ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

25 травня 2020 року м. Херсон Справа № 923/1116/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М., за участю секретаря судового засідання Степанової Н.Д. розглянувши справу

за заявою: Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

за участю учасників судового процесу:

від заявника - не прибув;

від кредиторів:

АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" - не прибув;

ОСОБА_2 - не прибула;

АТ "Альфа-Банк" - не прибув;

керуючий реструктуризацією Козлов В.О. - не прибув.

в с т а н о в и в:

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 22.01.2020 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ); введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на 120 днів з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; оприлюднене на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

18.02.2020 до суду від Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" надійшла заява вих. № 01-4-1/376 від 13.02.2020 про визнання кредиторських вимог до боржника у розмірі 50068,96 грн.

Ухвалою від 19.02.2020 заява прийнята до розгляду та призначено її розгляд на 23.03.2020 в попередньому засіданні.

25.02.2020 до суду від ОСОБА_2 надійшла заява від 19.02.2020 про визнання кредиторських вимог до боржника у розмірі 582123 грн 96 коп.

Також 25.02.2020 до Господарського суду Херсонської області надійшла заява АТ "Альфа Банк" про вступ у справу в якості належного кредитора та визнання кредиторських вимог , якою заявник просить:

- залучити до участі у справі замість кредитора АТ "Укрсоцбанк" (ПАТ "Укрсоцбанк") його правонаступника Акціонерне товариство "Альфа-Банк";

- визнати вимоги кредитора ПАТ "Укрсоцбанк" (АТ "Укрсоцбанк") правонаступником якого є АТ "Альфа Банк" в розмірі 48 467,08 (сорок вісім тисяч чотириста шістдесят сім) доларів США, що в еквіваленті складає 1 205 288,29 (один мільйон двісті п`ять тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень, з яких:- заборгованість за тілом кредиту - 23 116,79 доларів США (або 576 061,16 гривень); заборгованість за відсотками - 15 417,77 доларів США (або 384 204,66 гривень) - розмір пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту - 5210,77 доларів США (129 850,30 гривень)- Розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 4 621,75 доларів США (115 172,16 гривень).

Ухвалою від 26.02.2020 заяви кредиторів прийняті до розгляду та призначено їх розгляд на 23.03.2020 в попередньому засіданні.

16.03.2020 представник боржника ОСОБА_5 направила до суду відзив про результати розгляду заяви про грошові вимоги ОСОБА_2 , за яким просить суд задовольнити заяву гр. ОСОБА_2

Також 16.03.2020 представник боржника ОСОБА_5 направила до суду відзив про результати розгляду заяви про грошові вимоги АТ "Альфа банк", за яким просить суд задовольнити частково заяву банку з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_1 про стягнення кредиторської заборгованості у сумі 31064 дол.США, що в еквіваленті становить 753 579,82 грн, в решті відмовити за необґрунтованістю.

Також 16.03.2020 представник боржника ОСОБА_5 направила до суду відзив про результати розгляду заяви про грошові вимоги АТ "Херсонська теплоелектроцентраль", за яким просить суд задовольнити частково заяву банку з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_1 про стягнення кредиторської заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 29327 грн, судовий збір у сумі 1820,07 грн, по витратам, пов`язаним із розглядом справи № 923/1116/19 у сумі 4204 грн, а в решті відмовити.

Представник боржника додала докази направлення копії відзивів усім кредиторам та арбітражному керуючому.

Також 16.03.2020 АТ "Альфа-банк" направив до суду на виконання ухвали докази сплати судового збору.

18.03.2020 від арбітражного керуючого надійшов звіт про результати перевірки декларації боржника.

19.03.2020 від АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" надійшла заява про зменшення розміру кредиторських вимог. З урахуванням отриманого відзиву від боржника кредитор просить визнати грошові вимоги та включити до реєстру вимог кредиторів його вимоги на загальну суму 46 485,89 грн, що складаються з суми 40 461,82 грн боргу за спожиту теплову енергію (основний борг) та судові витрати 6 024,07 грн Заявник прийняв до уваги факт, що з 23.10.2019 власником квартири АДРЕСА_1 є ТОВ "ФК"Соул", про що кредитор дізнався лише після отримання відзиву. Тому він зменшує кредиторські вимоги в цій часині на 3 583,07 грн (5 465,70 грн - 1 882,63 грн); 3 583,07 грн складається із нарахувань заборгованості у розмірі 601,83 грн за листопад 2019, 1738,92 грн за грудень 2019 та 1242,32 грн за січень 2020 року.

Кредитор не надав до суду доказів направлення копії заяви боржнику та арбітражному керуючому.

20.03.2020 від керуючого реструктуризацією надійшло повідомлення про розгляд заяви про грошові вимоги кредитора гр. ОСОБА_2 В повідомленні зазначено, що грошові вимоги ОСОБА_2 у сумі 586 327,96 грн включено до реєстру кредиторських вимог боржника ОСОБА_1 наступним чином: 4204,00 грн. - до 1 першої черги (судовий збір); 370 768,05 грн до 4 черги (вимоги не забезпечені заставою), 25616,91 грн - до 6 черги (інші вимоги); 185 739,00 грн (вимоги забезпечені заставою майна боржника).

20.03.2020 від керуючого реструктуризацією надійшло повідомлення про розгляд заяви про грошові вимоги кредитора АТ "Херсонська ТЕЦ".

