ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

04 червня 2020 року Справа № 915/2025/19

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченко О.В.,

секретар судового засідання Сулейманова С.М.

представники сторін в судове засідання не з`явились,

розглянувши матеріали

заяви МКП «Миколаївводоканал» про розстрочення виконання рішення суду від 12.12.2019р. у справі №915/2025/19

за позовом: Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго»

(04080, м.Київ. вул. Кирилівська, 85, )

третя особа 1 без самостійних

позовних вимог на предмет

спору на стороні позивача: Акціонерне товариство «Миколаївобленерго»

(54017, м.Миколаїв, вул. Громадянська, 40, )

третя особа 2 без самостійних

позовних вимог на предмет

спору на стороні позивача: Акціонерне товариство «Херсонобленерго»

(73003, м.Херсон, вул. Пестеля, 5, )

до відповідача: Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал»,

(54055, м.Миколаїв, вул. Погранична, 161, ),

встановив:

20.09.2019р. Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом про стягнення з Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» коштів в сумі 6906352,1 грн. за поставлену електричну енергію.

Рішенням суду від 12.12.2019р. позовні вимоги були задоволені в частково, стягнуто з МКП «Миколаївводоканал» 6606352,1 грн. заборгованості за поставлену електричну енергію та 103595,28 грн. судового збору, в іншій частині провадження у справі закрито у зв`язку зі сплатою відповідачем частини основного боргу.

09.01.2020р. на виконання вказаного рішення суду був виданий відповідний наказ.

23.12.2019р. за вх. №19448/19 від Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до суду надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду, в якій заявник просить розстрочити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2019р. у справі №915/2025/19 на 12 місяців зі сплатою боргу рівними частинами щомісяця в сумі 559162,28 грн.

Ухвалою суду від 11.01.2020р. вказану заяву було задоволено частково, розстрочено виконання рішення суду від 12.12.2019р. на 6 місяців з січня по червень 2020 року зі сплатою рівними частинами впродовж січня-травня в сумі 559162,28 грн. та залишку боргу в розмірі 3914135,96 грн. у червні 2020 року.

22.05.2020р. за вх. №6250/20 від Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до суду надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду, в якій заявник просить розстрочити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2019р. у справі №915/2025/19 на 7 місяців з червня по грудень 2020 року зі сплатою боргу рівними частинами щомісяця в сумі 559162,28 грн.

Ухвалою суду від 25.05.2020р. вказану заяву було призначено до розгляду в судовому засіданні 04.06.2020р.

Позивач заперечень проти заяви відповідача не надав. Представник позивача в судове засідання не з`явився.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представники інших учасників в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце були повідомлені належним чином.

З огляду на продовження Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» від 20 травня 2020 року №392 з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. на всій території України карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а також на запровадження послаблення протиепідемічних заходів на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією, зважаючи на заявлене у поданні клопотання приватного виконавця про його підтримання та про розгляд без участі приватного виконавця, з метою забезпечення безпеки учасників справи, що у даному випадку має пріоритет у порівнянні із участю заявника при розгляді його заяви, суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для розгляду заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду без участі представників сторін.

У своїй заяві МКП «Миколаївводоканал» зазначає, що підставою для звернення є тяжкий фінансовий стан МКП «Миколаївводоканал» який склався через незалежні від нього обставини, та він фінансово не спроможний до 30 червня 2020 року сплатити своєчасно та у повному обсязі заборгованість у розмірі 3 914 135грн. з огляду на наступне.

МКП «Миколаївводоканал» є стратегічно важливим та соціально значимим водопостачальним підприємством міста Миколаєва оскільки забезпечує послуги з водопостачання та водовідведення у житлові будинки та квартири, школи, дошкільні заклади, лікарні, установи і організації, що фінансуються з державного бюджету, а також до інших об`єктів.

Відповідно до статуту МКП «Миколаївводоканал» створено Миколаївською міською радою. Основною метою діяльності підприємства є найбільш ефективне використання майна територіальної громади м. Миколаєва, а також забезпечення навколишнього природного середовища в процесі надання послуг з водопостачання та водовідведення, а предметом діяльності і є централізоване надання послуг з водопостачапня та водовідведення. Іншої мети та предмету діяльності підприємство не має та здійснює лише зазначений вище вид діяльності.

МКП «Миколаївводоканал» надає послуги з водопостачання та водовідведення майже 100% споживачам м. Миколаєва. Загальна кількість відкритих особових рахунків за якими здійснюється споживання послуг станом на 01.01.2020 року складала - 191117, а станом на 01.05.2020 року складає - 191652.

Основними споживачами таких послуг є категорія «населення» - 183 336 особових рахунків станом на 01.05.2020р.

