ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року Справа № 923/307/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. за участю секретаря судового засідання Борхаленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Содар-Юг", м. Херсон

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дом "Зоря - Плюс", с. Кучерявоволодимирівка Чаплинського району Херсонської області

про стягнення заборгованості, пені, 3% річних та інфляційного збільшення боргу

за участю представників сторін:

від позивача: Гузиніна С.С. - адвокат

від відповідача: не з`явився

31.03.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «СОДАР-ЮГ» (, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Карбишева, 11, офіс 32А) звернулось до господарського суду Херсонської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДОМ «ЗОРЯ-ПЛЮС»» (, місцезнаходження: 75220, Херсонська область, Чаплинський р-н, с. Кучерявоволодимирівка, вул. Космічна, 66Б) про стягнення заборгованості відповідно до договору купівлі - продажу нафтопродуктів №04 від 16 листопада 2017 року у розмірі 816 710 (вісімсот шістнадцять тисяч сімсот десять) гривень 50 коп., що складається із заборгованості, пені, 3% річних та інфляційного збільшення боргу по наступним рахункам:

- по рахунку №342 від 24.09.2019 року - загальний розмір заборгованості 42 340,33 грн., що складається з основного боргу 41 492,74 грн., 3% річних 641,00 грн. та інфляційного збільшення боргу 206,59 грн.;

- по рахунку №367 від 03.10.2019 року - загальний розмір заборгованості 138 408,69 грн., що складається з основного боргу 120 138,24 грн., пені 15 904,29 грн., 3% річних 1768,00 грн. та інфляційного збільшення боргу 598,16 грн.;

- по рахунку №405 від 18.10.2019 року - загальний розмір заборгованості 129 822.64 грн., що складається з основного боргу 114 654,24 грн., пені 13 623,40 грн., 3% річних 1545,00 грн.;

- по рахунку №433 від 04.11.2019 року - загальний розмір заборгованості 126 934.65 грн., що складається з основного боргу 113 732,52 грн. пені 11 828,13 грн., 3% річних 1374,00 грн.;

- по рахунку №444 від 08.11.2019 року - загальний розмір заборгованості 130 043,01 грн., що складається з основного боргу 116 907,84 грн., пені 11 761,17 грн., 3% річних 1374,00 грн.;

- по рахунку №457 від 18.11.2019 року - загальний розмір заборгованості 125 658,32 грн., що складається з основного боргу 113 920,20 грн., пені 10 493,12 грн., 3% річних 1245,00 грн.;

- по рахунку №473 від 25.11.2019 року - загальний розмір заборгованості 123 502,86грн., що складається з основного боргу 112 632,00 грн., пені 9 704,86 грн., 3% річних 1166,00 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2020, справу розподілено судді Ярошенко В. П.

Ухвалою суду від 02 квітня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано Відповідачу, відповідно до ст. 251, 252 ГПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 27.04.2020 року надати суду (з доказами надіслання іншим учасникам справи) відзив на позовну заяву з документальним обґрунтуванням викладених в ньому обставин та заперечення; заяви та клопотання (у разі їх наявності); копії статутних та реєстраційних документів, а також роз`яснено відповідачу, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

07.05.2020 за вх. № 3475/20 до суду надійшло від позивача клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 14.05.2020 судом постановлено перейти до розгляду справи № 923/307/20 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання по справі на 26 травня 2020 року о 12:30.

Відповідач у судове засідання 26.05.2020 не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 120 ГПК України, явка представників сторін в судові засідання не визнавалась обов`язковою.

Відповідачем відзиву на позовну заву, заяв, клопотань до суду не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, не надання відповідачем відзиву на позовну заяву не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, а також приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами, відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 26.05.2020р. представник позивача підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі.

Судом проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд

в с т а н о в и в:

Між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СОДАР - ЮГ» (далі по тексту рішення - Позивач, Продавець) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТОРГОВИЙ ДОМ «ЗОРЯ - ПЛЮС» (далі по тексту рішення - Відповідач, Покупець) було укладено договір купівлі - продажу нафтопродуктів №04 від 16 листопада 2017 року (далі по тексту рішення - Договір).

Відповідно до Розділу І Договору, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому Товар, відповідно до вимог, якості, строк та на умовах, вказаних в цьому договорі.

Згідно п. 3.8. Договору, асортимент поставленого Товару визначається в результаті його узгодження сторонами і вказується у Заявці, у випадку відсутності Заявки - у товарній накладній.