Грошові вимоги АТ "Херсонська ТЕЦ" в сумі 35351,54 грн включено до реєстру кредиторських вимог ОСОБА_1 наступним чином: 6024,07 грн. - до 1 черги (судовий збір); 29327,47 грн - до IV черги (вимоги, не забезпечені заставою).

Керуючий реструктуризацією вирішуючи питання включення грошових вимог кредитора АТ "Херсонська ТЕЦ" прийняв до уваги відзив на заяву про визнання грошових вимог АТ "Херсонська ТЕЦ", за яким боржник ОСОБА_1 визнає грошові вимоги АТ "Херсонська ТЕЦ" у сумі 3535 1,54 грн

У відмові включити частину грошових вимог АТ "Херсонська ТЕЦ" у сумі 14717,42 грн до реєстру кредиторських вимог ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що у зв`язку з тим що АТ "Херсонська ТЕЦ" до заяви про визнання грошових вимог не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності кредиторської заборгованості ОСОБА_1

Також 20.09.2020 керуючий реструктуризацією направив суду повідомлення, що ним план реструктуризації боргів боржника не складено, оскільки судом не затверджено реєстр вимог кредиторів.

Попереднє засідання за клопотанням сторін перенесено з 23.03.2020 на 21.04.2020 у зв`язку із запровадженням у країні заходів по запобіганню поширення коронавірусної інфекції. Станом на 23.03.2020 такі заходи були запроваджені по 03.04.2020.

Перед попереднім засіданням, призначеним на 21.04.2020 надійшло клопотання від арбітражного керуючого - керуючого реструктуризацією Козлова В.О., представника боржника ОСОБА_1 , представника кредитора ОСОБА_2 про проведення попереднього засідання без їх участі.

Судом проведення попереднього засідання відкладалося 23.03.2020, 21.04.2020 та 15.05.2020 у зв`язку з клопотаннями АТ "Альфа банку" про неможливість забезпечити явку представника у зв`язку з санітарно-епідеміологічною ситуацією в країні, викликаною пандемією коронавірусу. Задовольняючи клопотання банку про відкладення, суд рекомендував банку надати первинні документи, які підтверджують грошові вимоги.

На виконання рекомендацій суду, АТ "Альфа банк" 21.05.2020 направив заяву про долучення документів з доданням дев`яти документів, які, на думку кредитора, підтверджують заявлені грошові вимоги цього кредитора.

При таких обставинах, суд 25.05.2020 проводить попереднє засідання за наявними письмовими доказами.

До початку судового засідання від арбітражного керуючого - керуючого реструктуризацією Козлова В.О надійшов реєстр кредиторів з клопотанням про його затвердження.

У судовому засіданні 25.05.2020 судом проведено попереднє засідання та встановлено наступне.

У відповідності до п.1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на звернення з заявами про грошові вимоги кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Відповідно до ч.4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 14 днів з дня постановленої ухвали; дата засідання господарського суду, яке має відбутись не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Статтею 133 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна.

Кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, після покритгя витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем цього майна, та сплати додаткової винагороди арбітражного керуючого відповідно до положень статті 30 цього Кодексу використовуються виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Так, за наслідками дослідження заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника, визнанню кредитором фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) підлягає:

1. Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" ()

Так, із заяви АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" вбачається, що у боржника існує заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 44044,89 грн, із них заборгованість за квартирою АДРЕСА_2 за період з січня 2009 по січень 2020 у сумі 23168,08 грн та за квартирою АДРЕСА_1 за період з квітня 2015 по січень 2020 у сумі 20878,81 грн (т.3 а.с. 2-17).

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 22.01.2020 у справі № 923/1116/19 (яка набрала законної сили 22 січня 2020 року) встановлено, що боржник ОСОБА_1 визнає кредиторські вимоги перед АТ "Херсонська теплоелектроцентраль", а саме:

1) по справі № 766/14673/17 заборгованість за спожиту теплову енергію за період з січня 2009 по серпень 2017 в сумі 13 916, 36 грн (по адресу: АДРЕСА_2 ) та судові витрати у сумі 800 грн;

2) по справі № 766/14312/18 заборгованість за спожиту теплову енергію за період з квітня 2015 по липень 2018 в сумі 15 411,11 грн. (по адресу: АДРЕСА_1 ) та судові витрати в сумі 1020,07 грн за період з вересня 2017 та серпень 2018 по січень 2020 року у ОСОБА_1 .

Боржник за результатами розгляду заяви кредитора АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" направив відзив до суду та арбітражному керуючому.

Згідно відзиву боржник вважає безспірними вимоги в сумі 29327,47 грн, які підтверджені на підставі судового наказу, виданого Херсонським міським судом Херсонської області по справі № 766/14673/17 від 27.10.2017, рішення Херсонського міського суду Херсонської області по справі № 766/14312/18 від 04.06.2019, та такий розмір визнавався боржником у заяві ОСОБА_1 .

Що стосується решти суми заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 9251,72 грн у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 ; в сумі 5465,70 грн у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , то боржник пояснює, що вимоги АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" пред`явлені в межах строку загальної позовної давності; відсотки та штрафні санкції у період після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у грошові вимоги до боржника кредитора не входять, але не надано суду письмових доказів про фактичне нарахування заборгованості у бухгалтерському та податковому обліку. Зазначення нарахувань у довідці по розрахунках за централізоване опалення за період з 01.02.2015 по 01.02.2020, а також у довідці № 563427 від 07.05.2015, не завжди свідчить про їх фактичне нарахування кредитором, а розрахунок такої заборгованості не є належним доказом, тому є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, боржник звернув увагу, що як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.11.2019, боржник не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а з 23.10.2019 власником є ТОВ "ФК "Соул" ( т.3 а.с.115).

