Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/173/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюк В.Г., при секретарі судового засідання Фесюка О. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Державного підприємства національна атомна енергогенеруюча

компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна

електрична станція"

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"

про стягнення заборгованості в сумі 270 476 грн. 10 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача: Шолом С. В. (довіреність № Наказ № 122/ос від 08.07.19 р., в режимі відеоконференції);

від відповідача: Ващишина О. В. (довіреність № 15 від 10.03.20 р.).

Описова частина

24 лютого 2020 року Державне підприємство національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" про стягнення заборгованості в сумі 270 476 грн. 10 коп., через неналежне виконання умов договорів укладених між позивачем та відповідачем.

На переконання позивача, факт виконання умов договорів зі сторони позивача є підтвердженим та неспростовним, а тому отримані послуги відповідачем, мають бути оплачені в повному обсязі відповідно до умов договору та норм чинного законодавства.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 26 лютого 2020 року відкрито провадження у справі 918/173/20, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 24 березня 2020 року.

11 березня 2020 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому наголошує на безпідставності позову, вказує на недотримання позивачем процедури визначеної чинним законодавством України, у зв`язку з чим, у останнього відсутні правові підстави для пред`явлення позову щодо стягнення боргу з відповідача.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24 березня 2020 року розгляд справи відкладено на 07 квітня 2020 року.

02 квітня 2020 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду позивач подав відповідь на відзив, в якому наголошує на безпідставності тверджень відповідача, просить суд позов задоволити, оскільки факт виконання умов договору не спростовано відповідачем та підтверджується матеріалами справи.

06 квітня 2020 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, в яких останній наголошує на безпідставності позову, вказуючи на недотримання позивачем передбаченої законодавством процедури, для відшкодування понесених витрат.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 07 квітня 2020 року розгляд справи відкладено на 21 квітня 2020 року.

14 квітня 2020 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду відповідач подав клопотання в додатках до якого долучив документи, які на переконання останнього, підтверджують викладені у відзиві на позовну заяву обставини.

17 квітня 2020 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду позивачем подано письмові пояснення, в яких останній наголошує на безпідставності тверджень відповідача.

Ухвалою суду від 21 квітня 2020 року закрито підготовче провадження у справі № 918/173/20, призначено справу до судового розгляду по суті на 19 травня 2020 р.

04 травня 2020 року через відділ канцелярії відповідачем подано заперечення на пояснення позивача від 16 квітня 2020 року, в яких ПАТ "Рівнеобленерго" наголошує на безпідставності позову.

У судовому засіданні 19 травня 2020 року представник позивача просив суд задоволити позов в повному обсязі, в свою чергу відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступне.

Мотивувальна частина:

11 листопада 2009 р. між ДП "НАЕК "Енергоатом", від імені якого діяв ВП "Рівненська АЕС" (далі ВП "Рівненська АЕС"), та ЗАТ "Ей-1-Ес Рівнеенерго", правонаступником якого є відповідач по даному позову ПрАТ "Рівнеобленерго", було укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж за № 1365 (далі - Договір № 1365).

20 грудня 2010 р. між тими ж самими сторонами укладено ще один договір про спільне використання технологічних електричних мереж за № 1366 (далі - Договір № 1366).

Згідно умов вказаних договорів ВП "Рівненська АЕС", як власник мереж, зобов`язався забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача, тобто відповідача, та/або інших суб`єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач - своєчасно оплачувати вартість послуг Власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно Згідно умов вказаних договорів ВП "Рівненська АЕС", як власник мереж, зобов`язався забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача, тобто відповідача, та/або інших суб`єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач - своєчасно оплачувати вартість послуг Власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цих договорів.

Відповідно до пунктів 7.2 даних договорів, вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання зазначена в додатку "Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж", розробленому відповідно до Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ від 12.06.2008 р. № 691 (далі - Методика).

Пунктами 10.4 цих договорів передбачено, що Договір № 1365 укладається на строк до 31.12.2010 р. і набирає чинності з 01.01.2010 р., а Договір № 1366 на строк до 31.12.2011 р. і набирає чинності з 01.01.2011 р., обидва цих договори вважаються продовженими щорічно на тих самих умовах, якщо за місяць до закінчення цих термінів не буде заявлено однією із сторін про відмову від договору або його перегляд.