Відповідно до п. 4.2. Договору, розрахунок за товар здійснюється простим банківським переказом на рахунок Продавця на умовах попередньої оплати згідно рахунку.

Згідно п. 4. 3. Договору підставою для проведення оплати є рахунки продавця.

Позивач стверджує, що відповідач не регулярно оплачував виставлені рахунки, що неодноразово приводило до заборгованості. На сьогоднішній день заборгованість складає 733 477,78 грн. за поставлені нафтопродукти.

В матеріалах справи наявний акт звірки взаєморозрахунків, підписаним між Позивачем та Відповідачем, на підставі якого у Відповідача станом на 31 грудня 2019 року наявна заборгованість у розмірі 733 477,78 грн., акт підписано обома сторонами (а.с. 156).

Суд встановив, що всі платежі де не було зазначено оплати конкретного рахунку йшли в рахунок погашення попередньої заборгованості за виставленими рахунками, по яким не було здійснено оплати або оплачені були частково. Такими платежами є:

- Оплата за пальне згідно акту звіряння - сплачено 11.06.2018року у сумі 100 000 грн.

- Оплата за пальне згідно акту звіряння - сплачено 14.06.2018року у сумі 100 000 грн.

- Оплата за пальне згідно акту звіряння - сплачено 20.06.2018року у сумі 80 000 грн.

- Оплата за пальне згідно акту звіряння - сплачено 20.06.2018року у сумі 60 000 грн.

- Оплата за пальне згідно акту звіряння - сплачено 20.06.2018року у сумі 110 000 грн.

- Оплата за пальне згідно акту звіряння - сплачено 26.06.2018року у сумі 100 000 грн.

- За пмм згідно рахунку - сплачено 01.03.2019 року у сумі 100 000 грн.

- За пмм згідно рахунку - сплачено 21.03.2019 року у сумі 70 000 грн.

- За Договором № 4 від 16.11.2017 року - сплачено 19.07.2019 року у сумі 70 000 грн.

- За Договором № 4 від 16.11.2017 року - сплачено 25.07.2019 року у сумі 140 000 грн.

- За Договором № 4 від 16.11.2017 року - сплачено 19.07.2019 року у сумі 10 000 грн.

- За Договором № 4 від 16.11.2017 року - сплачено 31.07.2019 року у сумі 80 000 грн.

- За Договором № 4 від 16.11.2017 року - сплачено 05.08.2019 року у сумі 170 000 грн.

- За Договором № 4 від 16.11.2017 року - сплачено 12.08.2019 року у сумі 130 000 грн.

- За Договором № 4 від 16.11.2017 року - сплачено 18.09.2019 року у сумі 50 000 грн.

- За Договором № 4 від 16.11.2017 року - сплачено 19.09.2019 року у сумі 63 106, 34 грн.

- За Договором № 4 від 16.11.2017 року - сплачено 04.11.2019 року у сумі 30 000 грн.

- За Договором № 4 від 16.11.2017 року - сплачено 18.11.2019 року у сумі 35 000 грн.

- За Договором № 4 від 16.11.2017 року - сплачено 22.11.2019 року у сумі 35 000 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що 24 вересня 2019 року на виконання умов Договору Позивач виставив Відповідачу рахунок №342 на суму 122 655,00 грн. за поставку дизельного палива ДП-Л-Євро5-ВО ) у кількості 3 992,97 кг. Позивач здійснив поставку вказаного палива, що підтверджується видатковою накладною №51 від 24.09.2019 року та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р51 від 24.09.2019 року.

Як стверджує позивач, на момент подання вказаного позову Відповідач частково сплатив суму за вказаною накладною та рахунком, та має заборгованість у розмірі 41 492,74 грн. За неналежне виконання грошового зобов`язання за рахунком № 342, позивач нарахував відповідачу 3% річних у розмірі 641,00 грн. та інфляційне збільшення боргу у розмірі 206,59 грн.

03 жовтня 2019 року на виконання умов Договору Позивач виставив Відповідачу рахунок №367 на суму 120 138,24 грн. за поставку дизельного палива ДП-Л-Євро5-ВО ( ). В той же день Позивач здійснив поставку вказаного палива, що підтверджується видатковою накладною №9 від 03.10.2019 року та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р9 від 03.10.2019 року.