Арбітражний керуючий також визнав основний борг у сумі 29 327 грн 47 коп. та судовий збір у сумі 6024,07 грн.

Таким чином, боржником та арбітражним керуючим - керуючим реструктуризацією не визнається заборгованість за спожиту теплову енергію по наступним адресам:

АДРЕСА_2 в сумі 9 251, 72 грн за період з вересня 2017 по січень 2020 включно;

АДРЕСА_1 в сумі 5 465, 70 грн. за період з серпня 2018 по січень 2020 включно.

З урахуванням відзивів кредитор зменшив грошові вимоги до загальної суми 46485,89 грн, яка складається із суми боргу 40 461,82 грн за спожиту енергію та судові витрати у сумі 6 024,07 грн (т.3 а.с.153).

Кредитор, зменшуючи грошові вимоги, зазначив, що є правові підстави для зменшення розміру кредиторських вимог на суму 3 583,07 грн з урахуванням того, що з 23.10.2019 власником квартири АДРЕСА_1 є ТОВ "ФК "Соул".

Відповідно ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно статті 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ст. 530 ЦК України).

Одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається (ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 ЦК України).

Таким чином суд вважає доведеними грошові вимоги кредитора АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" () в сумі 29327,47 грн та судові витрати на суму 6 024,07 грн.

В решті грошових вимог на суму 11134,35 грн відмовляє, із огляду на наступне.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.73ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства). Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.2.1,2.2 Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Мінфіну України від 24.05.1995 № 88 первинні документи - це документи, створені в письмовій або електронній формі, що містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Господарські операції відображаються в бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог Положення № 88 (п. 1.2 Положення № 88 ).

Таким чином, відповідно до вищенаведених норм належними доказами наявності заборгованості заявник має надати первинні документи, які стали підставою для обліку за боржником заборгованості, яка заявлена ним до включення в реєстр кредиторів.

Кредитором не надано первинних документів, які б підтверджували наявність у боржника перед ним заборгованості за спожиту теплову енергію на суму 11 134,35 грн (40 461,82 грн - 29327,47 грн), додані до заяви довідки, підписані оператором, не можуть бути віднесені до первинних документів, оскільки не містять обов`язкових реквізитів первинного документа, передбачених ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Відповідно до згаданої норми первинні документи можуть бути складені в паперовій або в електронній формі і містити такі обов`язкові реквізити:

назва документа (форми);

дату складання;

назва підприємства, від імені якого складено документ;

зміст і обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, які дозволяють ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Мінфін України в листі від 15.01.2015 № 31-11410-08-10/871 наявність перерахованих вище реквізитів на документі наділяє його юридичну чинність і доказовістю.

Наразі, суд зазначає, що провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 було відкрито ухвалою Господарського суду Херсонської області від 22.01.2020. Одночасно, тією ж ухвалою про відкриття провадження по справі вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів, під яким розуміється зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію. Ухвала про відкриття провадження є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій.

Частиною 2 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

1) зупиняється виконання боржником грошових зобов`язань, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

2) зупиняється стягнення з боржника за всіма виконавчими документами, крім виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів чи про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, а також крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, у тому числі одержаних від продажу майна боржника, або перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж;

3) не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення вимог, на які поширюється мораторій;

4) зупиняється перебіг позовної давності щодо вимог до боржника;

5) не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань боржника.

Згідно ст. 45 Кодексу конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника. Оскільки вимоги АТ "Херсонська теплоелектроцентраль", які визнані судом на підставі судових рішень, виникли за період з 01.01.2009 по 01.08.2018, а тому є конкурсними та підпадають під дію мораторію.

Відповідно до норми ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги, які складають суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 29 327 грн 47 коп., яка виникла у боржника перед АТ " Херсонська теплоелектроцентраль" () віднести до четвертої черги. Вимоги, що складають суму судових витрат у розмірі 6024 грн 07 коп. віднести до першої черги. В решті грошових вимог на суму 11 134 грн 35 коп. відмовити.

2. Фізична особа ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_3 , зареєстрована: АДРЕСА_3, тел. НОМЕР_4, що є правонаступником ПАТ "Фідобанк" та ВАТ "Ерсте Банк" ).

Біла Ю.І. звернулась до суду 25.02.2020 з заявою про визнання грошових вимог до боржника у сумі 582 123,96 грн та судових витрат у сумі 4204 грн ( т.3 а.с.52-72).

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує наступними обставинами.

Вона зазначила, що рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 21.12.2016 по справі № 668/6723/15-ц за позовом ПАТ "Фідобанк" до ОСОБА_1 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Фідобанк" в рахунок заборгованості за кредитним договором №014/5150/2/13655 від 15.04.2008, який укладений між ВАТ "Ерсте Банк" та ОСОБА_1 , в сумі 21106,69 доларів США, пеню 3262,72 грн, судові витрати в сумі 3654,00 грн.

За рішенням встановлено, що 15.04.2008 між ВАТ "Ерсте Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 014/5150/2/13655, предметом якого було надання кредиту в сумі 29400, 00 доларів США з кінцевим строком погашення до 14.04.2028 із сплатою 12,5 % річних за користування кредитними коштами.

Сплату кредитної заборгованості ОСОБА_1 припинив з 18.03.2015.

