ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
01.06.2020 Справа № 905/393/18
Господарський суд Донецької області у складі:
Судді Фурсової С.М.,
при секретарі судового засідання Корецькій А.П.,
за участю представників сторін:
від заявника (стягувача): не з`явились
від боржника: не з`явились
від ТОВ «Захистпром Трейд»: не з`явились
У провадженні Господарського суду Донецької області перебуває справа №905/393/18 за позовом Державного підприємства «Держвуглепостач» до Державного підприємства «Мирноградвугілля» про стягнення 89 334 305,33 гривень.
Рішенням господарського суду Донецької області від 29.05.2018 у справі №905/393/18, позовні вимоги Державного підприємства «Держвуглепостач» задоволено в повному обсязі, стягнуто з державного підприємства «Мирноградвугілля» 89 334 305,33 гривень заборгованості, 308 350,00 гривень судового збору.

06.07.2018 судом видано наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Донецької області від 29.05.2018.

На адресу суду 21.05.2020 надійшла заява Державного підприємства «Держвуглепостач» про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником в порядку ст.336 ГПК України, а саме на грошові кошти в сумі 1 155 393,20 гривень, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Захистпром Трейд» та підлягають стягненню на користь Державного підприємства «Мирноградвугілля» за рішенням Господарського суду міста Києва №910/6096/18 від 24.10.2018.

Відповідно до ст. 336 Господарського процесуального кодексу України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження.

Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 21.05.2020 заяву Державного підприємства «Держвуглепостач» про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 01.06.2020, встановлено учасникам справи строк на подання суду доказів.

Учасники судового процесу в судове засідання 01.06.2020 не з`явились про причини неявки суду не повідомили, витребувані ухвалою суду від 21.05.2020 докази не надали.

Розглянувши подану заяву суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі №910/6096/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 та Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 02.07.2019, позовні вимоги ДП «Мирноградвугілля» задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Захистпром Трейд» на користь ДП «Мирноградвугілля» пеню у сумі 581 053,11 гривень і штраф у сумі 557 265,31 гривень, а також судовий збір у розмірі 17 074,78 гривень.

Тобто, стягувач за рішенням господарського суду Донецької області від 29.05.2018 у справі №905/393/18 (ДП «Держвуглепостач») має право на кошти у межах суми стягнення за рішенням господарського суду міста Києва від 24.10.2019 у справі №910/6096/18 на підставі статті 336 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 129 Конституції України та частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

При цьому, судове рішення допускається до виконання лише після набрання ним законної сили, тобто, після апеляційного розгляду справи або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

За змістом статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення суду.

Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду заяви

Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Слід зазначити, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Питання про прийняття доказів спершу повинно вирішуватися під час їх представлення суду. Однак, остаточно може з`ясуватися неналежність доказу і на подальших стадіях, під час їх оцінки судом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

На підтвердження наявності заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Захистпром Трейд» заявником взагалі не надано жодних доказів, лише зазначено про існування в Єдиному державному реєстрі судових рішень процесуальних документів в розгляду господарської справи №910/6096/18.

Проте, заявником не надано жодних відомостей про відкриття виконавчого провадження за наказом Господарського суду міста Києва у с праві №910/6096/18 або інформації, чи виконано зазначене рішення суду, відтак, неможливим є встановлення розміру фактичної заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Захистпром Трейд» перед Державним підприємством «Мирноградвугілля» на час розгляду заяви.

Відносно заявленої до стягнення грошової суми, суд зазначає таке.

На підтвердження наявності заборгованості Дочірнього підприємства «Мирноградвугілля» заявником надано копію Акту звіряння взаємних розрахунків за листопад 2019 року за договором поставки №04-16/ЕН від 10.02.2016 з якого вбачається початкове сальдо 71 250 779,11 гривень, кінцеве сальдо 39 481 499,17 гривень.

Проте, рішенням господарського суду Донецької області від 29.05.2018 у справі №905/393/18, позовні вимоги Державного підприємства «Держвуглепостач» задоволено в повному обсязі, стягнуто з Державного підприємства «Мирноградвугілля» 89 334 305,33 гривень заборгованості за договором №04-16/ЕН від 10.02.2016, 308 350,00 гривень судового збору.

Так, матеріали справи не місять відомостей про відкриття виконавчого провадження за рішенням господарського суду Донецької області від 29.05.2018 у справі №905/393/18, інформації щодо ступеня виконання рішення суду, відтак, судя позбавлений можливості перевірити та зазначити дійсний обсяг існуючих зобов`язань.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Шабельник проти України» (Заява № 16404/03) від 19 лютого 2009 року, зазначається, що хоча стаття 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд, вона не встановлює ніяких правил стосовно допустимості доказів як таких, бо це передусім питання, яке регулюється національним законодавством (див. рішення у справі «Шенк проти Швейцарії», від 12 липня 1988 року, серія A, №140, с. 29, пп. 45 - 46, та у справі «Тейшейра ді Кастру проти Португалії», від 9 червня 1998 року, Reports 1998-IV, с. 1462, п. 34).

Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи.

Отже, допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, те, що заявником не підтверджено розмір фактичної заборгованості у справах №910/6096/18 та №905/393/18, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Державного підприємства «Держвуглепостач» про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234-235, 336 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В

У задоволенні заяви Державного підприємства «Держвуглепостач» про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником в порядку ст.336 ГПК України - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що він не позбавлений права повторно звернутись до суду з відповідною заявою, додавши до неї всі необхідні докази.

Ухвала набрала чинності з моменту її підписання 01.06.2020.

Апеляційна скарга на ухвалу суду відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суд доводить до відома учасників справи, що враховуючи зміни до прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, які були внесенні Законом №540-ІX від 30.03.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею, зокрема, 256 продовжуються на строк дії такого карантину.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя С.М. Фурсова