ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26 травня 2020 року м.Тернопіль справа №921/310/20

Суддя Андрусик Н.О.

розглянувши позовні матеріали без номеру від 19.05.2020 (вх.№364 від 21.05.2020), подані Публічним акціонерним товариством «Тернопільський облрибокомбінат», м.Тернопіль

до відповідача-1: Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області, смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області

відповідача-2: Виконавчого комітету Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області, смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області

відповідача-3: Товарної біржі «Універсальна земельна товарна біржа «Придніпровська», м.Київ

відповідача-4: ОСОБА_1 , м.Тернопіль

про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету селищної ради, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсними результатів аукціону, витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Тернопільський облрибокомбінат», м.Тернопіль, звернулося 21.05.2020 (згідно накладної на поштове відправлення №910 та відтиску календарного штемпеля першого відділення поштового зв`язку на поштовому конверті) звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області, смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області, виконавчого комітету Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області, смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області, Товарної біржі «Універсальна земельна товарна біржа «Придніпровська», м.Київ та громадянина ОСОБА_1 , м.Тернопіль, про:

1) визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області №222 від 12.11.2012 «Про питання комунальної власності»;

2) скасування Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.12.2012, виданого Залозецькій селищній раді на майно - гідроспоруди ставка №7, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) визнання недійсними результатів аукціону, проведеного Тернопільською філією Товарної біржі «Універсальна земельна товарна біржа» «Придніпровська» (оформленого протоколом №3), з продажу гідротехнічних споруд ставка №7, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

4) витребування у ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Тернопільський облрибокомбінат» гідротехнічні споруди ставка №7, що знаходяться за адресою: вул. Т. Шевченка, 1/7, смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 26).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ПАТ «Тернопільський облрибокомбінат» зазначено, що спірне майно є державною власністю, котре передано у власність позивача згідно Переліку нерухомого майна, затвердженого наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області №1009 від 12.10.1998 (з урахуванням наказу №88 від 04.03.2011). Проте, Залозецькою селищною радою Тернопільської області у незаконний спосіб оформлено на зазначене майно право комунальної власності шляхом прийняття Виконавчим комітетом селищної ради рішення за №222 від 12.11.2012 та видано Свідоцтво про право власності.

В подальшому, селищною радою гідротехнічні споруди ставка вирішено продати на конкурентних засадах на умовах аукціону, за результатами якого спірне майно перейшло у власність переможця аукціону - ОСОБА_1 . Як зазначає позивач, ефективними способами відновлення порушених прав товариства буде: визнання незаконним та скасування рішення про оформлення права комунальної власності на спірне майно за Залозецькою селищною радою; скасування виданого Залозецькій селищній раді Свідоцтва про право власності на нерухоме майно; визнання недійсними результатів аукціону з продажу спірного майна; витребування майна у ОСОБА_2 , з яким у позивача відсутні договірні правовідносини з приводу гідротехнічних споруд ставка №7 у смт.Залізці, що свідчить про вибуття майна з власності позивача поза волею товариства.

У позовній заяві ПАТ «Тернопільський облрибокомбінат» сформульовано позовні вимоги до кожного з відповідачів, а саме:

- про визнання незаконним та скасування рішення №222 від 12.11.2012 «Про питання комунальної власності» та про скасування Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.12.2012 до Залозецької селищної ради Тернопільської області та Виконавчого комітету з посиланням на приписи ст.11, ч.6 ст.59, ст.60, ч.1 ст.74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.3, 15, 18, п.6 ч.1 ст.27, ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» (в редакції, чинній станом на 20.12.2012);

- про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 05.02.2013 Тернопільською філією ТБ «Універсальна земельна товарна біржа «Придніпровська», до Біржі, як організатора аукціону та ОСОБА_1 , як учасника та переможця аукціону та сторони угоди купівлі-продажу спірного майна;

- про витребування на користь ПАТ «Тернопільський облрибокомбінат» гідротехнічних споруд ставка №7 до ОСОБА_1 , оскільки саме останній на даний час є власником майна, про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №209196343 від 16.05.2020).