Виконання рішення Апеляційного суду Херсонської області від 21.12.2017 було зупинено до закінчення касаційного провадження, тому виконавчий лист не видавався, що підтверджується ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.05.2017.

На даний час відкрито касаційне провадження по справі № 668/6723/15-ц, що підтверджується ухвалою Верховного Суду від 16.12.2019. Результати розгляду справи невідомі.

Таким чином, рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 21.12.2016 по справі № 668/6723/15-ц на день розгляду заяви ОСОБА_2 є таким, що набрало законної сили

Станом на день звернення ОСОБА_2 до суду загальна заборгованість за кредитним договором № 014/5150/2/13655 від 15.04.2008 р. - 582123,96 грн, що складається із заборгованості по кредиту 19833,21 доларів США; заборгованість по відсоткам 2934,24 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 19.02.2020 р. за 1 долар США 24.4431 грн - 556 507,05 грн; пеня 25616,91 грн.

Як вбачається із договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, укладеного між ПАТ "Фідобанк", який є правонаступником ВАТ "Ерсте Банк" та ОСОБА_2 , що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р. № 45 від 18.01.2018, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальника за кредитним договором № 014/5150/2/13655 від 15.04.2008 та договором іпотеки № 014/5150/2/13655/1 від 15.04.2008, які укладені між ВАТ "Ерсте Банк" та

ОСОБА_1 метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ВАТ "Ерсте Банк" та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки № 014/5150/2/13655/1 від 15.04.2008, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Зоріною Н.В. за р. № 2464. Предметом іпотеки є однокімнатна квартира, загальною площею 30,00 кв.м., житловою площею 14,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до п.1.3 договору іпотеки № 014/5150/2/13655/1 визначена вартість предмета іпотеки 185 739 грн (т.3 а.с. 60-63).

На адресу боржника надсилалось повідомлення про порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору та звернення стягнення на предмет іпотеки від 19.01.2018, яке було ним отримано , але заборгованість не погашено до теперішнього часу.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник розглянув заяву про визнання ОСОБА_2 та визнав у повному обсязі (т.3 а.с.110).

Арбітражний керуючий - керуючий реструктуризацією Козлов В.О. також розглянув заяву ОСОБА_2 про грошові вимоги визнав у повному обсязі (т.3 а.с161).

Відповідно ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Судом, за результатом розгляду заяви ОСОБА_2 про грошові вимоги до боржника у сумі 582 123, 96 грн та судових витрат у сумі 4204 грн встановлено наступне.

Відповідно до постанови Господарського суду Херсонської області від 22.01.2020 у справі № 923/1116/19 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на 120 днів з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

З огляду на те, що кредитор просить задовольнити вимоги в сумі 582123,96 грн, які стягнуті на підставі рішення Апеляційного суду Херсонської області від 21.12.2016, отже ці вимоги є безспірними та такий розмір визнавався боржником у заяві ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи від 17.12.2019.

Що стосується решти суми кредитної заборгованості за кредитним договором № 014/5150/2/13655 від 15.04.2008, який укладений між ВАТ "Ерсте Банк" та ОСОБА_1 , вимоги ОСОБА_2 пред`явлені в межах строку загальної позовної давності, як новим кредитором, за повідомленням про порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору та звернення стягнення на предмет іпотеки від 19.01.2018; відсотки та штрафні санкції у період після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у грошові вимоги до боржника ОСОБА_2 не входять, тому є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, у суду відсутні сумніви щодо достовірності обставин, викладених у заяві або добровільності їх визнання.

При таких обставинах, суд прийшов до висновку про доведеність грошових вимог кредитором ОСОБА_2 у сумі 582123,96 грн та судових витрат у сумі 4204 грн.

Згідно ст. 45 Кодексу конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника. Оскільки вимоги АТ "Херсонська теплоелектроцентраль", які визнані судом на підставі судових рішень, виникли до 22.01.2020, а тому є конкурсними та підпадають під дію мораторію.

Згідно статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Крім того, для забезпечення договірних зобов`язань за кредитним договором №014/ 5150/2 /13655 від 15.04.2008 між ВАТ "Ерсте банк" та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки № 014/5150/2/13655/1 від 15.04.2008. Згідно згаданого договору предметом іпотеки стала однокімнатна квартира, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 . за п.1.3. загальна вартість предмету іпотеки визначається сторонами в сумі 185 739 грн ( т.3 а.с. 60- 65).

Відповідно до статті 572 ЦК України, силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною першою статті 583 ЦК України визначено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель); відповідні положення наведено також у частині другій статті 11 Закону України «Про заставу», за якою заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель).

Згідно зі статтею 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За змістом частини першої статті 584 ЦК України, частини першої статті 12 Закону України «Про заставу» у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором застави (частина друга статті 589 ЦК України, стаття 19 Закону України «Про заставу»).

Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника.

Частинами п`ятою, шостою статті 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною, зокрема, до припинення основного зобов`язання.

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору.

Положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

За наведеними вище положеннями законодавства іпотекодержатель (заставодержатель) має право задовольнити всі свої забезпечені заставою чи іпотекою вимоги до боржника у розмірі вартості фактичної реалізації предмета майнової поруки, що здійснюється в порядку, передбаченому законодавством (якщо інше не передбачено договором або законом).

Отже, виражений у грошовій формі розмір зобов`язання майнового поручителя визначається виходячи із дійсних на відповідний момент зобов`язань боржника, які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), з урахуванням обсягу забезпечення за умовами забезпечувального договору.