За 1 квартал 2020 року МКП «Миколаївводоканал» понесло збитків на суму 11160000,0 грн.

МКП «Миколаївводоканал» надає послуги з водопостачання та водовідведення 8 316 юридичним особам та ФОП, які знаходяться в м. Миколаєві.

Також заявник посилається на необхідність забезпечення безперебійного водопостачання з огляду на рішення Уряду на впровадження ряду першочергових кроків та заходів на підтримку населення під час карантину, серед яких і визначено забезпечення безперервного надання комунальних послуг а також заборона у період карантину та впродовж 30 днів після його закінчення нараховувати та стягувати штрафи та пені за несвоєчасну сплату комунальних послуг. При цьому, наразі, у зв`язку з невиплатою роботодавцями громадянам заробітної плати, останні не сплачують, або не в повному обсязі сплачують плату за отримані комунальні послуги, в т.ч. за водопостачання та водовідведення.

При цьому, заявник належним чином сплачував раніше надану судом розстрочку, сплачуючи щомісяця визначену судом суму, на підтвердження чого до цієї заяви додані докази копії платіжних доручень.

Розглянувши в судовому засіданні подану заяву про розстрочення виконання рішення суду та письмові докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України (Заява № 38773/05) від 26.07.2012р. суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Відповідно до ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК, ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України №15729/07 від 05.07.2012 р. суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Таким чином, запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Отже, питання щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для розстрочення або відстрочення, можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини за правилами, встановленими цим Кодексом.

Тобто, можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому рішення про розстрочку виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника.

Відповідно до ч.ч.3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як свідчать надані заявником докази, боржник знаходиться у скрутному матеріальному становищі, згідно зі звітом про фінансові результати за І квартал 2020 року, у підприємства існує чистий збиток в сумі 11160 тис. грн., витрати за звітний період становлять 118909 тис. грн.

Загальна сума заборгованість споживачів послуг МКП «Миколаївводоканал» станом на 01.05.2020р. складає 109155519,0 грн., з яких населення заборгувало 103233144,0 грн., заборгованість підприємств місцевого бюджету складає 23055,0 грн. та державного бюджету 97209,0 грн., інших споживачів (юридичних осіб та ФОП) складає 5801310,0 грн. У порівнянні станом на 01.01.2019 року загальна сума заборгованості складала 97930000,0 грн. з яких населення заборгувало 82465000,0 грн., а інші юридичні особи 15465000,0 грн

З початку поточного року, згідно даних Мінрегіону станом на 01.04.2020р. зросла заборгованість населення за спожиті житлово-комунальні послуги (без урахування газу та електроенергії). Так, станом на 1 березня 2020 року за даними Державної служби статистики України, заборгованість становить 32,69 млрд гривень.

При цьому, відповідно до цільової програми оновлення інфраструктури водопостачання та водовідведення на 2019-2033 роки, погодженої Миколаївської міською радою, відповідач отримуватиме кошти для підвищення ефективності своєї роботи, що, в свою чергу, надасть можливість розрахуватись з боргами. Розстрочення виконання рішення сприятиме оптимізації умов, за яких відповідач зможе функціонувати та забезпечувати якісне водопостачання та водовідведення.

Тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення для Товариства, які встановлені постановою НКРЕКП від 26 лютого 2019 року №266, складають: з централізованого водопостачання 8,91 грн за 1 куб. м води без ПДВ: з централізованого водовідведення - 7,17 грн за 1 куб. м стоків без ПДВ.

Собівартість централізованого водопостачання за 1 квартал 2019 року склала 10.86 грн за 1 куб. м,; централізованого водовідведення - 9,06 грн за 1 куб. м.

На виконання постанов НКРЕКП від 10.03.2016р. № 302 "Про затвердження Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення" та від 24.03.2016р. №364 "Про затвердження Процедури встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення" МКП «Миколаївводоканал» виконано розрахунки тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення на 2020 рік.

Розраховані тарифи на централізоване водопостачання складають 13,774 грн за 1 куб. м води без ПДВ, на централізоване водовідведення -11,406 три за 1 куб. м стоків без ПДВ.

Збільшення витрат по реагентах зумовлено зростанням ціни на хлор та інші реагенти.

Витрати на електроенергію розраховані з урахуванням впроваджених на підприємстві енергозберігаючих заходів, виходячи з планових обсягів підйому, подачі води, збирання і оброблення стічних вод. Витрати на електричку енергію зросли у зв`язку із збільшенням тарифів на електричну енергію. Прогнозна ціна на електроенергію визначена на рівні ціни на електричну енергію постачальника універсальної послуги на відповідній території.

