номер провадження справи 4/20/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2020 Справа № 908/3492/19

м. Запоріжжя Запорізької області

за позовом Приватного акціонерного товариства «КІНТО», (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, буд. 25-Б)

до відповідача 1 Приватного акціонерного товариства «Український графіт», (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 20)

до відповідача 2 ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 )

про визнання недійсним рішення Наглядової Ради, оформленого протоколом засідання Наглядової ради № 4(о) від 11.02.2019, та визнання права на отримання компенсації за акції

Суддя Зінченко Н.Г.

при секретарі судового засідання Петриченко А.Є.

За участю представників сторін:

від позивача - Кологойда О.В., довіреність № 101 від 19.07.2019;

від відповідача 1 - Задорожний О.В., на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АА № 1015999 від 13.01.2020;

від відповідача 2 - Задорожний О.В., на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АА № 1017020 від 27.01.2020;

17.12.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява за вих. № 424 від 13.12.2019 (вх. 3753/08-07/19 від 17.12.2019) Приватного акціонерного товариства «КІНТО», м. Київ (далі за тексом скорочено - ПрАТ «КІНТО») до відповідачів - Приватного акціонерного товариства «Українській Графіт», м. Запоріжжя (далі за тексом скорочено - ПрАТ «Укрграфіт») та фізичної особи ОСОБА_1 , с. Нижня Хортиця Запорізького району Запорізької області про визнання недійсним рішення Наглядової Ради ПрАТ «Укрграфіт», оформленого протоколом засідання Наглядової ради № 4(о) від 11.02.2019, та визнання права ПрАТ «КІНТО» на отримання компенсації з розрахунку 176,78 грн. за одну просту акцію Приватного акціонерного товариства «Український графіт».

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 17.12.2019 справу № 908/3492/19 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/3492/19 та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, справі № 908/3492/19 присвоєно номер провадження справи 4/20/20, підготовче засідання призначено на 03.02.2020.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.02.2020 підготовче засідання відкладалося до 02.03.2020.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.03.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 908/3492/19 до 07.04.2020, в підготовчому засіданні оголошувалася перерва до 17.03.2020.

Підготовче засідання у справі № 908/3492/19 відкладалося до 01.04.2020, про що судом постановлено відповідну ухвалу від 17.03.2020.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.04.2020 закрито підготовче провадження у справі № 908/3492/19 та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні 21.04.2020, в судове засідання викликано судового експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України Аніщенко О.В.

В судовому засіданні 21.04.2020 розпочато судовий розгляд справи № 908/3492/19 по суті, в судовому засіданні оголошувалися перерви до 29.04.2020, про що ухвалено відповідну ухвалу суду по справі, і до 18.05.2020, про що зазначено в протоколі судового засідання.

Викликаний судом експерт Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України Аніщенко О.В. за викликом суду не зявилася, згідно листа Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України № 558/14-15/20 від 29.04.2020 суду повідомлено про перебування експерта Аніщенко О.В. на лікарняному.

В судовому засіданні 18.05.2020 справу розглянуто, на підставі ст. 240 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та долучених судом до матеріалів справи.

14.05.2020 на електронну пошту господарського суду Запорізької області від ПрАТ «КІНТО» надійшло Клопотання з підтвердженням цифрового підпису вих. № 192 від 14.05.2020 (вх. № 9384/08-08/20 від 14.05.2020) про призначення судової експертизи, в якому позивач просить суд: поновити пропущений процесуальний строк подання клопотання про проведення судової експертизи на підставі ст. 119 ГПК України, призначити у справі № 908/3492/19 судову експертизу, на вирішення якої поставити питання: «Якою була ринкова вартість однієї простої іменної акції (код цінних паперів (ISIN) UA ) Приватного акціонерного товариства «Українській Графіт» (код ЭДРПОУ емітента 00196204) станом на 31.01.2019?», проведення судової експертизи доручити судовому експерту Максименко Тетяні Олексіївні у складі Товариства з обмеженою відповідальністю Центр судових експертиз «Альтернатива», м. Київ.

