РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.05.2020Справа № 910/2828/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРКС"

до Товариства з додатковою відповідальністю СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА-ГАРАНТ"

про стягнення 18846,20 грн

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Стасів В.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРКС" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "АЛЬФА-ГАРАНТ" про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації 21030,93 грн

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ " СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРКС " на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 9975а9коа від 14.01.2019 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу, з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ТДВ "АЛЬФА-ГАРАНТ", позивач просить стягнути з останнього витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування у сумі 21030,93 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 26.03.2020.

24.03.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти позову частково заперечив. В обґрунтування своїх заперечень, відповідач зазначає, що у відповідності до п.22.1. ст.22, ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідач відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. На замовлення відповідача аварійним комісаром ОСОБА_1 було складено консультацію №91-D/64/1 від 28.01.2020, згідно із якою величина фізичного зносу пошкодженого автомобіля становить 0,7. За розрахунком відповідача розмір страхового відшкодування в порядку суброгації з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та за вирахуванням франшизи становить 11138,56 грн. З урахуванням наведеного відповідач просить суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача 11138,56 грн страхового відшкодування.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, враховуючи постанову Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 №211 та на виконання розпорядження Голови Вищої ради правосуддя від 13.03.2020 №11/0/2-20 "Про додаткові заходи із попередження респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19", судові засідання, які призначені на 26.03.2020, знято з розгляду.

07.04.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог та відповідь на відзив. У відповіді на відзив, заперечив щодо консультації №91-D/64/1 від 28.01.2020 складеної аварійним комісаром ОСОБА_1 , оскільки остання проведена без огляду транспортного засобу; зазначив, що відповідно до Звіту про оцінку №286/19 про визначення вартості матеріального збитку, коефіцієнт фізичного зносу складає 0,7, вартість відновлювального ремонту становить 42675,52 грн, вартість матеріального збитку становить 19846,20 грн, у зв`язку із чим, позивач стверджує, що відповідач повинен компенсувати позивачу у порядку суброгації 18846,20 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 14.04.2020 призначив судове засідання по суті у справі №910/2828/20 на 14.05.2020.

08.05.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

У судове засідання 14.05.2020 представники сторін не з`явилися.

У судове засідання 14.05.2020 суд розглянув заяву позивача про зменшення позовних вимог та встановив наступне.

У своїй заяві позивач просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у порядку суброгації у сумі 18846,20 грн

У відповідності до ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

Розглянувши заяву позивача про зменшення позовних вимог, судом прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог, у зв`язку із чим має місце нова ціна позову.

У судове засідання 28.05.2020 представник позивача не з`явився. Про розгляд справи позивач був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №813.

Представник відповідача у судовому засіданні 28.05.2020 надав пояснення по суті своїх заперечень на позов, позовні вимоги просив задовольнити частково.

У судовому засіданні 28.05.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

14.01.2019 року між Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА" (змінено найменування на Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА") та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 9975а9коа, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом "Mazda CX-7", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

22 липня 2019 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля "Daewoo Lanos", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля "Mazda CX-7", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 .

Згідно постанови Дарницького районного суду міста Києва від 30.08.2019 року у справі № 753/16201/19, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм автомобіля "Daewoo Lanos", реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля згідно із рахунку-фактури ФОП Семенової М.М. № 6500 від 23.07.2019 року становила 22030,93 грн.

Позивачем здійснено розрахунок страхового відшкодування №1.003.19.0013499 та затверджено страховий акт №ARX2484143, згідно із яким позивачем вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в загальній сумі 22030,93 грн.

Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 22030,93 грн (шляхом перерахування на рахунок ремонтної організації), що підтверджується платіжним дорученням №584060 від 02.08.2019.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Daewoo Lanos", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована у ТДВ "АЛЬФА-ГАРАНТ" (відповідач у справі) згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5139650, термін дії з 24.08.2018 по 23.08.2019.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100000,00 грн. та франшизу у розмірі 1000,00 грн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою вих. №ЕЛ_9644 від 16.10.2019 про виплату страхового відшкодування у сумі 22030,93 грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом "Daewoo Lanos", реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 21030,93 грн за вирахуванням франшизи.

