гкал теплової енергії, що поставлялась відповідачу по категорії «Інші споживачі, крім населення» складала:

З 01.05.2015 по 31.10.2015 1707,73 грн (без ПДВ) відповідно до постанови НКРЕКП України «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» від 30.04.2015 №1384;

з 01.11.2015 по 31.01.2016 1642,61 грн (без ПДВ) відповідно до постанови НКРЕКП України «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП» від 29.10.2015 №2690;

з 01.02.2016 по 30.09.2016 1617,14 грн (без ПДВ) відповідно до постанови НКРЕКП України «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП» від 28.01.2016 №54;

з 01.10.2016 по 01.12.2016 1429,43 грн (без ПДВ) відповідно до постанови НКРЕКП України «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП» від 29.09.2016 №1757;

з 02.12.2016 по 23.02.2017 1780,97 грн (без ПДВ) відповідно до постанови НКРЕКП України «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП» від 02.12.2016 №2126;

з 24.02.2017 1792,58 грн (без ПДВ) відповідно до постанови НКРЕКП України «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП» від 01.02.2017 №151;

з 12.10.2018 2067,74 грн (без ПДВ) відповідно до наказу «Про застосування тарифів на теплову енергію бюджетних та інших Споживачів» від 17.10.2018 №137 та рішення «Про встановлення тарифів, її транспортування та постачання на 2018 рік для категорій: населення, бюджетні установи та інші споживачі м. Сєвєродонецька, яких обслуговує ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» від 10.10.2018 №750;

з 01.01.2019 1635,40 грн (без ПДВ) відповідно до наказу «Про застосування тарифів на теплову енергію бюджетних та інших Споживачів» від 08.01.2019 №01 та рішення «Про встановлення тарифів, її транспортування та постачання на 2018 рік для категорій: населення, бюджетні установи та інші споживачі м. Сєвєродонецька, яких обслуговує ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» від 28.12.2018 №1031.

Опалювальний сезон 2015-2016 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 08.09.2015 № 449 «Про початок опалювального сезону 2015-2016 років» (а.с.36), завершено 05.04.2016 на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 05.04.2016 №140 «Про завершення опалювального періоду 2015-2016 років» (а.с.36 зворот а.с.36).

Опалювальний сезон 2016-2017 років було розпочато на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 11.10.2016 № 537 «Про початок опалювального сезону 2016-2017 років», завершено 01.04.2017 на підставі розпорядження Сєвєродонецької міської ради від 06.04.2017 № 184 «Про завершення опалювального періоду 2016-2017 років» (а.с.37 зворот а.с.37).

Опалювальний сезон 2017-2018 років було розпочато на підставі розпорядження Сєвєродонецької міської ради від 18.10.2017 № 516 «Про початок опалювального сезону 2017-2018 років», завершено 08.04.2018 на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 06.04.2018 №217 «Про завершення опалювального періоду 2017-2018 років» (а.с.38 зворот а.с.38).

Опалювальний сезон 2018-2019 років було розпочато на підставі розпорядження Сєвєродонецької міської ради від 10.10.2018 № 752 «Про початок опалювального сезону 2018-2019 років», завершено 10.04.2019 на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 26.03.2019 №379 «Про завершення опалювального періоду 2018-2019 років» (а.с.39 зворот а.с.39).

Факт постачання теплової енергії на централізоване опалення в опалювальні періоди 2015-2016, 2016-2017, 2017-2018, 2018-2019 років до будинку за адресою: бульвар Дружби Народів, буд. 51, м. Сєвєродонецьк Луганської області, підтверджується Актами про включення теплоустановок від 22.10.2015 № 0159, від 19.10.2016 № 0159, від 25.10.2017 № 0159, від 12.11.2018 № 0159 (а.с.40-41).