На підставі викладеного, суд визначив, що відповідно до норми ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги, що складаються із суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 370 768,05 грн (сума основного боргу, незабезпеченою заставою), яка виникла у боржника перед ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_3 ) віднести до четвертої черги. Вимоги, що складаються із суми боргу, яка складає штрафні санкції у розмірі 25 616,91 грн віднесені до шостої черги. Вимоги, що складаються із суми судових витрат у розмірі 4204 грн віднести до першої черги. Вимоги ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_3 ), які забезпечені заставою майна боржника складають суму вартості іпотечного майна у розмірі 185 739 грн (за оцінкою майна на день укладення договору іпотеки).

3. Акціонерне товариство "Альфа Банк" (), що є правонаступником АТ " Укрсоцбанку"

25.02.2020 до суду звернулось АТ "Альфа Банк" з заявою щодо вступу у справу у якості належного кредитора (т.3 а.с.31-50).

Свою заяву банк мотивував наступним.

Він зазначив, що серед кредиторів, чиї вимоги визнає ОСОБА_1 , заявлено Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк". Заявник зазначив, що свого часу Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" змінило свою назву на Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (без зміни реквізитів, кодів ЄДРПОУ та МФО).

Також 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" та єдиним акціонером АТ "Укрсоцбанк" затверджено рішення про реорганізацію АТ "Укрсоцбанк" шляхом приєднання до АТ "Альфа-Банк".

Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ "Укрсоцбанк" від 15.10.2019, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ "Укрсоцбанк" які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ "АЛЬФА-БАНК" з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019.

Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ "Альфа-Банк" від 15.10.2019 було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу).

Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту "г" пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків", пунктів 3.1., 5.3., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 "Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників", було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ "Альфа-Банк" у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Згідно п. 1 Передавального акта від 15.10.2019, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ "Укрсоцбанк" правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ "АЛЬФА-БАНК". Правонаступництво щодо майна, прав обов`язків АТ "Укрсоцбанк" виникає у АТ "Альфа-Банк" з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" та рішенням єдиного акціонера АТ "Укрсоцбанк" а саме з 15.10.2019.

У зв`язку з цим, банк просить суд залучити до участі у справі замість кредитора АТ "Укрсоцбанк" (ПАТ "Укрсоцбанк") його правонаступника Акціонерне товариство "Альфа-Банк", , МФО 300346, п/р № IВАN UА0000008. Місцезнаходження: 03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100.

Також заявник просить суд визнати вимоги кредитора ПАТ "Укрсоцбанк" (АТ "Укрсоцбанк") правонаступником якого є АТ "Альфа Банк" в розмірі 48 467,08 (сорок вісім тисяч чотириста шістдесят сім) доларів США, що в еквіваленті складає 1 205 288,29 (один мільйон двісті п`ять тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень, з яких:-

- Заборгованість за тілом кредиту - 23 116,79 доларів США (або 576 061,16 гривень);

- Заборгованість за відсотками - 15 417,77 доларів США (або 384 204,66 гривень);

- Розмір пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту - 5 210,77 доларів США (129 850,30 гривень);

- Розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 4 621,75 доларів США (115 172,16 гривень);

В підтвердження заявник долучив до заяви розрахунок вимог банку у зв`язку з неповерненням ОСОБА_1 (ідент.код НОМЕР_1 ) кредитної заборгованості за кредитним договором № Ф060497П від 24.05.2006, копію кредитного договору № Ф060497П від 24.05.2006, копію іпотечного договору № 02-23-Ф060497П/Ф060498П-1039, заяву на видачу кредиту та заяву про видачу готівки, довідка АТ" Альфа-банк" про стан розрахунків на 04.02.2020 ОСОБА_1 за період з 24.05.2006 по 01.02.2020 за договором кредиту № Ф060497П від 24.05.2006. На зазначеному розрахунку відсутні підписи посадових осіб, які видали ці документи.

Боржник 16.03.2020 направив відзив на заяву АТ "Альфа Банк", в якому не заперечує проти залучення цього банку як правонаступника АТ "Укрсоцбанк" та визнав частково вимоги в сумі 31064,44 дол. США, що в еквіваленті становить 753 579,82 грн (т.3 а.с. 112-113).

Свою позицію боржник обґрунтував тими обставинами, що кредитором платежі на погашення кредиторської заборгованості за період з 05.07.2006 по 11.08.2014 АТ "Укрсоцбанк" зараховувались несвоєчасно та не в повному обсязі, що призвело до збільшення нарахувань по всім видам платежів та збільшенню боргу за кредитним договором, наприклад платежі:

від 03.08.2011 в сумі 736,00 доларів США (зарахування на погашення процентів кредиту відбулось лише 10.08.2011 та 12.09.2011);

від 09.12.2011 в сумі 711,0 доларів США (зарахування на погашення процентів та кредиту відбулось лише 12.12.2011 та 10.01.2012);

від 05.12.2012 в сумі 670,00 доларів США (зарахування на погашення процентів та кредиту відбулось лише 10.12.2012 та 10.01.2013);

від 02.08.2013 в сумі 648,00 доларів США (зарахування на погашення процентів кредиту відбулось лише 12.08.2013);

від 06.11.2013 в сумі 1495,00 доларів США (зарахування на погашення кредиту відбулось лише 07.11.2013).