Розглянувши в судовому засіданні 18.05.2020 клопотання позивача про призначення судової експертизи, суд вказане клопотання на підставі ч. 2 ст. 207 ГПК України залишає без розгляду як заявлене на невідповідній стадії судового процесу, оскільки позивачем не доведено поважності причин, з яких таке клопотання не було заявлено в підготовчому провадженні або до початку з`ясування судом обставин справи.

При вирішенні клопотання позивача про призначення судової експертизи судом враховано, що при закритті підготовчого провадження у справі № 908/3492/19 судом було вчинено всі дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, в тому числі з`ясовувалося питання щодо призначення експертизи, виклику у судове засідання експертів. Як вбачається з ухвали господарського суду Запорізької області від 01.04.2020, якою закрито підготовче провадження у справі № 908/3492/19, судом вирішено клопотання про виклик судового експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України Аніщенко О.В. для надання пояснень стосовно Висновку експерта № 942 від 24.02.2020, від позивача клопотання про призначення у справі № 908/3492/19 експертизи не надходило.

Стосовно викладених в Клопотанні позивача вих. № 192 від 14.05.2020 (вх. № 9384/08-08/20 від 14.05.2020) про призначення судової експертизи доводів про недостовірність та неналежність як доказу у справі наданого відповідачем 1 Висновку експерта № 942 від 24.02.2020, складеного експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України Аніщенко О.В. з тих підстав, що при складанні цього висновку експерта допущено порушення нормативно-правової основи та методології оцінки, то з цього приводу суд вважає за необхідне зазначити таке.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. (ст. 98 ГПК України)

Відповідно до п. 6 ст. 13 Закону України «Про судову експертизу» судові експерти мають право проводити на договірних засадах експертні дослідження з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб.

Згідно з п. 1.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (з наступними змінами до неї), за дорученням юридичних і фізичних осіб виконуються експертні дослідження, що потребують спеціальних знань та використання методів криміналістики і судової експертизи. Результати експертних досліджень викладаються у письмових висновках експертних досліджень згідно з чинним законодавством України.

Під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо. Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта. (п. 1.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень)

Суд підкреслює, що експерт несе особисту відповідальність за наданий висновок, ніхто не має права втручатися в проведення судової експертизи (абзац 2 статті 4 Закону України «Про судову експертизу», стаття 384 Кримінального кодексу України).

Статтею 104 ГПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами встановленими статтею 86 цього кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Отже, висновок експерта, який надається суду експертом, є процесуальним документом і може слугувати доказом у справі. Проте, висновок експерта не є обов`язковим для суду і оцінюється судом в сукупності з іншими доказами.

З урахуванням викладеного, судом не надається оцінка доводам позивача щодо неправильності вибору експертом методології оцінки при складанні Висновку експерта № 942 від 24.02.2020. Зазначений висновок експерта оцінюється судом у сукупності з іншими письмовими доказами у даній справі.

В судовому засіданні 18.05.2020 судом розглянуті і вирішені по суті первісно заявлені позовні вимоги, які викладені в позовній заяві ПрАТ «КІНТО» вих. № 424 від 13.12.2019 (вх. 3753/08-07/19 від 17.12.2019), з підстав, наведених в цій позовній заяві. Судом не надається оцінка доводам і правовим підставам, які наведені позивачем в заяві про зменшення розміру позовних вимог та зміну предмету позову, яка надійшла на адресу суду 18.03.2020, оскільки ухвалою ухвали господарського суду Запорізької області від 01.04.2020 у справі № 908/3492/19 судом відмовлено в прийнятті до розгляду цієї заяви.