За надані послуги з централізованого опалення відповідачу були направлені рахунки-акти пріоритетними листами з оголошеною цінністю за адресою: проспект Гвардійський, 35/33, 34, м. Сєвєродонецьк Луганської області (а.с.42-87) на загальну суму 132570,73 грн:від 31.10.2015 № 252 на суму 1452,32 грн (за період з 22.10.2015 по 29.10.2015);від 30.11.2015 № 252 на суму 5475,22 грн (за період з 30.10.2015 по 27.11.2015);від 31.12.2015 № 252 на суму 6183,78 грн (за період з 28.11.2015 по 29.12.2015);від 31.01.2016 № 252 на суму 7406,23 грн (за період з 30.12.2016 по 27.01.2016);від 29.02.2016 № 252 на суму 5991,52 грн (за період з 28.01.2016 по 25.02.2016);від 31.03.2016 № 252 на суму 5488,49 грн (за період з 26.02.2016 по 28.03.2016);від 30.04.2016 № 252 на суму 1269,84 грн (за період з 29.03.2016 по 04.04.2016);від 31.10.2016 № 252 на суму 1077,24 грн (за період з 19.10.2016 по 26.10.2016);від 30.11.2016 № 252 на суму 4929,13 грн (за період з 27.10.2016 по 28.11.2016);від 31.12.2016 № 252 на суму 5293,02 грн (за період з 29.11.2016 по 27.12.2016);від 31.01.2017 № 252 на суму 7017,26 грн (за період з 28.12.2016 по 25.01.2017);від 28.02.2017 № 252 на суму 8340,38 грн (за період з 26.01.2017 по 27.02.2017);від 31.03.2017 № 252 на суму 5055,64 грн (за період з 28.02.2017 по 28.03.2017);від 30.04.2017 № 252 на суму 686,66 грн (за період з 29.03.2017 по 31.03.2017);від 30.11.2017 № 252 на суму 6231,10 грн (за період з 01.11.2017 по 29.11.2017);від 31.12.2017 № 252 на суму 4830,37 грн (за період з 30.11.2017 по 26.12.2017); від 31.01.2018 № 252 на суму 7272,83 грн (за період з 27.12.2017 по 29.01.2018); від 28.02.2018 № 252 на суму 6004,78 грн (за період з 30.01.2018 по 26.02.2018); від 31.03.2018 № 252 на суму 6399,28 грн (за період з 27.02.2018 по 27.03.2018);від 30.04.2018 № 252 на суму 877,49 грн (за період з 28.03.2018 по 31.03.2018); від 30.11.2018 № 252 на суму 4354,62 грн (за період з 12.11.2018 по 29.11.2018); від 31.12.2018 № 252 на суму 7417,73 грн (за період з 30.11.2018 по 28.12.2018); від 31.01.2019 № 252 на суму 6769,38 грн (за період з 29.12.2018 по 29.01.2019); від 28.02.2019 № 252 на суму 7770,43 грн (за період з 01.02.2019 по 26.02.2019); від 31.03.2019 № 252 на суму 7779,07 грн (за період з 27.02.2019 по 31.03.2019); від 30.04.2019 № 252 на суму 1196,52 грн (за період з 01.04.2019 по 06.04.2019).

Позивачем до матеріалів справи надано копію акту від 26.09.2016 обстеження технічного стану та режиму роботи об`єкту за адресою: проспект Гвардійський, 35/33,34 (нежитлове приміщення ТОВ «КАЛИТА») (а.с.211), згідно з яким встановлено, що приміщення розташоване на першому поверсі 4-х поверхового житлового будинку № 35 по проспекту Гвардійському у м. Сєвєродонецьку. Зазначений житловий будинок обладнано системою централізованого опалення з верхньою розводкою та вертикальним розміщенням стояків, яка в свою чергу гідравлічно та теплотехнічно об`єднана з системами опалення усіх житлових та нежитлових приміщень у даному будинку, що в свою чергу разом становить єдину систему централізованого опалення житлового будинку. На тепловому вводі будинку встановлений прилад обліку теплової енергії, приміщення відповідача окремим приладом обліку теплової енергії не обладнано. Централізована система опалення проходить транзитом через нежитлове приміщення ТОВ «КАЛИТА» у кількості 2 (двох) ДУ20 і 1 (одного) ДУ15 стояків, центрального стояка опалення, який виконаний трубопроводами різних діаметрів, а саме: ДУ50-L= 1,7 м та ДУ80 -L = 0,8 м. Також через приміщення проходять 2 (два) стояка полотенце сушарки, які прокладені у утробі та які були виявлені у квартирах, розташованих поверхом вище даного приміщення.

Позивач зазначив, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення заборонено. Відповідач не надав документів, які б підтверджували відключення приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 35, від мереж централізованого опалення із дотриманням вимог Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 та Порядку користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, у зв`язку із чим підстав для перегляду умов надання послуг з централізованого теплопостачання не виникло і нарахування плати за централізоване опалення ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» є правомірним.

Позивач, посилаючись на наявність Договору, також у своїх поясненнях від 04.02.2020 №06-05/1-9 зазначає, що між сторонами складаються фактичні договірні відносини, відсутність письмового договору не є підставою для звільнення від оплати боргу, оскільки відповідач свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг не виконав, за ним утворилась заборгованість у сумі 132570,73 грн за стягненням якої позивач звернувся до суду.

Крім того, відповідно до умов ч. 2 ст. 551 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» позивачем нараховано пеню за загальний період з 22.12.2018 по 30.06.2019 в сумі 31344,52 грн з урахуванням ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, за зобов`язаннями листопада 2018 року квітня 2019 року.

Також, позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання грошових зобов`язань 3% річних у сумі 7189,59 грн за загальний період з 01.12.2015 по 30.06.2019 та інфляційні втрати у сумі 26790,44 грн за загальний період з 01.12.2015 по 30.06.2019.

