ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2020 р. м. Київ Справа№ 925/819/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Попікової О.В.

за участю секретаря судового засідання: Костяк В.Д.

за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від 25.05.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АЗОТ",

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.03.2020 про закриття провадження у справі

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Азот" від 05.02.2020 №501-06/57 на постанову начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ Озадовського Р.Ю. ВП №56922143 від 24.12.2019

у справі № 925/819/17 (суддя Довгань К.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"

до Публічного акціонерного товариства "АЗОТ"

за участю третьої особи на стороні позивача - Фонд державного майна України

про стягнення 718 090 453,55 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.03.2020 закрито провадження за скаргою Публічного акціонерного товариства "Азот" від 05.02.2020 №501-06/57 на постанову заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ Озадовського Р.Ю. про перевірку виконавчого провадження ВП №56922143 від 24.12.2019 та зобов`язання скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №56922143 від 24.12.2019, подану скаржником для її розгляду у справі №925/819/17.

Місцевий господарський суд, посилаючись на те, що скаржник є боржником у зведеному виконавчому провадженні № 59959397 за рішеннями судів, які видані за різними правилами судочинства, дійшов висновку провадження у справі щодо розгляду скарги ПАТ «Азот» на дії державного виконавця закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України, оскільки скарги на дії державних виконавців під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись із даною ухвалою суду першої інстанції, 10.04.2020 Публічне акціонерне товариство "АЗОТ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.03.2020 у справі № 925/819/17 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивовано порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки оскаржувані ПАТ «Азот» дії щодо перевірки виконавчого провадження ВП №56922143 та винесення постанови про відновлення виконавчого провадження ВП №56922143 від 24.12.2019 здійснювалися державним виконавцем поза межами зведеного виконавчого провадження.

Зокрема, враховуючи хронологію та послідовність дій державного виконавця, визначену чинним законодавством, на момент винесення спірної постанови про перевірку виконавчого провадження (24.12.2019), ВП №56922143 було закінченим, тільки після винесення оскарженої постанови, дане виконавче провадження було відновлено і приєднано до зведеного виконавчого провадження № 59959397.

Тому, під час вчинення спірних дій державним виконавцем ВП №56922143 ще не було відновлене і не входило до зведеного ВП № 59959397, що унеможливлює розгляд відповідної скарги за правилами адміністративного судочинства.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Виконавча служба у відзиві просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржену ухвалу без змін, з посиланням на те, що така є правильною та ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Заперечуючи, виконавчою службою зазначено, що у провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження №59959397, де боржником є ПАТ «Азот», яке станом на сьогоднішній день складається з 26 виконавчих проваджень в тому числі з виконавчого провадження № 56922143 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/819/17 від 24.07.2018. Отже, скаржник є боржником у зведеному виконавчому провадженні №59959397 за рішеннями судів, які видані за різними правилами судочинства.

При цьому, оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 287 КАС України.

ПАТ "Черкасиобленерго" у відзиві просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржену ухвалу - без змін. При цьому, товариство послалось на те, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Оскільки в даному випадку оскаржуються управлінські дії щодо контролю за діяльністю Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ, то справа за даною скаргою в частині визнання дій директора Департаменту державної виконавчої служби незаконними не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. При цьому, позивач посилається на правову позицію викладену у постанові Верховного суду від 11.12.2019 у справі № 686/25763/13-ц.

Фонд державного майна України не скористався своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 поновлено Публічному акціонерному товариству "АЗОТ" пропущений строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.03.2020 у справі № 925/819/17. Відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 25.05.2020 о 15:40 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 20.05.2020. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 20.05.2020. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є необов`язковою. З урахуванням епідеміологічної ситуації в України, сторони можуть подати до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.

Явка представників сторін.

До судового засідання від 25.05.2020 представники учасників справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України. Про причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань не подано.

Виконавча служба у відзиві просить розгляд справи здійснювати без участі її представника.