Крім того, при вирішенні по суті спору у справі № 908/3492/19 судом також не надається правова оцінка Письмовим поясненням ПрАТ «КІНТО за вих. № 01-25/03/20 від 25.03.2020 (надійшли на адресу суду за вх. № 6529/08-08/20 від 30.03.2020) та Письмовим поясненням ПрАТ «КІНТО» за вих. № 154 від 16.04.2020, які 17.04.2020 надійшли на електронну адресу суду скріплені електронним цифровим підписом (ці ж пояснення засобами поштового зв`язку надійшли на адресу суду за вх. № 8023/08-08/20 від 22.04.2020), оскільки ці пояснення містять інші правові підстави позовних вимог, ніж заявлені в первісній позовній заяві, щодо порушення порядку скликання та проведення засідання Наглядової ради від 11.02.2019 та порядку прийняття у формі заочного голосування (методом опитування) оспорюваного рішення Наглядової ради ПрАТ «УКРГРАФІТ», при подані цих пояснень позивачем не були додержані процесуальні вимоги щодо зміни підстав позову (шляхом подання окремої письмової заяви), що порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та принципи змагальності сторін і диспозитивності.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві та обґрунтовані посиланням на ст., ст. 9, 22, 41 Конституції України, ст., ст. 16, 321 ЦК України, ст. 20 ГК України, ст., ст. 8, 51-55, 65, 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства». Також нормативно-правове обґрунтування заявлених вимог наведено позивачем у відповіді на відзив на позовну заяву. Позов пред`явлений з наступних підстав: ПрАТ «КІНТО», яке відповідно до ч. 6 ст. 63 Закону України «Про інститути спільного інвестування» діє від власного імені як компанія з управління активами пайових інвестиційних фондів: Інтервального диверсифікованого пайового інвестиційного фонду «Достаток», Інтервального диверсифікованого пайового інвестиційного фонду «КІНТО-Народний» було акціонером Приватного акціонерного товариства «Український графіт» і власником простих іменних акцій у кількості 230000 (двісті тридцять тисяч) шт. номінальною вартістю 3,35 грн. 05.02.2019 на офіційному сайті ПрАТ «УКРГРАФІТ» було розміщено Повідомлення від 04.02.2019 за вх. № 250 про набуття права власності на домінуючий контрольний пакет акцій ПрАТ «Український графіт» відповідно до ст. 65-2 Закону країни «Про акціонерні товариства». Відповідно до вказаного Повідомлення 01.02.2019 акціонерами ПрАТ «УКРГРАФІТ» - громадянином України ОСОБА_1 ), Пайовим товариством Генезес Інвест (OU Geneses Invest, Естонія), компанією «ІНТЕРГРАФІТ ХОЛДІНГС КОМПАНІ ЛІМІТЕД» (Intergraphite Holdings Company Limited, Бермудські острови), Пайовим товариством Реетвекс (Osauhing Reetvex, Естонія) та Пайовим товариством Талієнталь (OU Talienthal, Естонія) - укладено Договір про спільну діяльність (далі - Договір про спільну діяльність між учасниками товариства), до якого 04.02.2019 укладено Договір № 1 про внесення змін. Зі змісту вказаних Договору про спільну діяльність між акціонерами Товариства та Договору № 1 про внесення змін випливає, що його сторони сукупно стали власниками домінуючого контрольного пакету акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» у розмірі 67061315 акцій, що становить 96,0234 % від загальної кількості простих акцій Товариства. Суб`єктом реалізації прав за ст. 652 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено відповідача 2 (уповноважена особа). Найвища ціна акції, за якою особи, що діють спільно, придбавали акції Товариства протягом 12 місяців, що передують даті набуття домінуючого контрольного пакета акцій включно з датою набуття, становить 3,35 грн. Дата набуття такого пакета - 01.02.2019. Особою, відповідальною за реалізацію норм, передбачених статтями 65-651 Закону України «Про акціонерні товариства» є ОСОБА_1 Згідно Звіту від 08.02.2019 суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ФІНПРАЙС» (оцінювач Бутко І.