Відповідач з позовними вимогами не погодився в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву від 08.12.2019 без номеру. Разом з тим, відповідач заявив про застосування строків позовної давності до вимог позивача щодо стягнення з нього сум зазначених в позовній заяві.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Луганської області від 24.10.2016 у справі № 913/843/15 задоволені частково позовні вимоги Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Калита» про стягнення 117637,98 грн, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Калита» борг в сумі 1490,22 грн, 3% річних у сумі 54,14 грн, інфляційні втрати в сумі 856,98 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Розглядаючи даний спір суди встановили, що в матеріалах справи наявний лист ТОВ «Калита» № 9 від 07.08.2014 про розірвання Договору №252 від 15.10.2008 в порядку п.10.2 укладеного Договору, а тому на опалювальний період 2014-2015 років сторони не знаходились у договірних відносинах.

Так, у рішенні Господарського суду Луганської області від 24.10.2016 у справі № 913/843/15 зазначено:«Господарський суд вважає, що лист відповідача від 07.08.2014 № 9 про розірвання договору, одержаний позивачем також 07.08.2014, про що зроблено відмітку, відповідає умовам п. 10.2 укладеного договору, а тому на опалювальний період 2014-2015 років сторони не знаходились у договірних відносинах».

Судами також встановлено, що у 2010 році директором ТОВ «Калита» без дозволу відповідної комісії при виконкомі Сєвєродонецької міської ради демонтовано радіатори опалення у приміщенні, яке є об`єктом споживання теплової енергії за договором № 252 від 15.10.2008.

Так, 31.07.2010 між ТОВ «Калита» та ТОВ «ТОДАУ» було укладено договір № 15 від 31.07.2010 на виконання робіт по демонтуванню системи опалення та складено акт їх приймання-передачі № 29 від 20.08.2010.

Актом від 20.08.2010 зафіксовано відсутність централізованого опалення у спірному приміщенні, з яким ознайомлений керівник Управління Сєвєродонецьких теплових мереж - Умріхін А ОСОБА_4 .

З матеріалів справи слідує, що протоколом №27 від 08.12.2011 директора відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за самостійне демонтування обладнання.

За ініціативою споживача 03.12.2013 складено акт про відсутність факту централізованого опалення у приміщенні за адресою: пр. Гвардійський, б.35/33.

У 2015 році розроблено робочий проект розрахунку теплового потоку через поверхню ізольованих трубопроводів (сертифікат інженера №002943 від 31.08.2012).

В подальшому КП «Сєвєродонецькі теплові мережі» 27.11.2015 складено акт про відключення з 2010 року приміщення від системи централізованого опалення та знаходження у ньому 3 ізольованих стояків загального користування, відсутність приладів опалення.

З огляду на встановлені обставини, суди дійшли висновків про те, що у спірний період (жовтень 2013 року квітень 2015 року) на об`єкті споживання були відсутні прилади опалення, що виключає можливість фактичного отримання теплової енергії в розумінні ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» та належного виконання договору по поставці теплової енергії у розумінні її споживання як житлово-комунальної послуги.

Окрім того, Господарським судом Луганської області у даній справі була призначена судова будівельно-технічної експертиза за висновками якої, дійсна максимальна середньорічна розрахункова величина витрат тепла у спірному приміщенні, виходячи з фактичного стану стояків опалення та наявної теплоізоляції, склала 0,5711 Гкал за опалювальний період.

Враховуючи встановлені обставини та результати проведеної експертизи, суди визнали, що загальна сума боргу відповідає вартості теплової енергії, яку було витрачено на обігрів транзитних стояків у заявлені опалювальні періоди, та визначено її вартість у розмірі 1490,22 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.02.2017 е рішення місцевого суду залишено без змін з тих же підстав.

Постановою Вищого Господарського суду України від 26.04.2017 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.02.2017 у справі №913/843/15 залишено без змін.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, суд дійшов висновку про таке.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вимоги про стягнення з відповідача 132570,73 грн боргу за теплову енергію (за період з листопада 2015 року по квітень 2019 року) позивач обґрунтовує дією Договору.

Разом з тим, Господарським судом Луганської області в рішенні у справі №913/845/15 від 24.10.2016 було встановлено факт розірвання вказаного Договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом враховується, що вказане рішення набрало законної сили та на час розгляду спору не скасовано. Враховуючи зазначене, встановлені цими рішеннями обставини мають преюдиційне значення для вирішення даного спору, в якому беруть участь ті ж самі сторони та не підлягають доведенню повторно.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на опалювальний період 2015-2019 років сторони не знаходились у договірних відносинах. Отже, посилання позивача саме на укладення та дію Договору, як на підставу стягнення боргу за спожиту теплову енергію є безпідставним.