Зазначені договори підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відтисками печаток останніх, доказів розірвання або ж недійсності останніх, зокрема відповідних судових рішень, суду не надані.

Матеріалами справи стверджено, з часу укладення даних договорів їх умови належним чином виконувались сторонами і щорічно їх дія продовжувалась, в тому числі і на 2019 рік.

Зокрема, зазначене стверджується укладеними між сторонами додатковими угодами до Договору № 1365 в останній редакції додаткової угоди № 6 від 01 листопада 2017 року та додатковими угодами до Договору № 1366 в останній редакції додаткової угоди № 6 від 01 листопада 2017 року.

Зазначені обставини, також підтвердили уповноважені представники сторін у судовому засіданні.

30 квітня 2019 р. ВП "Рівненська АЕС" на виконання умов договорів складено акти прийому-здачі наданих послуг №1/1/19 (а.с. 43) та № 2/1/19 (а.с. 44) по забезпеченню технічної можливості передачі електроенергії по даних договорах за період з січня по квітень 2019 року включно та сформовано відповідні рахунки по Договору № 1365 на суму - 29 008,00 грн, а по Договору № 1366 на суму - 95 535,12 грн. Вказані акти та рахунки ВП "Рівненська АЕС" листом від 14.05.2019 р. № 6936/013 направив на адресу ПрАТ "Рівнеобленерго", де зазначено, що дані рахунки слід оплатити протягом 10- ти календарних днів з дня отримання листа.

31 жовтня 2019 р. ВП "Рівненська АЕС" складено акти прийому-здачі наданих послуг № АВР01662 (а.с. 48) і № АВР 01661 (а.с. 49) по забезпеченню технічної можливості передачі електроенергії по даних договорах за період з травня по серпень 2019 року включно та сформовано відповідні рахунки по Договору № 1365 на суму - 29 008,00 грн, а по Договору № 1366 на суму - 95 535,12 грн. (а.с. 50). Вказані акти та рахунки ВП "Рівненська АЕС" листом від 06.11.2019 р. за № 16774/013 направив на адресу ПрАТ "Рівнеобленерго".

На думку позивача, лист від 30 квітня відповідач отримав 20 травня 2019 р., а тому відповідні рахунки ПрАТ "Рівнеобленерго" повинно було оплатити по 30 травня 2019 р. включно, а лист від 31 жовтня 2019 року відповідач отримав 08 листопада 2019 р., а тому відповідні рахунки ПрАТ "Рівнеобленерго" повинно було оплатити у семиденний строк з дня їх отримання (ч. 2 ст. 530 ЦК України), тобто по 15 листопада 2019 р. включно.

На переконання позивача, оскільки відповідачем не оплачені зазначені вище рахунки у визначені строки, відтак за відповідачем рахується борг на загальну суму 270 476 грн. 10 коп.

Суд критично ставиться до таких тверджень відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2ст. 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цьогоЗакону, зокрема: правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку.

Постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 14 березня 2018 року №312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії. Вказані Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Постанова набрала чинності з 19.04.2018.

Пунктом 1.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Відповідно до п.2.5.1. Правил: для забезпечення розподілу електричної енергії іншим споживачам, а також для транспортування електричної енергії в мережі оператора системи розподілу електричними мережами, що не належать оператору системи розподілу, між оператором системи розподілу та споживачем та/або власником цих мереж, який не є оператором системи розподілу, на основі Типового договору про спільне використання технологічних електричних мереж (додаток 1 до цих Правил) укладається договір про спільне використання технологічних електричних мереж.

Пунктом 2.5.3 Правил передбачено, що оператори системи розподілу, які використовують технологічні електричні мережі основних споживачів для розподілу електричної енергії іншим споживачам, а також для транспортування електричної енергії у свої мережі, сплачують основним споживачам плату за спільне використання технологічних електричних мереж, яка визначається відповідно до методики, затвердженої Регулятором.