Позивач зазначає, що відповідач не сплатив суму за вказаною накладною та рахунком, та має заборгованість у розмірі 120 138,24 грн. Від так, за неналежне виконання грошового зобов`язання за рахунком № 367, позивач нарахував пеню - 15 904,29 грн., 3% річних - 1768,00 грн. та інфляційне збільшення боргу - 598,16 грн

18 жовтня 2019 року Позивач здійснив поставку дизельного палива ДП-Л-Євро5- ВО ) у кількості 2 514,15 кг. та бензину автомобільного А-92 Євро5-Е5 ) у кількості 1 334,08 кг на загальну суму 114 654,24 грн. з урахуванням ПДВ, а відповідач прийняв вказане пальне, що підтверджується видатковою накладною №47 від 18.10.2019р. та товарно - транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р47 від 18.10.2019р. Відповідно в цей же день Відповідачу було виставлено рахунок №405 від 18.10.2019р. на загальну суму 114 654,24 грн., однак на момент подання вказаного позову, як зазначає позивач, відповідач так і не сплатив вказаний рахунок, а тому за неналежне виконання грошового зобов`язання за рахунком № 405, позивач нарахував пеню у розмірі 13 623,40 грн., 3% річних - 1545,00 грн.

04 листопада 2019 року Позивач здійснив поставку дизельного палива ДП-Л-Євро5- ВО ) у кількості 2 520,72 кг. та бензину автомобільного А-92 Євро5-Е5 ) у кількості 1 344,16 кг на загальну суму 113 732,52 грн. з урахуванням ПДВ, а відповідач прийняв вказане пальне, що підтверджується видатковою накладною №10 від 04.11.2019р. та товарно - транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р10 від 04.11.2019р. Відповідно в цей же день Відповідачу було виставлено рахунок № 433 від 04.11.2019р. на загальну суму 113 732,52 грн., однак на момент подання вказаного позову, як зазначає позивач, Відповідач так і не сплатив вказаний рахунок, а тому за неналежне виконання грошового зобов`язання за рахунком № 433, позивач нарахував пеню у розмірі 11 828,13 грн., 3% річних - 1374,00 грн.

08 листопада 2019 року Позивач здійснив поставку дизельного палива ДП-Л-Євро5- ВО ) у кількості 4 224,36 кг. на загальну суму 116 907,84 грн. з урахуванням ПДВ, а відповідач прийняв вказане пальне, що підтверджується видатковою накладною №20 від 08.11.2019р. та товарно - транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р20 від 08.11.2019р. Відповідно в цей же день Відповідачу було виставлено рахунок №444 від 08.11.2019р. на загальну суму 116 907,84 грн., однак на момент подання вказаного позову, як зазначає позивач, Відповідач так і не сплатив вказаний рахунок, а тому за неналежне виконання грошового зобов`язання за рахунком № 444, позивач нарахував пеню у розмірі 11 761,17 грн., 3% річних - 1374,00 грн

18 листопада 2019 року Позивач здійснив поставку дизельного палива ДП-Л-Євро5- ВО ) у кількості 2 524,14 кг. та бензину автомобільного А-92 Євро5-Е5 ) у кількості 1 454,66 кг на загальну суму 113 920,20 грн. з урахуванням ПДВ, а відповідач прийняв вказане пальне, що підтверджується видатковою накладною №33 від 18.11.2019р. та товарно - транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №РЗЗ від 18.11.2019р. Відповідно в цей же день Відповідачу було виставлено рахунок №457 від 18.11.2019р. на загальну суму 113 920,20 грн., однак на момент подання вказаного позову, як зазначає позивач, Відповідач так і не сплатив вказаний рахунок, а тому за неналежне виконання грошового зобов`язання за рахунком № 457, позивач нарахував пеню у розмірі 10 493,12 грн., 3% річних - 1245,00 грн.

25 листопада 2019 року на виконання умов договору, Позивач виставив Відповідачу рахунок №473 за поставку дизельного палива ДП-Л-Євро5- ВО ( ) у кількості 4 940 л. на загальну суму 112 632,00 грн. 26 листопада Позивач здійснив поставку вказаного дизельного пального, що підтверджується видатковою накладною №48 від 26.11.2019 року та товарно - транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р48.

Позивач зазначає, що відповідач не сплатив суму боргу у розмірі 112 632,00 грн за вказаною накладною та рахунком № 473, а тому за неналежне виконання грошового зобов`язання за вказаним рахунком, позивач нарахував пеню у розмірі 9 704,86 грн., 3% річних - 1166,00 грн.