В. ) про оцінку ринкової вартості акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» (код ЄДРПОУ емітента 00196204, код цінних паперів (ISIN) UA ) у пакеті акцій кількістю 2777185 шт., що становить 3,9766 % його статутного капіталу, станом на 31.01.2019 становить 3,35 грн. за одну просту іменну акцію. 11.02.2019 рішенням Наглядової ради ПрАТ «УКРГРАФІТ», оформленим протоколом № 4(о) від 11.02.2019, затверджено ринкову вартість однієї простої іменної акції, визначену відповідно до статті 8 та статті 652 Закону України «Про акціонерні товариства» у розмірі 3,35 грн. за одну просту іменну акцію. Підставою прийняття зазначеного рішення Наглядової ради, оформленого протоколом № 4(о) від 11.02.2019, став Звіт суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ФІНПРАЙС» (оцінювач Бутко І.В. ). 13.02.2019 на офіційному сайті відповідача 1 було розміщено Публічну безвідкличну вимогу від 12.02.2019 ОСОБА_1 - уповноваженої особи групи осіб, що діють спільно на підставі Договору про спільну діяльність від 01.02.2019 і разом у сукупності володіють 96,0234% від загальної кількості простих іменних акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ». Відповідно до п. 5 Вимоги «Ціна придбання акцій та порядок її визначення» встановлена на рівні 3,35 грн. за одну просту іменну акцію ПрАТ «УКРГРАФІТ». Ціна обов`язкового продажу акцій визначена відповідно до ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» з урахуванням ринкової вартості акцій відповідача 1, яка визначена суб`єктом оціночної діяльності, відповідно до статті 8 та статті 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства», яка затверджена рішенням Наглядової ради Товариства, оформленим протокол № 4(о) від 11.02.2019. 25.02.2019 акції ПрАТ «УКРГРАФІТ» було примусово у безспірному порядку списано з рахунків ПрАТ «КІНТО» та зараховано на депозитарний рахунок у цінних паперах ОСОБА_1 . З метою проведення незалежної оцінки майна та надання звіту про незалежну оцінку майна, а саме: ринкової вартості однієї простої іменної акції ПрАТ «УКРГРАФІТ» (код ЄДРПОУ емітента 00196204, код цінних паперів (ISIN) UA ) станом на 31.01.2019 позивачем з Державним підприємством «Інформаційні судові системи» було укладено договір № 011/01/1/19 від 22.02.2019 про проведення незалежної оцінки майна (майнових прав). Згідно Звіту про оцінку № ОЦ/01/1/19 від 13.09.2019, складеного ДП «Інформаційні судові системи» (оцінювач Поліщук І.В. ), ринкова вартість однієї простої іменної акції ПрАТ «УКРГРАФІТ» (код ЄДРПОУ емітента 00196204, код цінних паперів (ISIN) UA) станом на 31.01.2019 визначена в розмірі 88,39 грн. Позивач вважає, що внаслідок таких дій його примусово позбавлено права власності на акції ПрАТ «УКРГРАФІТ» з порушенням процедури реалізації обов`язкового продажу акцій на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником контрольного пакета акцій, врегульованої нормами ст., ст. 8, 65, 65-2 Закону «Про акціонерні товариства» та за ціною, що більше ніж у двадцять разів є меншою за ринкову вартість примусового викупленого майна (акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ»). Позивач стверджує, що рішення Наглядової ради ПрАТ «УКРГРАФІТ», оформлене протоколом № 4(о) від 11.02.2019, не відповідає ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст., ст. 8, 65, 652 Закону України «Про акціонерні товариства», оскільки затверджена ринкова вартість однієї простої іменної акції є недостовірною та не відповідає реальній ринковій вартості. Також позивач вважає, що має місце недотримання відповідачем 2 процедури реалізації права на обов`язковий продаж простих акцій акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій. З урахуванням викладеного позивач просить суд позов задовольнити повністю. Також позивач просить суд покласти на відповідачів 1 і 2 судові витрати зі сплати судового збору, витрати на правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн. та витрати на проведення експертизи експертною установою ТОВ «Експертна група «ЕС енд ДІ» в розмірі 85000,00 грн.