Беручи до уваги те, що суд апеляційної інстанції не визнавав участь учасників справи обов`язковою, учасники належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи наявність достатніх у матеріалах справи доказів для вирішення даної справи, колегія суддів дійшла до висновку про можливість здійснення апеляційного перегляду оскарженої ухвали за наявними матеріалами.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі та у відзивах, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню, враховуючи наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Черкаської області від 13.12.2017 у даній справі позов задоволено частково та стягнено з відповідача на користь позивача 618 675 504,77 грн. за спожиту активну електричну енергію за період з 01.08.2016 по 01.06.2017, 87475,58 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, 32601205,15 грн. інфляційних, 6524519,27 грн. 3 % річних, 551042,52 грн. за послуги з перетікання реактивної електричної енергії за період з 01.02.2017 по 01.06.2017, 240000,00 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 рішення Господарського суду Черкаської області від 13.12.2017 скасовано, прийняте нове рішення, яким позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Азот" (м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72, код 00203826) на користь Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» (м. Черкаси, вул. Гоголя, 285, код 22800735) - 618 675 504,77 грн. (шістсот вісімнадцять мільйонів шістсот сімдесят п`ять тисяч п`ятсот чотири грн. 77 коп.) основного боргу за активну електричну енергію, 17 485 511,64 грн. (сімнадцять мільйонів чотириста вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот одинадцять грн. 64 коп.) пені, 9 201 584,09 грн. (дев`ять мільйонів двісті одна тисяча п`ятсот вісімдесят чотири грн. 09 коп.) 3% річних, 54 124 368,93 грн. (п`ятдесят чотири мільйони сто двадцять чотири тисячі триста шістдесят вісім грн. 93 коп.) інфляційних втрат, 551 042,52 грн. (п`ятсот п`ятдесят одна тисяча сорок дві грн. 52 коп.) боргу за послуги за перетікання реактивної електричної енергії, 40 185,41 грн. (сорок тисяч сто вісімдесят п`ять грн. 41 коп.) пені на борг за перетікання реактивної електричної енергії, 105 608,29 грн. (сто п`ять тисяч шістсот вісім грн. 29 коп.) інфляційних втрат, 23 446,59 грн. (двадцять три тисячі чотириста сорок шість тисяч грн. 59 коп.) 3% річних, 17 858 864,99 грн. (сімнадцять мільйонів вісімсот п`ятдесят вісім тисяч вісімсот шістдесят чотири грн. 99 коп.) заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії протягом червня 2016 - грудня 2016 року, 24 336,32 грн. (двадцять чотири тисячі триста тридцять шість грн. 32 коп.) заборгованості за перевищення граничної величини споживання електричної потужності за грудень 2016 року, 240 000,00 грн. (двісті сорок тисяч) судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.

24.07.2018 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 господарським судом виданий відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.04.2019 заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 01.04.2019 задоволено та затверджено мирову угоду, укладену сторонами 22.03.2019.

17.05.2019 року державним виконавцем на підставі ухвали господарського суду Черкаської області від 12.04.2019 року у справі № 925/819/17 у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №56922143.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 апеляційну скаргу Фонду державного майна України задоволено, ухвалу господарського суду Черкаської області від 12.04.2019 у справі № 925/819/17 скасовано, у задоволенні заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. про затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення відмовлено. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладено на сторін порівну.

Заступником директора Департаменту - начальником Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовським Р.Ю., проведено перевірку виконавчого провадження № 56922143, за результатами перевірки винесено постанову від 24.12.2019, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 17.05.2019 року № 56922143, зобов`язано старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка С.В. відновити виконавче провадження № 56922143.

06.02.2020 від боржника Публічного акціонерного товариства «Азот» надійшла скарга на постанову начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ Озадовського Р.Ю. про перевірку виконавчого провадження ВП №56922143 від 24.12.2019, в якій заявник просить суд:

- визнати неправомірною та скасувати постанову заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовського Р.Ю. про перевірку виконавчого провадження ВП №56922143 від 24.12.2019;

- зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №56922143 від 24.12.2019.