Як зазначає позивач, загальна сума заборгованості по всім несплаченим рахункам з урахуванням пені, 3% річних та інфляційного збільшення боргу складає 816 710,50 грн. і є не сплаченою відповідачем.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному об`ємі на підставі наступного.

Установлені судом обставини наявності укладеного між сторонами договору, свідчать про виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на підставі Договору купівлі - продажу нафтопродуктів №04 від 16 листопада 2017 року, з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір купівлі-продажу.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарською зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Підписання відповідачем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам, зокрема ст. 9 названого Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, фіксує здійснення господарських операцій і є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідні видаткові накладні: № 51 від 24.09.2019 року, №9 від 03.10.2019 року, №47 від 18.10.2019 року, №10 від 04.11.2019 року, №20 від 08.11.2019 року, №33 від 18.11.2019 року, № 48 від 26.11.2019, - підписані в двосторонньому порядку представниками позивача та відповідача, скріплені печатками юридичних осіб. Претензій щодо якості чи кількості отриманого товару на час його прийняття матеріали справи не містять, а отже вказаний у видаткових накладних товар прийнятий відповідачем без зауважень, що свідчить про виконання позивачем своїх зобов`язань згідно з договорами, а тому продукція вважається прийнятою без зауважень.

Докази того, що відповідач виконав свої зобов`язання щодо оплати поставленного товару по рахунках на оплату № 342 від 24.09.2019, №367 від 03.10.2019 року, №405 від 18.10.2019 року, №433 від 04.11.2019 року, №444 від 08.11.2019 року, №457 від 18.11.2019 року, №473 від 25.11.2019 року, - як у визначений строк, так і на момент ухвалення рішення в матеріалах справи відсутні.

Наявний в матеріалах справи акт звірки взаєморозрахунків (а.с. 156), що підписаний уповноваженою особою Відповідача, а саме директором, містить посилання на Договір № 04 від 16.11.2017, містить розмір заборгованості у сумі 733 477,78 грн. та є належним доказом у справі в підтвердження наявності заборгованості Відповідача та визнання боржником такої заборгованості.

Крім того, суд приймає посилання позивача на те, що всі платежі де не було зазначено оплати конкретного рахунку йшли в рахунок погашення попередньої заборгованості за виставленими рахунками, по яким не було здійснено оплати або оплачені були частково, що узгоджується з висновком Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 26.12.2019 року по справі №911/2630/18, в якій зазначено, що у випадку, коли в графі платіжного доручення «призначення платежу» відсутні посилання на період, дату, номер договору, згідно з яким здійснюється платіж, тощо, такий період має визначатись одержувачем відповідно до умов договору між платником та одержувачем коштів. Якщо відповідні застереження у договорі відсутні, то у разі наявності заборгованості платежі мають відноситись на погашення заборгованості в хронологічному порядку: починаючи з тієї, що виникла у найдавніший період, до повного її погашення.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми основного боргу по рахунку № 342 у розмірі - 41 492,74 грн., суми основного боргу по рахунку №367 від 03.10.2019 року у розмірі 120 138,24 грн., суми основного боргу по рахунку №405 від 18.10.2019 року в розмірі 114 654,24 грн., суми основного боргу по рахунку № 433 від 04.11.2019 року в розмірі 113 732,52 грн., суми основного боргу по рахунку № 444 від 08.11.2019 року в розмірі 116 907,84 грн., суми основного боргу по рахунку №457 від 18.11.2019 року в розмірі 113 920,20 грн., суми основного боргу по рахунку №473 від 25.11.2019 року в розмірі 112 632,00 грн., - є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо відповідальності за невиконання зобов`язань.

Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення сум пені і штрафу, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Безпосередньо правові наслідки порушення грошових зобов`язань передбачені приписами статей 230-237 ГК України та статей 549 - 552, 611 ЦК України.

Так, згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В частинах 2 та 3 статті 549 ЦК України конкретизовано визначення таких штрафних санкцій, а саме «штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання» (частин 2), а «пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання» (частина 3). Водночас, у відповідності до приписів частини 2 статті 551 того ж Кодексу «якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства…».