Під час розгляду справи позивачем заявлено про зменшення позовних вимог та заявлено до стягнення з відповідача 18846,20 грн (19846,20 грн (вартість матеріального збитку згідно із Звіту №286/19 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Mazda CX-7", реєстраційний номер НОМЕР_1 ) - 1000,00 грн (франшиза).

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, у відповідності до умов договору добровільного страхування наземного транспорту №9975а9коа, у зв`язку із настанням 22.07.2019 страхового випадку (ДТП), позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 22030,93 грн, що підтверджується платіжним дорученням №584060 від 02.08.2019.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Наявною у матеріалах справи постановою Дарницького районного суду міста Києва від 30.08.2019 року у справі №753/16201/19 підтверджується вина водія транспортного засобу "Daewoo Lanos", реєстраційний номер НОМЕР_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 22.07.2019.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Daewoo Lanos", реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у відповідача відповідно до полісу №АМ/5139650 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт пошкодження автомобіля "Mazda CX-7", реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження особою, цивільно-правова відповідальність якої на час ДТП була застрахована у відповідача.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст. 22, ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

За таких обставин, розрахунок заявленої до стягнення з відповідача суми страхового відшкодування має здійснюватись з урахуванням приписів ст. 22, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Разом з тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність встановлено статтею 1194 ЦК України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі №910/3650/16, постанові Верховного Суду у складі судової палати Касаційного цивільного суду № 686/17155/15-ц від 03.10.2018).

Згідно із п. 7.38, п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 цієї Методики.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач у справі) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Згідно із п. 7.36 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, ринкова вартість окремої складової частини враховує її комплектність і фактичний технічний стан, умови, у яких вона експлуатувалася (зберігалася), особливості кон`юнктури ринку регіону. Ринкова вартість складової частини КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу визначається за формулою Ссз= Ц с х (1- Ез), де:

Ссз - вартість складової частини КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, грн;

Ц с - ціна нової складової частини, грн;

Ез - коефіцієнт фізичного зносу.

Під час розгляду справи, позивачем було надано Звіт №286/19 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Mazda CX-7", реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно із яким коефіцієнт фізичного зносу становить 0,7; вартість матеріального збитку, завданого власнику з урахуванням фізичного зносу запчастин становить 19846,20 грн.

Водночас, суд зазначає, що Законами України "Про страхування" та "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов`язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15.

Отже, визначаючи розмір страхового відшкодування, яке відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності винної у ДТП особи, зобов`язаний виплатити потерпілому, слід враховувати фактичні витрати, розмір яких підтверджується не Звітом про оцінку, як попереднього оціночного документу, а відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, та які підтверджують фактичний розмір понесених збитків.

У зв`язку із наведеним, суд при розрахунку вартості відновлювального ремонту приймає суму витрат на деталі, що визначена у ремонтній калькуляції №1.003.19.0 від 30.07.2019 до рахунку ремонтної організації №6500 від 23.07.2019 та становить 14123,38 грн.

Отже, вартість деталей з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 4237,01 грн (14123,38 грн х (1-0,7).

З урахуванням наведеного, вартість ремонтних робіт пошкодженого автомобіля "Mazda CX-7", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням зносу становить 12144,56 грн (4237,01 грн (вартість деталей з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) + 8538,72 грн (вартість робіт) - 631,17 (знижка)).

Разом з тим, суд не приймає до уваги надану відповідачем консультацію №91-D/64/1 від 28.01.2020 складеної аварійним комісаром ОСОБА_1 , як належний доказ по справі, оскільки вказане дослідження проведене без огляду пошкодженого транспортного засобу, в той час як у відповідності до п. 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 передбачено, що визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5139650 встановлено франшизу у розмірі 1000,00 грн.

За встановлених обставин, до відшкодування відповідачем по страховому випадку від 22.07.2019 належить сума 11144,56 грн (12144,56 грн (вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля "Mazda CX-7", реєстраційний номер НОМЕР_1 ) - 1000, 00 (франшиза за полісом)).

Враховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРКС".

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРКС".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129-130, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА-ГАРАНТ" (01133, м.Київ, БУЛЬВАР ЛЕСІ УКРАЇНКИ, будинок 26, ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРКС" (04070, м. Київ, ВУЛИЦЯ ІЛЛІНСЬКА, будинок 8 ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування у розмірі 11144,56 грн та судовий збір у розмірі 1243,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 05.06.2020.

Суддя С. О. Турчин