Також боржник зазначив, що ті платежі, які при достроковому погашенні були кредитором зараховані не на погашення залишку заборгованості по кредиту, а на погашення процентів за період з 05.07.2006 по 11.08.2014 становлять загальну суму 49,68 доларів США. Ці обставини він підтверджує випискою по особовому рахунку ПАТ "Укрсоцбанк" від 30.07.2018 (т.1 а.с 113). Тому, на його думку, підлягає до стягнення заборгованість по кредиту не 23116,79 дол. США, а 23067,11 дол.СІІІА.

З огляду на те, що вимоги кредитора про стягнення кредитної заборгованості за період з 24.05.2006 по 15.05.2015 заявлені в сумі 31064,44 дол. США, що в еквіваленті становить 753 579,82 грн, на думку боржника, підлягають задоволенню.

Боржник звертає увагу суду, що вартість предмета іпотеки становить 1 545 740,00 грн.

Також боржник звернув увагу суду, що всі вимоги забезпеченого кредитора, які виникли з кредиту в іноземній валюті конвертуються у гривню по курсу НБУ на день відкриття справи про неплатоспроможність, станом на 22.01.2020 24,2586 грн за 1 дол. США, а не на 01.02.2020 по 24,9196 грн (т.3 а.с.112-113).

Арбітражний керуючий - керуючий реструктуризацією Козлов В.О. повідомленням від 17.03.2020 за №02-01/2359 повідомив суд та заявника про задоволення та включення до реєстра кредиторів грошових вимог АТ "Укрсоцбанк" у сумі 753 579,82 грн із огляду на те, що сама ця сума визнана боржником. Решту грошових вимог не включає до реєстру грошових вимог боржника ОСОБА_1 , оскільки до заяви не додано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності кредиторської заборгованості ОСОБА_1 перед АТ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ "Альфа банк". Також арбітражний керуючий зазначив, що ним не приймаються до уваги відсотки та штрафні санкції, нараховані у період після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, що суперечить п.3 ч.1 ст.120 Кодексу України з процедур банкрутства (т. 3 а.с 173).

Суд розглянув заяву по суті та встановив наступне.

Згідно договору кредиту № Ф060497 від 24.05.2006, укладеного між АКБСР "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 було отримано кредит у сумі 59 400,00 доларів США зі сплатою 12,0% річних строком до 23 травня 2021 року. Погашення кредиту здійснюється шляхом сплати щомісяця 330,00 доларів США, а проценти щомісяця нараховуються банком розрахунково-касовим методом (т.1 а.с.125-127).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АКБСР "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір № 02-23-Ф060497/ Ф060497П від 04.05.2006 р., посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Яценком О.М. за р. № 1522. Предметом іпотеки є чотирикімнатна квартира, загальною площею 106,2 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (т.1 а.с.128- 132).

Сплату кредитної заборгованості ОСОБА_1 припинив з 11.08.2014, що підтверджуються випискою по особовому рахунку ПАТ "Укрсоцбанк" від 30. 07.2018.

Відповідно до п.п. 3.1.1. Кредитного договору протягом одного робочого дня від дати набрання чинності договором, визначеним п.3.3.,3.3.14 договору Банк зобов`язується відкрити Позичальнику позичковий рахунок та видати Позичальнику готівкові гроші у сумі кредиту в порядку, визначеному цим договором і в такі строки:

- у разі надання Позичальником заяви на одержання готівки після закінчення операційного часу Кредитора - в день її надання;

- у разі надання Позичальником заяви на одержання готівки після операційного часу Кредитора не пізніше наступного робочого дня.

Факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується банківською випискою про рух грошових коштів на особовому рахунку Боржника.

Відповідно п.п. 3.3.8. Кредитного договору. Позичальник зобов`язується своєчасно і в повному обсязі погашати Кредит з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливим штрафними санкціями, в порядку визначеному п.1.1 договору.

Згідно п.п. 1.1.2 договору погашення кредиту здійснюється до 10 числа місяця наступного за місяцем, передбаченим у графіку та в останній день користування кредитом з кінцевим терміном повернення основного боргу до 23.05.2021.

Банк, посилаючись на те, що Позичальник порушує строки повернення кредиту та процентів, що встановлені Кредитним договором, у Боржника наявна заборгованість перед банком у розмірі в розмірі 48 467,08 (сорок вісім тисяч чотириста шістдесят сім) доларів США, що в еквіваленті складає 1 205 288,29 (один мільйон двісті п`ять тисяч двісті вісімдесят вісім) гривень, з яких:

- заборгованість за тілом кредиту - 23 116,79 доларів США (або 576 061,16 гривень);

- заборгованість за відсотками - 15 417,77 доларів США (або 384 204,66 гривень);

- розмір пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту - 5 210,77 доларів США (129 850,30 гривень);

- розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 4 621,75 доларів США (115 172,16 гривень).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Укладений між Банком та гр. ОСОБА_1 Кредитний договір № Ф060497П від 24.05.2006 за своєю правовою природою є кредитним договором, до положень якого також застосовуються приписи Цивільного кодексу України щодо позики.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 2 статті 1050 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 ГК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до приписів статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що гр. ОСОБА_1 , починаючи з 11.08.2014 допустив прострочення виконання свого обов`язку щодо повернення суми запозичених коштів.

Вказані обставини стали підставою для звернення ПАТ "Укрсоцбанк" до Херсонського міського суду із позовом про стягнення загальної суми заборгованості за Кредитним договором, сплати процентів та штрафних санкцій.