Відповідно до п.2.5.4. Правил: відшкодування витрат з утримання технологічних електричних мереж основного споживача оплачується відповідно до договору про спільне використання технологічних електричних мереж і обґрунтовується фактичними витратами основного споживача на утримання цих електричних мереж.

Згідно із пунктом 2.5.5 Правил: порядок та розмір плати за спільне використання технологічних електричних мереж, умови спільного використання технологічних електричних мереж основного споживача з оператором системи розподілу зазначаються в договорі про спільне використання технологічних електричних мереж.

Так, пунктом 4.1 Договору №1365 та Договору №1366 передбачено, що користувач зобов`язується здійснювати оплату за використання електричних мереж власника мереж за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання електричних мереж власника мереж здійснюється у відповідності з додатком №3 до договору "Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж".

Відповідно до п.2.5.6 Правил: обґрунтовані витрати на утримання технологічних електричних мереж відшкодовуються основному споживачу відповідно до його кошторису витрат на здійснення цієї діяльності.

Суд вбачає, кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж є основною складовою для розрахунку плати за спільне використання технологічних електричних мереж Власника мереж (фактично підставою для формування ціни договору).

Згідно з пунктами 5.1, 5.2 Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 12.06.2008 №691 (в редакції постанови НКРЕ № 1144 від 19.09.2017) далі Методика): загальна сума річних обґрунтованих витрат основного споживача визначається відповідно до розділу II "Порядок складення кошторису обґрунтованих річних витрат основного споживача на утримання електричних мереж спільного використання" цієї Методики (без податку на додану вартість). Плата за спільне використання (без податку на додану вартість) технологічних електричних мереж розраховується як добуток значення загальної величини витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання на частку від ділення між обсягами віддачі електричної енергії з технологічних електричних мереж спільного використання до обсягу надходження в мережі спільного використання.

Пунктом 2.5 Методики встановлено, що кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання з обґрунтуванням щодо кожної статті витрат та розрахунок плати за спільне використання технологічних електричних мереж подаються власником мереж щороку на погодження до відповідного структурного підрозділу НКРЕКП на території.

У разі обґрунтованих змін статей витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання, наслідком яких є зміна суми витрат за кошторисом більше ніж на 5%, складу (конфігурації) електричних мереж, топології однолінійних схем, що відбулися протягом року, основний споживач зобов`язаний подати на погодження зміни до кошторису.

Кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання та/або зміни до нього розглядаються відповідним структурним підрозділом НКРЕ території не більше 30 календарних днів.

Узгоджений зі структурним підрозділом НКРЕКП на території кошторис витрат утримання технологічних електричних мереж спільного використання (та/або зміни до нього який є невід`ємним додатком до договору про спільне використання технологічних електричних мереж, подається оператору системи основним споживачем (його уповноваженою особою) протягом 30 календарних днів від дати погодження безпосередньо або поштовим зв`язком (рекомендованим листом з повідомленням про вручення).

Кошторис витрат вважається поданим з дати його безпосереднього подання оператору системи або з дати відправлення рекомендованого листа.

Кошторис витрат діє протягом одного року від дати його подання основним споживачем (його уповноваженою особою) оператору системи. Якщо впродовж цього року основним споживачем не поданий оператору системи новий погоджений кошторис витрат на наступний рік, відшкодування витрат оператором системи основному споживачу припиняється.

З урахуванням наведеного, суд вбачає, що діючим законодавством операторам системи розподілу, до яких належить Відповідач, встановлено, що обов`язок з відшкодування витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання та здійснення плати за спільне використання технологічних електричних мереж здійснюється з 01 числа наступного календарного місяця від дати подання їх основним споживачем (тобто Позивачем) оператору системи.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за спільне використання електричних мереж за період з січня 2019 року по серпень 2019 року.

Як вже зазначалось вище, необхідною, умовою для виникнення права на отримання плати за спільне використання електричних мереж є наявність поданого оператору системи погодженого кошторису обґрунтованих витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання у відповідний період.