Відповідач 1 і відповідач 2 позов не визнають повністю, заявлені вимоги вважають необґрунтованими і безпідставними. Позиція відповідачів 1 і 2 викладена у Відзивах на позовну заяву та Запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву і ґрунтується на наступному: відповідачі вважають, що рішення Наглядової ради ПрАТ «УКРГРАФІТ», оформлене протоколом засідання Наглядової ради № 4(о) від 11.02.2019, є законним, оскільки прийнято з дотриманням вимог п. 10.26.18 Статуту ПрАТ «УКРГРАФІТ», ст. 8 та ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства». Так, 05.02.2019 на офіційному сайті ПрАТ «УКРГРАФІТ» було розміщено Повідомлення від 04.02.2019 за вх. № 250 про набуття права власності на домінуючий контрольний пакет акцій ПрАТ «Український графіт» відповідно до ст. 65-2 Закону країни «Про акціонерні товариства». Відповідно до цього Повідомлення 01.02.2019 акціонерами ПрАТ «УКРГРАФІТ» - громадянином України ОСОБА_1 ), Пайовим товариством Генезес Інвест (OU Geneses Invest, Естонія), компанією «ІНТЕРГРАФІТ ХОЛДІНГС КОМПАНІ ЛІМІТЕД» (Intergraphite Holdings Company Limited, Бермудські острови), Пайовим товариством Реетвекс (Osauhing Reetvex, Естонія) та Пайовим товариством Талієнталь (OU Talienthal, Естонія) - укладено Договір про спільну діяльність, до якого 04.02.2019 укладено Договір № 1 про внесення змін. Зі змісту вказаних Договору про спільну діяльність між акціонерами Товариства та Договору № 1 про внесення змін випливає, що його сторони сукупно стали власниками домінуючого контрольного пакету акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» у розмірі 67061315 акцій, що становить 96,0234 % від загальної кількості простих акцій Товариства. Суб`єктом реалізації прав за ст. 652 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено відповідача 2 (уповноважена особа). Найвища ціна акції, за якою особи, що діють спільно, придбавали акції Товариства протягом 12 місяців, що передують даті набуття домінуючого контрольного пакета акцій включно з датою набуття, становить 3,35 грн. Дата набуття такого пакета - 01.02.2019. Особою, відповідальною за реалізацію норм, передбачених статтями 65-651 Закону України «Про акціонерні товариства» є ОСОБА_1 У зв`язку із отриманням Повідомлення про набуття права власності на домінуючий контрольний пакет акцій відповідача 1, яке передбачене статтею 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства», з огляду на необхідність проведення оцінки ринкової вартості однієї простої іменної акції ПрАТ «УКРГРАФІТ» станом на останній робочий день, що передує дню набуття домінуючого пакета акцій (31.01.2019), Наглядовою радою ПрАТ «УКРГРАФІТ» прийнято рішення, оформлене протоколом № 3(о) від 05.02.2019. Вказаним рішенням Наглядової ради, оформленим протоколом № 3(о) від 05.02.2019, вирішено обрати ТОВ «ФІНПРАЙС» оцінювачем ринкової вартості акцій відповідача 1; затверджено умови договору з ним та розмір оплати його послуг. Згідно Звіту від 08.02.2019 суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ФІНПРАЙС» (оцінювач Бутко І.В. ) про оцінку ринкової вартості акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» (код ЄДРПОУ емітента 00196204, код цінних паперів (ISIN) UA ) у пакеті акцій кількістю 2777185 шт., що становить 3,9766 % його статутного капіталу, станом на 31.01.2019 становить 3,35 грн. за одну просту іменну акцію. 11.02.2019 рішенням Наглядової ради ПрАТ «УКРГРАФІТ», оформленим протоколом № 4(о) від 11.02.2019, затверджено ринкову вартість однієї простої іменної акції, визначену відповідно до статті 8 та статті 652 Закону України «Про акціонерні товариства» у розмірі 3,35 грн. за одну просту іменну акцію. Підставою прийняття зазначеного рішення Наглядової ради, оформленого протоколом № 4(о) від 11.02.2019, став Звіт суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ФІНПРАЙС» (оцінювач Бутко І.В. ). Отже, оспорюваним позивачем рішенням затверджено ринкову вартість 1 простої іменної акції ПрАТ «УКРГРАФІТ» на рівні 3,35 грн. При цьому в даному випадку затверджена ринкова вартість повністю співпадає з вартістю, визначеною оцінювачем, тобто така вартість не відрізняється більше ніж на 10% від вартості визначеної оцінювачем. Отже, Наглядовою радою відповідача 1 в межах її компетенції в порядку, передбаченому законом, прийнято рішення про затвердження ринкової вартості акцій. Твердження позивача, що під час проведення оцінки ринкової вартості акцій відповідача 1, яка проводилась станом на 31.01.2019, була врахована фінансова звітність ПрАТ «УКРГРАФІТ» лише за 9 місяців 2018 року, а, натомість, начебто, мала бути врахована фінансова звітність відповідача 1 за 12 місяців 2018 року, відповідачі 1 і 2 вважають безпідставним, так як станом на 08.02.2019 (дата складання Звіту про оцінку ТОВ «Фінпрайс») річна звітність за 2018 рік ще не була складена та подана до компетентних органів. Згідно законодавства строк складання такої річної звітності ще не настав, адже відповідно до п. 5 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 № 419, річна звітність подається не пізніше 28 лютого наступного за звітним року. Стосовно посилань позивача на протиправне застосування у Звіті про оцінку ТОВ «Фінпрайс» понижуючого коефіцієнту, то відповідачі 1 і 2 зазначають, що таке твердження спростовується змістом самого Звіту про оцінку ТОВ «Фінпрайс», в якому не був застосований понижуючий коефіцієнт. Також необґрунтованими відповідачі 1 і 2 вважають доводи позивача про протиправне застосування у Звіті про оцінку ТОВ «Фінпрайс» понижуючого коефіцієнту, оскільки таке твердження спростовується змістом самого Звіту про оцінку ТОВ «Фінпрайс», в якому не був застосований понижуючий коефіцієнт. Твердження позивача про те, що ринкова вартість однієї простої іменної акції має оцінюватись у 100 % пакеті акцій є нормативно необґрунтованими, адже в жодному нормативно-правовому акті не міститься такої вимоги. Також відповідачі 1 і 2 вважають, що твердження позивача про порушення відповідачем 2 процедури реалізації права на обов`язковий продаж простих акцій акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій, є безпідставним і недоведеним, оскільки в спірних правовідносинах повністю дотримано вимоги ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства. З урахуванням вище наведеного, відповідачі 1 і 2 просять суд в позові відмовити повністю. Також відповідач 1 просить суд покласти на позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40000,00 грн. і витрати на проведення експертизи в розмірі 50601,02 грн., а відповідач 2 просить суд покласти на позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21000,00 грн.