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області знаходиться справа № 766/12009/17 за позовною заявою ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості перед ПАТ "Укрсоцбанк" за договором кредиту № Ф060497 від 24.05.2006 р. в розмірі 31114,12 долари США, що в еквіваленті на 13.06.2017 становить 811166,95 грн., що складається із заборгованості по кредиту 23116,79 дол. США (еквівалент 602670,94 грн); заборгованість по відсоткам 7997,33 дол. США (еквівалент 208496,01 грн.). На день розгляду заяви кредитора про грошові вимоги, судове рішення у цивільному позові не прийнято, провадження у справі не закрито.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до статті 4 кредитного договору у разі прострочення Позичальником договірних зобов`язань сторони погодили розміри штрафних санкцій.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК "України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що заявлені грошові вимоги, які ґрунтуються на заборгованості боржника перед кредитором АТ "Альфа банк" у розмірі 48 479,34 грн. доларів США, що еквівалентні сумі 1 176 040 грн.84 коп., що складаються з заборгованості за тілом кредиту, відсотків та пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту і пені за несвоєчасне повернення відсотків підлягають задоволенню частково у сумі 31064,44 дол.США, що еквівалентно сумі 753 579, 82 грн.

Задовольняючи частково заяву про кредиторські вимоги АТ " Альфа банк" суд виходив із наступного.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.73ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства). Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до п.ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.2.1,2.2 Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Мінфіну України від 24.05.1995 № 88 первинні документи - це документи, створені в письмовій або електронній формі, що містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Господарські операції відображаються в бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог Положення № 88 (п. 1.2 Положення № 88 ).

Таким чином, відповідно до вищенаведених норм належними доказами наявності заборгованості заявник має надати первинні документи, які стали підставою для обліку за боржником заборгованості, яка заявлена ним до включення в реєстр кредиторів.

Кредитором не надано первинних документів, які б підтверджували наявність у боржника перед ним заборгованості кредитним договором у сумі 48 479,34 дол. США доданий до заяви розрахунок станом на 22.01.2020, підписаний представником ОСОБА_8 , не можуть бути віднесені до первинних документів, оскільки не містять обов`язкових реквізитів первинного документа, передбачених ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Відповідно до згаданої норми первинні документи можуть бути складені в паперовій або в електронній формі і містити такі обов`язкові реквізити:

назва документа (форми);

дату складання;

назва підприємства, від імені якого складено документ;

зміст і обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, які дозволяють ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до Мінфін України в листі від 15.01.2015 № 31-11410-08-10/871 наявність перерахованих вище реквізитів на документі наділяє його юридичну чинність і доказовістю.

Таким чином, кредитором не доведено жодними доказами (заявою про видачу готівки, меморіальними ордерами, виписками по особовому рахунку тощо) фактичне нарахування платежів у бухгалтерському обліку, доказів, що підтверджують розмір збитків, завданих неналежним виконанням зобов`язань, ступінь виконання умов кредитного договору та наявності обставин, які мають істотне значення.

Разом з тим, як витікає із відзиву боржника, він визнає кредиторські вимоги на суму 31 064,44 дол.США, що в еквіваленті становить суму 753 579 грн 82 коп.

Відповідно ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Таким чином, суд задовольняє кредиторські вимоги у розмірі визнаному боржником без підтвердження первинними документами 31 064,44 дол. США.

Суд застосовує курс іноземної валюти для перерахунку боргу у гривнях на день провадження у справі про неплатоспроможність у відповідності до абз.2 п.5 Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, згідно якого визначено, що склад та розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, які виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, визначаються в національній валюті за курсом, встановленим НБУ на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. До розміру вимог такого забезпеченого кредитора не включаються штрафні санкції та пеня.

Станом на 22.01.2020 курс гривні до долара США складав 24, 2586 грн за 1 долар США.

Що стосується решти суми кредитної заборгованості станом на 01.02.2020 в сумі 17 402,64 дол.США, вимоги АТ "Альфа банк" відхиляються, оскільки: 1) нараховані відсотки та штрафні санкції у період після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника відповідно до ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства припиняються; 2) кредитором не надано суду письмових доказів, що підтверджують наявну кредитну заборгованість.

Також, суд зазначає, що кредитором за звернення з заявою з грошовими вимогами сплачено судовий збір у сумі 4204 грн, що підтверджено платіжним дорученням № 1065230 від 13.03.2020 (т.3 а.с.121), зазначена сума має бути включена до реєстру кредиторів.

Згідно статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та Позичальником був іпотечний договір № 02-23-Ф060497П/Ф060498П-1039.

Відповідно до статті 572 ЦК України, силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною першою статті 583 ЦК України визначено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель); відповідні положення наведено також у частині другій статті 11 Закону України «Про заставу», за якою заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель).

Згідно зі статтею 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За змістом частини першої статті 584 ЦК України, частини першої статті 12 Закону України «Про заставу» у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором застави (частина друга статті 589 ЦК України, стаття 19 Закону України «Про заставу»).

Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника.

Частинами п`ятою, шостою статті 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною, зокрема, до припинення основного зобов`язання.

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору.

Положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

За наведеними вище положеннями законодавства іпотекодержатель (заставодержатель) має право задовольнити всі свої забезпечені заставою чи іпотекою вимоги до боржника у розмірі вартості фактичної реалізації предмета майнової поруки, що здійснюється в порядку, передбаченому законодавством (якщо інше не передбачено договором або законом).