Однак, кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання (с.Заболоття) на рік, сформований на підставі фактичних витрат за період з 01.09.2017 - 31.08.2018, погоджений 12.11.2018 року відділом НКРЕКП в Рівненській області та кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання (п/ст.Будівельна) на рік, сформований на підставі фактичних витрат за період з 01.09.2017 - 31.08.2018 р., погоджений 12.11.2018 року відділом НКРЕКП в Рівненській області, які є додатками до позовної заяви, - протягом 30 календарних днів від дати погодження відділом НКРЕКП в Рівненській області оператору системи основним споживачем не подані.

Доказів протилежного позивачем не надано, більше того, представник позивача у судовому засіданні повідомив, що такі кошториси у визначені законодавством строки надіслані для відповідача не були.

Отже, право на отримання плати за спільне використання електричних мереж у основного споживача (позивача) не виникло.

Матеріалами справи стверджено, що до 01.01.2019 Позивач не надав на адресу ПрАТ Рівнеобленерго узгодженого в установленому порядку та затвердженого відділом НКРЕКП в Рівненській області кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання, який має бути обов`язковим додатком до договору, відтак у ПрАТ «Рівнеобленерго» відсутні будь-які обов' язки з оплати вказаних витрат за договором №1365 та договором №1366 в період з січня 2019 року по серпень 2019 року.

На виконання п. 2.5 Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 12.06.2008 №691 (в редакції постанови НКРЕКП N 1144 від 19.09.2017) відшкодування витрат оператором системи основному споживачу в період з січня 2019 року по серпень 2019 року припинилося.

Отже, до надання основним споживачем (Позивачем) погодженого в установленому порядку кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж, які використовуються для розподілу та/або транспортування електричної енергії, ці технологічні витрати покладаються на основного споживача (тобто Позивача) (п.2.5.6 Правил роздрібного ринку).

Приймаючи рішення, судом також враховані твердження позивача, про те, що договори чинні, фактичне виконання останніх відбувалося в спірний період 2019 року, що підтверджується відповідними актами та рахунками виставленими позивачем для відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У ч.1 - 3 ст.180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені, угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

З урахуванням зазначених норм права та пунктів правил та методики, суд вбачає, що до договорів про спільне використання технологічних електричних мереж, окрім загальних вимог цивільного законодавства застосовуються пункти Правил та Методики, у відповідності до яких, обов`язковою умовою для стягнення відповідних платежів є узгодження кошторису витрат.

Отже, надіслання для відповідача актів виконаних робіт та рахунків на оплату є не достатніми в даному випадку, для виникнення у відповідача обов`язку оплати отриманих послуг, оскільки для отримання відповідних сум, позивач повинен пройти певну процедуру, зокрема, щодо затвердження кошторису та надіслання останнього для відповідача.

Однак, як зазначалося вище, позивач зазначених дій у визначені строки не вчинив.

Крім того, позивач наголошував на тому, що витрати на утримання мереж, були включені відповідачем у тариф, а тому посилання відповідача, щодо не затвердження та неподання кошторису є надуманими та формальними, суд зазначає наступне.

Згідно із абзацом 45 п. 1.1.2. Правил: плата за спільне використання технологічних електричних мереж - еквівалент вартісної участі організації, що використовує технологічні електричні мережі відповідного власника електричних мереж, в утриманні цих технологічних електричних мереж, що розраховується відповідно до методики, затвердженої Регулятором, і включається Згідно із абзацом 45 п. 1.1.2. Правил: плата за спільне використання технологічних електричних мереж - еквівалент вартісної участі організації, що використовує технологічні електричні мережі відповідного власника електричних мереж, в утриманні цих технологічних електричних мереж, що розраховується відповідно до методики, затвердженої Регулятором, і включається відповідного тарифу.

відповідного тарифу.Частиною 1 статті 6 Закону України "Про ринок електричної енергії" (в редакції Закону, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державне регулювання ринку електричної енергії здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Згідно із п.7 ч. З ст.6 Закону України "Про ринок електричної енергії" (в редакції Закону, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин): до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії, з-поміж іншого, належать: встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії.

Пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про ринок електричної енергії" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що на ринку електричної енергії державному регулюванню, з-поміж іншого, підлягають тарифи на послуги з розподілу електричної енергії.