Розглянувши зібрані у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

УСТАНОВИВ

Приватне акціонерне товариство «Український графіт» (далі за текстом скорочено - ПрАТ «УКРГРАФІТ», відповідач 1, ) емітувало 69838500 штук простих іменних акцій, номінальною вартістю 3,35 грн. за одну просту іменну акцію, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію випуску акцій, виданим НКЦПФР за реєстраційним № 231/1/10.

Приватне акціонерне товариство «КІНТО» (далі за текстом скорочено - ПрАТ «КІНТО», позивач у справі, ), яке відповідно до ч. 6 ст. 63 Закону України «Про інститути спільного інвестування» діє від власного імені як компанія з управління активами пайових інвестиційних фондів: Інтервального диверсифікованого пайового інвестиційного фонду «Достаток», Інтервального диверсифікованого пайового інвестиційного фонду «КІНТО-Народний» було акціонером Приватного акціонерного товариства «Український графіт» і власником простих іменних акцій у кількості 230000 (двісті тридцять тисяч) шт. номінальною вартістю 3,35 грн., що підтверджується виписками про операції з цінними паперами на період з 25.02.2019 по 25.09.2019 вих. № 1/1 і вих. № 2/1 від 25.02.2019, наданими АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ».

05.02.2019 на офіційному сайті ПрАТ «УКРГРАФІТ» було розміщено Повідомлення від 04.02.2019 за вх. № 250 про набуття права власності на домінуючий контрольний пакет акцій Приватного акціонерного товариства «Український графіт» відповідно до ст. 65-2 Закону країни «Про акціонерні товариства».