Отже, виражений у грошовій формі розмір зобов`язання майнового поручителя визначається виходячи із дійсних на відповідний момент зобов`язань боржника, які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), з урахуванням обсягу забезпечення за умовами забезпечувального договору. Оцінка предмета забезпечення (майна) сторонами на момент укладення договору не впливає на обсяг забезпечених вимог у разі звернення стягнення на предмет забезпечення.

Закон про банкрутство не містить іншого порядку та способу визначення забезпечених вимог, ніж наведені вище положення законодавства, не пов`язує визначення вимог, забезпечених заставою (іпотекою) майна боржника, для включення їх до реєстру вимог, із договірною вартістю предметів забезпечення.

Натомість, правове значення має розмір підтверджених документально зобов`язань боржника/основним зобов`язанням та вартість фактичної реалізації предмета забезпечення, яка на стадії затвердження реєстру вимог кредиторів за результатами попереднього засідання ще невідома.

За рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється погашення вимог забезпечених кредиторів у позачерговому порядку .

Таким чином, забезпеченими зобов`язаннями в розумінні статті 1 Закону та відповідно вимогами забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, є всі вимоги кредитора, які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), і є дійсними на момент визнання вимог та можуть бути задоволені за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення відповідно до умов забезпечувальних договорів та чинного законодавства.

Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 902/492/17 від 15.05.2018.

Відповідно до п.1.2 іпотечного договору визначена іпотечна вартість предмету іпотеки за згодою сторін і складає суму 578 796 грн.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про віднесення вимог АТ "Альфа банк" в розмірі 578 796 грн до вимог, що забезпечені заставою фізичної особи.

Відповідно до ст.47 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий-управляючий реструктуризацією Козлов В.О. надав на затвердження реєстр грошових вимог кредиторів складеного станом на 20.03.2020. Судом перевірена правильність включення усіх вимог та визначення черговості погашення заявлених вимог. Суд прийшов до висновку про затвердження поданого реєстру. разом з тим, звернув увагу, що невключені вимоги щодо сплати АТ" Альфа банк" судових витрат у сумі 4 204 грн.

На підставі викладеного, суд визначив, що відповідно до норми ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги, що складаються із суми заборгованості за кредитним договором у сумі 174 783,82 грн. (сума боргу, за кредитним договором, незабезпеченою заставою), яка виникла у боржника перед АТ " Альфа банк" ( правонаступником АТ "Укрсоцбанк"), віднести до четвертої черги. Вимоги, що складаються із суми судових витрат у розмірі 4204 грн віднести до першої черги. Вимоги АТ" Альфа банк" (), які забезпечені заставою майна боржника складають суму вартості іпотечного майна у розмірі 578 796 грн (за оцінці майна на день укладення договору іпотеки). В решті грошових вимог відмовити.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне закінчити попереднє засідання.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 45, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

1.Визнати кредиторами у справі № 923/1116/19 по відношенню до боржника - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ):

- Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" () з грошовими вимогами на суму 35 351 грн 54 коп., з яких заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 29 327 грн 47 коп. віднести до четвертої черги, 6024 грн 07 коп. - судові витрати, віднести до першої черги;

- гр. ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_3 ) з грошовими вимогами 586 327 грн 96 коп., із них у сумі 370 768 грн 05 коп. (сума основного боргу, незабезпеченою заставою), які віднести до четвертої черги; вимоги, що складаються із суми боргу, яка складає штрафні санкції у розмірі 25 616 грн 91 коп. віднести до шостої черги; вимоги, що складаються із суми судових витрат у розмірі 4204 грн віднести до першої черги; вимоги, які забезпечені заставою майна боржника складають суму вартості іпотечного майна у розмірі 185739 грн. (за оцінкою майна на день укладення договору іпотеки);

- Акціонерне товариство "Альфа банк" () з грошовими вимогами на суму 757 783 грн 82 коп., із яких 174 783 грн 82 коп. - витрати (сума кредитного боргу, незабезпеченою заставою), які віднести в четверту чергу; вимоги у сумі 4204 грн., що складають судовий збір віднести до першої черги задоволення; витрати, які забезпечені заставою майна боржника складають суму вартості іпотечного майна у розмірі 578 796 грн (за оцінкою майна на день укладення договору іпотеки).

2.Затвердити реєстр вимог кредиторів сформований керуючим реструктуризацією Козловим В.О. станом на 20.03.2020 та оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

3.Зобов`язати керуючого реструктуризацією Козлова В.О. внести до реєстру кредиторів судові витрати АТ "Альфа банк" () у сумі 4 204,00 грн до першої черги.

4.Зобов`язати керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись протягом десяти днів з дня постановлення ухвали за результатами попереднього засідання, але не пізніше 05.06.2020.

5.Керуючому реструктуризацією боржника у строк до 10.07.2020 подати до господарського суду плану реструктуризації боргів боржника.

6. Визначити дату проведення судового засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 14 липня 2020 року о 10:00. Засідання відбудеться у приміщені господарського суду Херсонської області в залі судових засідань № 209 (другий поверх).

7. Відмовити АТ "Альфа банк" у визнанні кредитором на суму 17402,64 дол США, що еквівалентна сумі 422163 грн 68 коп.

8. Відмовити АТ "Херсонська ТЕЦ" у визнанні кредиторських вимог на суму 11134 грн 35 коп.

9.Ухвалу направити учасникам провадження у справі та керуючому реструктуризацією.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали оформлено і підписано 04.06.2020

Суддя Л.М. Немченко