Разом з тим, у відповідності до приписів частини 2 статті 551 того ж Кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, неустойка має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п. 5.1. Договору, у випадку недотримання термінів оплати та повернення неоплаченого товару, встановлених у Розділі IV цього Договору, Покупець виплачує продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченого (вчасно неповернутого) товару за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Враховуючи вказані приписи законодавства та умови договору, перевіривши надані розрахунки пені, суд дійшов висновку, що нарахування пені у розмірах 15 904,29 грн. по рахунку №367 від 03.10.2019 року, 13 623,40 грн. по рахунку №405 від 18.10.2019 року, 11 828,13 грн. по рахунку №433 від 04.11.2019 року, 11 761,17 грн. по рахунку №444 від 08.11.2019 року, 10 493,12 грн. по рахунку №457 від 18.11.2019 року, 9 704,86 грн. по рахунку №473 від 25.11.2019 року - є правомірним, а тому позовні вимоги щодо стягнення пені у цих сумах підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України «боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом».

Сплата інфляційних та річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що він є вірним, а тому з відповідача на користь позивача правомірно підлягають стягненню: 3% річних у сумі 641,00 грн. та інфляційне збільшення боргу у сумі 206,59 грн. по рахунку №342 від 24.09.2019 року; 3% річних у сумі 1768,00 грн. та інфляційне збільшення боргу у сумі 598,16 грн. по рахунку №367 від 03.10.2019 року; 3% річних у сумі 1545,00 грн. по рахунку №405 від 18.10.2019 року; 3% річних у сумі 1374,00 грн. по рахунку №433 від 04.11.2019 року; 3% річних у сумі 1374,00 грн. по рахунку №444 від 08.11.2019 року; 3% річних у сумі 1245,00 грн. по рахунку №457 від 18.11.2019 року; 3% річних у сумі 1166,00 грн. по рахунку №473 від 25.11.2019 року.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідач, позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат.

Судовими витратами у даній справі є витрати Позивача на сплату судового збору відповідно до платіжного доручення № 689 від 30.03.2020 у сумі 12 250,66 грн., які згідно з приписами статті 129 ГПК України підлягають стягненню з Відповідача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 129, 232-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДОМ «ЗОРЯ - ПЛЮС»» (, місцезнаходження: 75220, Херсонська область, Чаплинський р-н, с. Кучерявоволодимирівка, вул. Космічна, 66Б) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СОДАР-ЮГ» (, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Карбишева, 11, офіс 32А) заборгованість у розмірі 816 710 (вісімсот шістнадцять тисяч сімсот десять) гривень 50 коп., що складається із заборгованості, пені, 3% річних та інфляційного збільшення боргу по наступним рахункам:

- по рахунку №342 від 24.09.2019 року - загальний розмір заборгованості 42 340,33 грн., що складається з основного боргу - 41 492,74 грн., 3% річних - 641,00 грн. та інфляційного збільшення боргу - 206,59 грн.;

- по рахунку №367 від 03.10.2019 року - загальний розмір заборгованості 138 408,69 грн., що складається з основного боргу - 120 138,24 грн., пені - 15 904,29 грн., 3% річних - 1768,00 грн. та інфляційного збільшення боргу - 598,16 грн.;

- по рахунку №405 від 18.10.2019 року - загальний розмір заборгованості 129 822.64 грн., що складається з основного боргу - 114 654,24 грн., пені - 13 623,40 грн., 3% річних - 1545,00 грн.;

- по рахунку №433 від 04.11.2019 року - загальний розмір заборгованості 126 934.65 грн., що складається з основного боргу - 113 732,52 грн., пені - 11 828,13 грн., 3% річних - 1374,00 грн.;

- по рахунку №444 від 08.11.2019 року - загальний розмір заборгованості 130 043,01 грн., що складається з основного боргу - 116 907,84 грн., пені - 11 761,17 грн., 3% річних - 1374,00 грн.;

- по рахунку №457 від 18.11.2019 року - загальний розмір заборгованості 125 658,32 грн., що складається з основного боргу - 113 920,20 грн., пені - 10 493,12 грн., 3% річних - 1245,00 грн.;

- по рахунку №473 від 25.11.2019 року - загальний розмір заборгованості 123 502,86грн., що складається з основного боргу - 112 632,00 грн., пені - 9 704,86 грн., 3% річних - 1166,00 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДОМ «ЗОРЯ - ПЛЮС»» (, місцезнаходження: 75220, Херсонська область, Чаплинський р-н, с. Кучерявоволодимирівка, вул. Космічна, 66Б) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СОДАР-ЮГ» (, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Карбишева, 11, офіс 32А) компенсації по сплаті судового збору у розмірі 12 250,66 грн.,

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного тексту рішення 29.05.2020

Суддя В.П.Ярошенко