ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/4329/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Волевському Л.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адітон" (49051, м. Дніпро, вул. Курсантська, 3-а)
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрельців, буд. 40)
про стягнення 5800 грн.
за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Адітон" до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "М.С.А." 2. Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення 248159,39 грн. Згідно вимог позовної заяви, до стягнення заявлено:

- з Товариства з обмеженою відповідальністю "М.С.А." (відповідача 1) шкоду, завдану майну позивача об`єктом підвищеної небезпеки у розмірі 236559,39 грн.

- з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (відповідача 2) витрати на оплату проведення експертизи у розмірі 5800,00 грн.

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом даної справи складається із:

- суми сплаченого судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 3722,41 грн.

- витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн.

- поштових витрат попередньо у розмірі 300,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 11.02.2020 о 12:00.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.02.2020 підготовче засідання відкладено на 27.02.2020 на 12:30 відповідно до п.3 ч.2 ст.183 ГПК України.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.02.2020 підготовче засідання відкладено на 12.03.2020 на 12:30 відповідно до п.3 ч.2 ст.183 ГПК України.

11.03.2020 через загальний відділ діловодства суду від позивача та відповідача 1 надійшла узгоджена заява про укладення мирової угоди з підписаною мировою угодою від 05.03.2020 (вх. № 6365 від 11.03.20).

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.03.2020 строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів, до 14.04.20 на підставі ч.3 ст.177 ГПК України та у підготовчому засіданні оголошено перерву до 25.03.2020 до 12:00 на підставі ч.5 ст.183 ГПК України.

18.03.2020 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про відмову від позову до відповідача 1 в частині стягнення 96559,39 грн. (вх. № 6998 від 18.03.2020). У вказаній заяві позивач позовні вимоги до відповідача 2 підтримав повністю, які просить суд розглянути та задовольнити.

18.03.2020 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача (вх. № 7000), мотивоване запровадженням карантину.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.03.2020 відкладено підготовче засідання по розгляду справи № 922/4329/19 на 06.04.2020 на 09:30год, про що повідомлено учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.04.2020 прийнято відмову ТОВ "Адітон" від позову до відповідача 1 в частині стягнення 96559,39 грн. (вх. № 6998 від 18.03.2020), спільну заяву позивача та відповідача 1 про затвердження мирової угоди у справі №922/4329/19 (вх. № 6365 від 11.0.2020) задоволено та закрито провадження у справі № 922/4329/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адітон" до Товариства з обмеженою відповідальністю "М.С.А." про стягнення шкоди, завданої майну позивача об`єктом підвищеної небезпеки у розмірі 236559,39 грн.

Вимогами частини другою статті 31 ГПК України встановлено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Як зазначалося судом вище, у поданій 18.03.2020 заяві (вх. № 6998) позивач позовні вимоги до відповідача 2 підтримав повністю, які просить суд розглянути та задовольнити.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.04.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/4329/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адітон" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення 5800,00 грн. до судового розгляду по суті на 12.05.2020 об 11:00.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.05.2020 розгляд справи по суті відкладено на 26.05.2020 на 10:30.

22.05.2020 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача (вх. № 11573).

Позивач та відповідач у судове засідання 26.05.2020 не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

Відповідно до ст. 2 ГПК України, одним із основних завдань господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989.

З урахуванням наведеного, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

03.07.2018 о 01 годині 30 хвилин на 162 км автодороги Київ-Харків-Довжанський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: DAF XF95.430 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ "М.С.А." та автомобіля DAF реєстраційний номер НОМЕР_2 , напівпричіп бортовий Schwarzmueller реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить позивачу.

Відповідно до постанови Пирятинського районного суду Полтавської області від11.04.2019 по справі №544/843/18 водія автомобіля DAF XF95.430 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є працівником TOB «М.С.А.» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП .

Автомобіль , яким керував водій ОСОБА_1 , належить на праві приватної власності ТОВ "М.С.А."