Скарга мотивована тим, що заступник директора Департаменту - начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовський Р.Ю. всупереч нормам ч. 1 ст. 41, абз. 2 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», п. 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802, провів перевірку виконавчого провадження ВП №56922143, за результатами якої прийняв оскаржену постанову від 24.12.2019 про скасування постанови старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 17.05.2019 №56922143, зобов`язав державного виконавця відновити ВП №56922143 без наявності на те законних підстав, чим допустив порушення прав і інтересів боржника.

Місцевий господарський суд ухвалою від 20.03.2020, посилаючись на те, що скаржник є боржником у зведеному виконавчому провадженні № 59959397 за рішеннями судів, які видані за різними правилами судочинства, дійшов висновку провадження у справі щодо розгляду скарги ПАТ «Азот» на дії державного виконавця закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України, оскільки скарги на дії державних виконавців під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Проте колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції помилковим з огляду на таке.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Перевіряючи оскаржену ухвалу та визначаючи юрисдикцію суду під час розгляду цієї справи, суд апеляційної інстанції виходить з таких міркувань.

Відповідно до частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 327 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права.

Частиною першою статті 340 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Натомість, згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім того, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено Законом № 1404-VIII, згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З наведених правових норм, передбачених частиною першою статті 74 Закону №1404-VIII, з урахуванням вимог статей 339, 340 ГПК України, вбачається, що в разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення при виконанні рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, таку скаргу розглядає відповідний господарський суд, який ухвалив таке рішення за правилами господарського судочинства відповідно.

Порядок вчинення виконавчих дій регулюється Законом України «Про виконавче провадження», за змістом статті 30 якого виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

При цьому законодавство не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Отже, оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Подібний правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц, від 12 вересня 2018 року у справі № 906/530/17, від 17 жовтня 2018 року у справах № 927/395/13, № 5028/16/2/2012, від 5 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17, від 13 лютого 2019 року у справі № 808/2265/16, від 10 квітня 2019 року у справі № 908/2520/16, від 24 квітня 2019 року у справі №908/2349/14.

Колегія суддів апеляційної інстанції враховує правові висновки, у яких Великою Палатою Верховного Суду неодноразово наголошено, що для визначення предметної юрисдикції, зокрема й стосовно судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця, вирішальне значення має суть оспорюваних дій.

Так, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, якою закрито провадження за скаргою ПАТ «Азот» на дії державного виконавця, мотивовано тим, що скаржник є боржником у зведеному виконавчому провадженні №59959397 за рішеннями судів, які видані за різними правилами судочинства, відповідно оскільки результат розгляду вказаної скарги матиме правові наслідки для всіх стягувачів у межах названого зведеного виконавчого провадження з виконання рішень суду, ухвалених за правилами різних юрисдикцій, то відповідна скарга не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Однак суд першої інстанції не взяв до уваги те, що предмет скарги ПАТ «Азот» на дії державного виконавця (тобто суть оскаржуваних дій) стосується відновлення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням апеляційним господарським судом мирової угоди під час, коли виконавче провадження ВП №56922143 не знаходилось у зведеному виконавчому провадженні (№59959397) ПАТ «Азот». Колегія суддів звертає увагу, що питання затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення належить до юрисдикції господарського суду, так само і оскарження дій державного виконавця, пов`язаних із відновленням виконавчого провадження після скасування мирової угоди, підлягають вирішенню господарським судом.

Відтак, станом на момент вчинення оскаржуваних дій виконавче провадження ВП №56922143 було закінчене внаслідок затвердження мирової угоди ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.04.2019, що, відповідно, унеможливлює перебування ВП №56922143 у зведеному виконавчому провадженні. Тобто скарга ПАТ «Азот» не стосується судового оскарження дій зазначеного державного виконавця під час виконання ним зведеного виконавчого провадження ВП №59959397.

Отже, скарга ПАТ «Азот» щодо винесення державним виконавцем постанови від 24.12.2019 про перевірку виконавчого провадження ВП №56922143 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 24.07.2018 у цій справі повинна розглядатися судом, який видав виконавчий документ, у передбаченому ГПК України порядку, тобто в межах цієї справи за правилами господарського судочинства.