Відповідно до абз. 18 п.1.2 Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 05.10.2018 за № 1175 (далі- по текту - Порядок) тариф на послуги з розподілу електричної енергії (далі - тариф) - розмір плати в розрахунку на одиницю обсягу розподілу електричної енергії електричними мережами визначеної якості, що забезпечує відшкодування ліцензіату обґрунтованих витрат на здійснення діяльності, а також отримання прибутку.

Згідно із п.7.16. Порядку: розрахунок тарифів здійснюється відповідно до структури тарифу, встановленої НКРЕКП. В основу формування тарифу на відповідний прогнозний рік покладається розрахунок прогнозованого доходу, який включає обґрунтовані витрати заявника та розрахунковий прибуток і розмір якого є достатнім для забезпечення діяльності з розподілу електричної енергії та виконання інвестиційних програм.

Абз. 14 п.1.2 Порядку: прогнозний рік - період тривалістю 12 місяців, починаючи з січня або 11 липня, на який здійснюється розрахунок тарифу (для перехідного періоду - період тривалістю календарний рік, на який здійснюється розрахунок тарифу).

Відповідно до абз. 18 п.1.2 Порядку: структура тарифу - складові економічно обґрунтованих витрат ліцензіата на здійснення господарської діяльності з розподілу електричної енергії, що групуються за економічними елементами і на основі яких розраховуються та встановлюються тарифи на послуги з розподілу електричної енергії (на перехідний період).

Згідно із п.7.19 Порядку: прогнозовані витрати (прогнозований необхідний дохід) ліцензіата на провадження діяльності з розподілу електричної енергії на прогнозний рік повинні забезпечувати покриття в межах провадження діяльності всіх економічно обґрунтованих витрат, які входять до складу виробничої собівартості, адміністративних витрат, інших операційних витрат, фінансових витрат, розрахункового прибутку, і розраховуються за формулою.

Відповідно до п.7.20. Порядку: витрати суб`єкта господарювання на провадження діяльності з розподілу електричної енергії визначаються виходячи з Фактичних витрат ліцензіата у базовому році та його обґрунтованих пропозицій. Пунктом 7.12. Порядку передбачено, що для встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії на 2019 рік заява та додані до неї документи згідно з положеннями, передбаченими пунктом 7.1 цієї глави, подаються до НКРЕКП не пізніше ніж до 08 жовтня 2018 року.

Однак, враховуючи те, що кошториси витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання (с.Заболоття, п/ст.Будівельна) на рік, сформовані на підставі фактичних витрат за період з 01.09.2017 - 31.08.2018, погоджені 12.11.2018 року сектором НКРЕКП в Рівненській області, - не подані основним споживачем оператору системи протягом календарних днів від дати погодження, то означені витрати в якості пропозицій по статті "витрати на спільне використання технологічних електричних мереж на прогнозний рік" не були подані оператором системи до НКРЕКП в терміни передбачені п.7.12 Порядку (до 08 жовтня 2018 року) із загальним переліком документів для встановлення тарифів згідно п.7.1 Порядку, відтак не розглянуті Регулятором та не включені НКРЕКП до структури тарифу оператора системи розподілу на 2019 рік по статті "виграти на спільне використання технологічних електричних мереж на прогнозований рік".

Із зазначеного випливає, що для включення відповідних витрат у тариф, позивач зобов`язаний був пройти відповідну процедуру у визначені порядком строки, зокрема до 08 жовтня 2018 року, однак останній відповідні дії не вчинив, доказів протилежного суду не надано.

З урахуванням усього зазначеного вище, суд вбачає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, ґрунтовності та підставності позову, відтак суд в задоволенні позову Державного підприємства національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" до відповідача Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" про стягнення заборгованості в сумі 270 476 грн. 10 коп. відмовляє.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин судовий збір сплачений позивачем при поданні позовної заяви залишається за останнім.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 129, 231, 237- 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 28 травня 2020 року.

Суддя В. Г. Торчинюк

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3);

3 - відповідачу рекомендованим (33013, Рівненська область, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71).