Позивач вважає, що даний спір віднесено до юрисдикції Господарського суду Тернопільської області, виходячи із суб`єктного складу сторін спірних правовідносин, оскільки ОСОБА_1 має статус фізичної особи-підприємця.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану позовну заяву передано на розгляд судді Андрусик Н.О. (Витяг з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 21.05.2020).

Розглянувши зазначену позовну заяву, суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню у зв`язку з порушенням правил предметної та суб`єктної юрисдикції, тобто об`єднання в одній позовній заяві вимог, котрі підлягають розгляду в порядку різного судочинства.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до частин другої та третьої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Господарський процесуальний кодекс України установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; й інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (пункти 6, 10, 15 частини першої статті 20 цього Кодексу).

Натомість, відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. (Даний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.08.2019 по справі №914/804/18).

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

За статтею 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі (позивачами і відповідачами) можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 ГПК України.

У даному випадку позовна вимога про витребування майна з чужого володіння ґрунтується на вибутті гідротехнічних споруд ставка №7 з власності позивача поза його волею; за результатами проведеного 05.02.2013 аукціону майно набуто у власність ОСОБА_1 як фізичною особою (протокол № 3 аукціону від 05.02.2013). Водночас, позивачем зазначено, що ОСОБА_1 має статус суб`єкта підприємницької діяльності. Жодних доказів на підтвердження даних тверджень до позову не долучено, як і доказів використання ОСОБА_1 спірного майна (гідротехнічних споруд ставка №7 у смт.Залізці) у підприємницькій діяльності, а також придбання ним спірного майна гідроспоруд як підприємцем.

Суд зауважує, що визначення позивачем у якості одного з відповідачів фізичну особу - ОСОБА_1 із вказівкою, що дана особа зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності не має наслідком необхідність вирішення даного спору у порядку господарського судочинства, оскільки як зазначено вище, критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 24 Цивільного кодексу України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою. Статтями 25, 26 ЦК України передбачено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом.

Кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (стаття 42 Конституції України). Це право закріплено й у статті 50 ЦК України, у якій передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус фізичної особи-підприємця сам по собі не впливає на будь які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право і дієздатністю, та не обмежує їх.

Набуття статусу фізичної особи-підприємця не означає, що усі подальші правовідносини за участю цієї особи мають ознаки господарських, а спори з її участю належать до господарських, адже фізична особа продовжує діяти як учасник цивільних відносин, зокрема, укладаючи правочини для забезпечення власних потреб, придбаваючи нерухоме та рухоме майно. Аналогічна правова позиція з цього приводу висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 15.05.2019 у справі №904/10132/17, від 19.06.2019 у справі №904/4713/18, від 14.03.2018 у справі №2-7615/10 (провадження №14-17цс18), від 05.06.2018 у справі №522/7909/16-ц (провадження №14-150цс18).

Отже, вирішення питання про юрисдикційність спору за участю фізичної особи-підприємця залежить від того, виступає чи не виступає фізична особа як сторона у спірних правовідносинах суб`єктом господарювання, та чи є ці правовідносини господарськими.

Як вбачається з долученого до позовних матеріалів протоколу №3 аукціону Залозецької селищної ради з продажу лоту №3 - гідротехнічних споруд ставка №7 (частина земляної греблі, довжиною 20,0м), водовипуску (поз.2), водовипуску (поз.3)) переможцем аукціону визначено ОСОБА_1 . В аукціоні він брав участь як фізична особа. На підставі даного протоколу було укладено відповідний договір купівлі-продажу майна.