За таких обставин, зважаючи на характер правовідносин у цій справі, доводи апеляційної скарги ПАТ «Азот» про підвідомчість цього спору, який стосується судового оскарження дій виконавця з винесення постанови від 24.12.2019 про перевірку виконавчого провадження ВП №56922143 (під час виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 24.07.2018 у цій справі) за наслідками скасування апеляційним судом мирової угоди, господарському суду є обґрунтованими. Натомість твердження інших учасників справи, викладені у відзивах на апеляційну скаргу, відхиляються колегєю суддів як помилкові.

Таким чином, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах доводів апеляційної скарги ПАТ «Азот», суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розгляд скарги ПАТ «Азот» на дії державного виконавця стосовно винесення постанови від 24.12.2019 про перевірку виконавчого провадження ВП №56922143 не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, а підлягає розгляду в межах цієї справи за правилами господарського судочинства, а звідси - оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі є такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права.

При вирішенні даної справи колегія суддів враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі №908/2349/14 (провадження 12-49гс19).

Так, Велика Палата Верховного Суду у свїх правових висновках неодноразово наголосила, що для визначення предметної юрисдикції, зокрема й стосовно судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця, вирішальне значення має суть оспорюваних дій.

В постанові від 24.04.2019 року у справі №908/2349/14 зазначено, що скарга на дії державного виконавця не стосується судового оскарження дій державного виконавця під час виконання ним зведеного виконавчого провадження, оскільки на момент вчинення оскаржуваних дій (спірне виконавче провадження) вже було виведено зі зведеного виконавчого провадження, а тому повинно розглядатися судом, який видав виконавчий документ, у передбаченому ГПК України порядку, тобто в межах справи за правилами господарського судочинства.

В межах даного судового спору скарга ПАТ «Азот» не стосується судового оскарження дій державного виконавця під час виконання ним зведеного виконавчого провадження ВП №59959397, оскільки станом на момент вчинення оскаржуваних дій виконавче провадження ВП №56922143 було закінчене внаслідок затвердження мирової угоди ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.04.2019, що, відповідно, унеможливлює перебування ВП №56922143 у зведеному виконавчому провадженні.

Колегія суддів також приймає до уваги, що позивач у відзиві помилково посилається на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 686/25763/13-ц, та не вірно трактує даний висновок в контексті спірних правовідносин, виходячи з такого.

Предметом судового розгляду справи №686/25763/13-ц була бездіяльність начальника державної виконавчої служби та визнання незаконними його дій, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, тобто оскаржено невиконання начальником відділу ДВС та начальником МРУЮ їх посадових обов`язків, тобто їх управлінські дії (бездіяльність). Натомість, як вже було відзначено вище, у даній господарській справі оскаржено дії начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ з винесення постанови від 24.12.2019 про перевірку виконавчого провадження ВП №56922143 (під час виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 24.07.2018 у цій справі) внаслідок скасування постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 ухвали Господарського суду Черкаської області від 12.04.2019 у справі № 925/819/17 про затвердження мирової угоди.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Статтею 275 ГПК України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції (ч. 3 ст. 271 ГПК України).

З огляду на наведені норми процесуального права, виходячи з повноважень суду апеляційної інстанції, враховуючи встановлення судом апеляційної інстанції обставини порушення місцевим господарським судом норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали про закриття провадження, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу до місцевого суду для продовження розгляду.

Судові витрати.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 240, 255, 269 - 271, 273, 275, 280 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.03.2020 у справі № 925/819/17 скасувати.

3. Справу № 925/819/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до Публічного акціонерного товариства "АЗОТ" за участю третьої особи на стороні позивача - Фонд державного майна України

про стягнення 718 090 453,55 грн за скаргою Публічного акціонерного товариства "Азот" від 05.02.2020 №501-06/57 на постанову начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ Озадовського Р.Ю. від 24.12.2019 про перевірку виконавчого провадження ВП №56922143 направити для продовження розгляду до Господарського суду Черкаської області.

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 27.05.2020.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

О.В. Попікова