Водночас, відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями частини першої статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Відсутність між сторонами укладеного договору за наявності доказів надання відповідних послуг не звільняє відповідача від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію (відповідна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13).

Окрім того, у постанові Верховного Суду України від 18.11.2015 у справі №6-582цс15 наведено правову позицію, згідно з якою позов про стягнення вартості теплової енергії підлягає задоволенню, якщо підтверджено, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини.

Посилання відповідача на те, що він звертався до позивача із заявою про відмову від послуг з централізованого опалення відхиляються судом, оскільки єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає. Наведене відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Верховного Суду від 19.08.2019 у справі №226/1437/16-ц (провадження №61-29708св18).

Суд враховує вимоги Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, згідно з якими споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Окрім того, Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 №169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому.

Матеріали справи не містять відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири відповідача від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання йому послуг з постачання тепла.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення також не може слугувати підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі №6-1192цс15).

Таким чином, оскільки позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі № 6-1706цс15, від 11.11.2015 у справи № 6-1192цс15.

Разом з тим, суд звертає увагу, що для стягнення вартості наданої теплової енергії, позивачу слід довести обсяги її постачання.

До матеріалів справи позивачем в якості доказів на підтвердження обсягів постачання теплової енергії надано рахунки-акти за спірні періоди, які одночасно є актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за окремий розрахунковий період, згідно із застереженням, що міститься в самому рахунку-акті.

Рахунок-акт містить відомості щодо кількості переданої теплової енергії в Гкал, період та кількість днів постачання і суму вартості теплової енергії та підписаний тільки з боку позивача.

При цьому, обсяги поставленої теплової енергії споживачу можуть встановлюватись за показами приладів обліку або розрахунковим способом за їх відсутності.

Позивач, пославшись на наявність у відповідача приладу обліку, надав до матеріалів справи в якості доказу копію акту приймання вузла обліку теплової енергії від 07.02.2008, згідно з яким підключено вузол обліку тепла на об`єкті жилого будинку за адресою: м. Сєвєродонецьк, провулок Гвардійський, 35 (а.с.210), тобто будинковий вузол обліку. Доказів встановлення приладу обліку саме до приміщення відповідача надано не було.

Суд зауважує, що позивач не надав розрахунку кількості Гкал, які вказані у рахунках, та первинних доказів, якими така кількість підтверджується.

Так, у разі застосування розрахункового способу із використанням у розрахунку в якості складових кількості спожитої теплової енергії на весь будинок та площі опалюваного приміщення, позивач повинен був надати відомості щодо показів будинкового вузлу обліку (акти зняття показів тощо), докази його повірок у встановлений час, а також безпосередньо сам розрахунок кількості поставленої теплової енергії та її суми за кожен місяць у зазначеному у позові періоді виникнення боргу.

Просте зазначення у рахунку-акті, що складений в односторонньому порядку, кількості Гкал, не є належним доказом постачання теплової енергії, за умови відсутності інших первинних документів на підтвердження відомостей, що в ньому вказані.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи недоведеність позивачем кількості поставленої відповідачу теплової енергії, суд дійшов висновку про відмову у стягненні її вартості у сумі 132570,73 грн.

У зв`язку з відмовою у стягненні основного боргу, також слід відмовити у похідних вимогах, а саме у стягненні 3% річних в сумі 7189,59 грн, інфляційних втрат в сумі 26790,44 грн та пені в сумі 31344,52 грн.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 261 ЦК України визначено: перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом насильства, починається від дня припинення насильства; перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання; у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання; за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку; за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання; винятки з правил, встановлених частинами першою та другою цієї статті, можуть бути встановлені законом.

Отже, змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України для застосування позовної давності потрібна наявність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

З огляду на не доведеність порушеного відповідачем права позивача за заявленими позовними вимогами, яке підлягає захисту, посилання відповідача на застосування позовної давності до позовних вимог є безпідставними.

Враховуючи те, що судом відмовлено в позові з підстав його необґрунтованості, заява відповідача про застосування позовної давності підлягає відхиленню.

Доводи позивача щодо наданого відповідачем висновку судово-будівельної експертизи № 552 станом на 22.07.2016 судом не приймаються до уваги, з огляду на відсутність клопотання позивача на проведення іншої експертизи в межах справи №913/845/15 та відсутність доказів на підтвердження даних, відмінних від даних наявної експертизи.

За вказаних обставин, у задоволенні позову слід відмовити повністю з віднесенням судових витрат, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, на позивача.

Керуючись п.2 ч.1 ст.129, ч.9 ст.165, ч.2 ст. 178, ст.ст.232, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Згідно пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 27.05.2020.

Суддя О.С. Фонова