Позивачем у позові наголошено, що на місці ДТП було пред`явлено поліс страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів АК9850623 страховика ПрАТ СК «ПЗУ Україна».

03.07.2018 відповідачу було скеровано Повідомлення про страхову подію поліс АК9850623т вих. №979, про що свідчать наявні у матеріалах справи копії: повідомлення, накладної №948, фіскального чеку від 03.07.2018р., опису до листа №948 від 03.07.2018р.

06.07.2018 повідомлення про страхову подію було отримано відповідачем.

Встановлений ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" сплинув 20.06.2018.

Проте відповідач для огляду пошкоджених транспортних засобів свого представника не направив та до вказаного місця зберігання пошкоджених транспортних засобів не прибув.

23.01.2019 на адресу відповідача було надіслано заяву за вих.№ 95 про виплату страхового відшкодування за полісом АК9850623, а саме витрати на проведення експертизи в сумі 5800 грн., у зв`язку із порушенням останнім своїх обов`язків, визначених Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Також, позивачем, 18.03.2019 на адресу відповідача було направлено претензію за вих.№371 про виплату страхового відшкодування за полісом АК9850623.

Проте відповідач, своїм листом від 15.04.2019 за вих. №3140-31 в задоволенні претензії позивачу відмовив.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд керується наступним.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За приписами п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Згідно з положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув право вимоги до особи, винної у скоєнні ДТП до ТОВ "М.С.А.".

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП була застрахована у відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЗУ Україна" згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК8392536.

Отже, у зв`язку з укладенням полісу відповідач прийняв на себе обов`язок відшкодовувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок експлуатації легкового автомобіля марки DAF XF95.430, державний номерний знак НОМЕР_4 .

Матеріали справи свідчать, що позивач 23.01.2019 звернувся до відповідача із заявою 2 за вих.№ 95 про виплату страхового відшкодування за полісом АК9850623, а саме витрати на проведення експертизи в сумі 5800 грн., у зв`язку із порушенням останнім своїх обов`язків, визначених Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

В якості доказів понесених позивачем витрат на проведення експертизи відповідачу також були надіслані: акт приймання виконаних робіт №01 від 14.01.2019; рахунок №07/01/19 від 14.01.2019; платіжне доручення №1007 від 15.01.2019; акт приймання виконаних робіт №02 від 14.01.2019; рахунок №08/01/19 від 14.01.2019; платіжне доручення №1008 від 15.01.2019.

Також, позивачем, 18.03.2019 на адресу відповідача було направлено претензію за вих.№371 про виплату страхового відшкодування за полісом АК9850623.

Проте відповідач, своїм листом від 15.04.2019 за вих. №3140-31 в задоволенні претензії позивачу відмовив.

Вимогами статті 34.3. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Отже, законодавчо встановлена вимога проведення оцінки майна (визначення розміру шкоди) зумовлена тим фактом, що лише фахівець з відповідною кваліфікацією, на підставі отриманого в установленому законодавством України порядку свідоцтва, з необхідним рівнем освіти, на підставі розроблених законодавчих стандартів, нормативів та з використанням спеціальних знань, рекомендацій - в праві визначати характер, обсяг пошкоджень та необхідні дії по їх усуненню, надати відповідь стосовно розміру заподіяної шкоди, визначати наявність причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та його наслідками.

У зв`язку з вищезазначеним, суд вважає заперечення відповідача необґрунтованими.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, вимоги позивача до відповідача про відшкодування згідно ст. 34.3. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" витрат на проведення експертизи у сумі 5800,00 грн. є обґрунтованими, а відтак позов підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи висновки суду про повне задоволення позову покладає витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрельців, буд. 40, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Адітон" (49051, м. Дніпро, вул. Курсантська, 3-а, ) - 5800,00 грн. витрат на проведення експертизи та 2102,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "28" травня 2020 р.

Суддя Є.М. Жиляєв