Збільшення витрат на заробітну плату та єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування обумовлено формуванням фонду оплати праці працівників, виходячи з законодавчо встановленого прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 102 грн, мінімальної тарифної ставки робітника І розряду в розмірі 160 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та міжгалузевого коефіцієнту співвідношень мінімальний тарифної ставки робітника І розряду (місячної тарифної ставки) за видами робіт та окремими професіям 1,58.

До складу тарифів включено фінансові витрати, пов`язані із сплатою відсотків за користування отриманим кредитом Європейського інвестиційного банку у частині, яка відноситься на фінансовий результат, та планований прибуток, який спрямовується на погашення тіла кредиту ЄІБ. Також у тарифах на централізоване водопостачання та водовідведення ураховані обігові кошти за рахунок планованого прибутку у розмірі 2% від повної планованої собівартості. До складу тарифів також включено суму компенсації витрат на оплату праці, на придбання електричної енергії, зі сплати податків, зборів, платежів та компенсація фінансових витрат, у частині, яка відноситься на фінансовий результат, за 2018 рік.

Суд також приймає до уваги, що МКП «Миколаївводоканал» відноситься до категорій найстаріших водопостачальних підприємств країни (більш 113 років існування), тому існує необхідність у виконанні планових ремонтних робіт, системної реконструкції та модернізації енергетичного обладнання, що потребує залучення необхідних коштів.

До того ж, в зв`язку з необхідністю дотримання безперервності виробничого циклу МКП «Миколаївводоканал» та для підвищення забезпечення безаварійних умов роботи, підприємством здійснюються додаткові незаплановані витрати на усунення аварійних ситуацій, які виникають на мережах та потребують залучення значних коштів для їх відновлення та на ліквідацію яких пріоритетно витрачаються значні фінансові ресурси позивача.

Судом враховано, що сплата у червні 2020 року усієї частини боргу у сумі 3914135,96грн., на виконання рішення суду від 12.12.2019р. у значній мірі ускладнить фінансовий стан МКП «Миколаївводоканал» та може призвести до нездатності здійснювати фінансове забезпечення виробничої діяльності останнього, зумовить проведення процедури банкрутства, що в свою чергу, враховуючи важливе соціальне значення підприємства, є недопустимими заходами.

Господарський суд дослідивши усі обставини та надавши їм оцінку, врахувавши матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави, з огляду на те, що виконання судового рішення одночасно і в повному обсязі може бути ускладнено та матиме негативні наслідки для фінансово-господарського стану боржника, зважаючи на те, що боржник не уникає від виконання рішення суду, а навпаки шукає способи погашення заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про можливість надання розстрочення виконання рішення суду.

При цьому, судом також прийнято до уваги, що відповідач належним чином добросовісно сплачував впродовж січня-травня 2020 року суми боргу згідно з ухвалою суду від 11.01.2020р., на підтвердження чого надав відповідні копії платіжних доручень (а.с.88-94 т.2).

Вказані дії свідчать про добросовісність відповідача та про те, що він не уникає від виконання рішення суду, а навпаки, здійснює погашення боргу у добровільному порядку частинами, в міру наявності коштів в межах сум, встановлених для щомісячної сплати ухвалою суду від 11.01.2020р. у цій справі.

Враховуючи викладене, заява МКП «Миколаївводоканал» від 21.05.2020р. №884/36 про розстрочку виконання рішення суду від 12.12.2019р. підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 234, 331 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» від 21.05.2020р. №884/36 про розстрочення виконання рішення суду у справі №915/2025/19 задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2019р. у справі №915/2025/19 в частині сплати заборгованості в розмірі 6709947,38 грн. на 7 місяців за наступним графіком:

- до 30 червня 2020 року 559162,28 грн.;

- до 31 липня 2020 року 559162,28 грн.;

- до 31 серпня 2020 року 559162,28 грн.;

- до 30 вересня 2020 року 559162,28 грн.;

- до 31 жовтня 2020 року 559162,28 грн.

- до 30 листопада 2020 року 559162,28 грн.

- до 31 грудня 2020 року 559162,28 грн.

3. Ухвала є виконавчим документом, який може бути пред`явлено до виконання протягом 3- х років.

Стягувачем за даною ухвалою є позивач - Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (04080, м.Київ. вул. Кирилівська, 85,

Боржником за даною ухвалою є відповідач - Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал», (54055, м.Миколаїв, вул. Погранична, 161,

Ухвала суду, набирає законної сили у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена у відповідності до п.24 ч.1 ст.255 ГПК України.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 05.06.2020р.

Суддя О.В. Ткаченко