Згодом, на підставі заочного рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 26.03.2013 у справі №599/310/13-ц (з урахуванням ухвали від 04.09.2014) визнано дійсним укладений 05.02.2013 між Залозецькою селищною радою як продавцем та гр. ОСОБА_1 як покупцем, договір купівлі-продажу гідротехнічних споруд ставка №7 у смт.Залізці та визнано за ОСОБА_1 право власності на вказане майно. Тобто, за результатами проведеного аукціону, укладеного за його результатами договору купівлі-продажу у ОСОБА_1 як фізичної особи виникли майнові права. 14.01.2015 здійснено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на гідротехнічні споруди ставка №7 у смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області (рішення про державну реєстрацію права з відкриттям розділу №18718657, номер запису про право власності 8431484)

Відтак, наявні у позові матеріали свідчить, що у спірних правовідносинах, які стосуються набуття у власність майна, дійсним власником якого позивач вважає себе, ОСОБА_1 виступав як фізична особа. Протилежного позовні матеріали не містять і позивачем не зазначено, окрім як про наявність у ОСОБА_1 статусу суб`єкта підприємницької діяльності.

Оскільки спір виник із цивільних правовідносин, які стосуються майнових прав фізичної особи, що виникли за результатами проведення аукціону, його вирішення віднесено до компетенції суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства, відповідно до підсудності, визначеної Цивільним процесуальним кодексом України.

Отже, даний спір в частині встановлення незаконності набуття права власності та припинення речових прав фізичної особи ОСОБА_1 на гідротехнічні споруди ставка №7 не належить до юрисдикції господарського суду в силу прямої вказівки положень статті 20 ГПК України.

Відповідно до приписів ст.173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Суд, з урахуванням положень частини першої цієї статті, може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (п.4 ст. 173 ГПК України).

В даному позові об`єднано в одне провадження вимоги, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства (господарського - в частині оскарження рішень органу місцевого самоврядування, скасування Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування результатів аукціону; цивільного - в частині витребування майна у фізичної особи), що свідчить про порушення правил об`єднання позовних вимог, тому позовна заява ПАТ «Тернопільський облрибокомбінат» підлягає поверненню на підставі п.2 ч.5 ст.174 ГПК України.

Відповідно до ч.8 ст.174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Окрім того, слід зазначити, що власник, з дотриманням вимог статті 388 ЦК України, може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна. Подібні за змістом висновки викладено, зокрема, у пункті 34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №910/1809/18, пункті 86 постанови ВП Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16.

У спорах про витребування майна суд має встановити обставини незаконного вибуття майна власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достатніх доказів. Закон не вимагає визнання незаконними рішень, відповідно до яких відбулось розпорядження майном на користь фізичних осіб, в яких на підставі цих рішень виникли права та були надалі відчужені.

Керуючись ст.ст.1, 3, 4, 5, 20, 21, 45, 173, п.2 ч.5 ст.174, 232-235, 255, п.4 розділу Х Господарського процесуального кодексу України, суддя господарського суду, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву без номеру від 19.05.2020 (вх.№364 від 21.05.2020) до відповідача-1: Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області, смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області, Виконавчого комітету Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області, смт.Залізці Зборівського району Тернопільської області, Товарної біржі «Універсальна земельна товарна біржа «Придніпровська», м.Київ, ОСОБА_1 , м.Тернопіль, про: визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області №222 від 12.11.2012 «Про питання комунальної власності»;) скасувати Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.12.2012; визнання недійсними результатів аукціону, проведеного Тернопільською філією Товарної біржі «Універсальна земельна товарна біржа» «Придніпровська» (оформленого протоколом №3), з продажу гідротехнічних споруд ставка №7, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; витребування у ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Тернопільський облрибокомбінат» гідротехнічних споруд ставка №7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 26), - Публічному акціонерному товариству «Тернопільський облрибокомбінат», вул.Набережна, 13, с.Урмань Бережанського району Тернопільської області, 47510 (адреса для листування).

Ухвала підписана 26.05.2020, набирає законної сили відповідно до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена протягом 10 днів від дати її підписання до Західного апеляційного господарського суду, з урахуванням гарантій, встановлених п.4 розділу Х Господарського процесуального кодексу України (ч.7 ст.174, п.6 ч.1 ст.255, ч.1 ст.256, ст.257, пп.17.5 п.17 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.О. Андрусик