Відповідно до вказаного Повідомлення 01.02.2019 акціонерами ПрАТ «УКРГРАФІТ» - громадянином України ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , відповідач 2 у справі), Пайовим товариством Генезес Інвест (OU Geneses Invest, Естонія), компанією «ІНТЕРГРАФІТ ХОЛДІНГС КОМПАНІ ЛІМІТЕД» (Intergraphite Holdings Company Limited, Бермудські острови), Пайовим товариством Реетвекс (Osauhing Reetvex, Естонія) та Пайовим товариством Талієнталь (OU Talienthal, Естонія) - укладено Договір про спільну діяльність (далі - Договір про спільну діяльність між учасниками товариства), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С. за реєстровим № 515, до якого 04.02.2019 укладено Договір № 1 про внесення змін, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С. за реєстровим № 554.

Зі змісту вказаних Договору про спільну діяльність між акціонерами Товариства та Договору № 1 про внесення змін випливає, що його сторони сукупно стали власниками домінуючого контрольного пакету акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» у розмірі 67061315 акцій, що становить 96,0234 % від загальної кількості простих акцій Товариства.

Суб`єктом реалізації прав за ст. 652 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено ОСОБА_1 (уповноважена особа).

Найвища ціна акції, за якою особи, що діють спільно, придбавали акції Товариства протягом 12 місяців, що передують даті набуття домінуючого контрольного пакета акцій включно з датою набуття, становить 3,35 грн. Дата набуття такого пакета - 01.02.2019. Особою, відповідальною за реалізацію норм, передбачених статтями 65-651 Закону України «Про акціонерні товариства» є ОСОБА_1 .

Рішенням Наглядової ради ПрАТ «УКРГРАФІТ», оформленим протоколом № 3(о) від 05.02.2019, враховуючи отримане повідомлення про набуття права власності на домінуючий контрольний пакет акцій відповідача 1, яке передбачене статтею 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства», у зв`язку з необхідністю проведення оцінки ринкової вартості однієї простої іменної акції ПрАТ «УКРГРАФІТ» станом на останній робочий день, що передує дню набуття домінуючого пакета акцій (31.01.2019), обрано ТОВ «ФІНПРАЙС» оцінювачем ринкової вартості акцій відповідача 1, затверджено умови договору з ним та розмір оплати його послуг.

05.02.2019 року між відповідачем 1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінпрайс» укладено договір про надання послуг щодо проведення незалежної оцінки № 05/02-АК1/804/1980107/11 щодо надання послуг з оцінки ринкової вартості 1 простої іменної акції ПрАТ «УКРГРАФІТ» у пакеті акцій кількістю 2777185 штук, що становить 3,9766 % його статутного капіталу станом на 31.01.2019 з метою визначення ринкової вартості акцій, що підлягають обов`язковому продажу акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакету акцій у відповідності до статті 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства».

Згідно Звіту від 08.02.2019 суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ФІНПРАЙС» (оцінювач Бутко І.В. ) про оцінку вартості однієї акції у пакеті акцій кількістю 2777185 штук, що становить 3,9766 % статутного капіталу відповідача 1, з метою визначення ринкової вартості акцій, що підлягають обов`язковому продажу акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакету акцій у відповідності до статті 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства», станом на 31.01.2019 така вартість становить за 1 просту акцію 3,35 грн.

11.02.2019 прийнято рішення Наглядової ради ПрАТ «УКРГРАФІТ», оформлене протоколом № 4(о) від 11.02.2019 за підсумками заочного голосування Наглядової ради ПрАТ «УКРГРАФІТ», щодо наступних питань порядку денного:

1. про затвердження ринкової вартості пакету акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ»;

2. про затвердження ціни викупу акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ».

Щодо першого питання порядку денного Наглядовою радою відповідача 1 вирішено прийняти висновки Звіту про незалежну оцінку пакету акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ», проведену ТОВ «ФІНПРАЙС», яким ринкова вартість 3,9766 пакету акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» в кількості 2777185 штук оцінена і становить 9303569,75 грн. в розрахунку 3,35 грн. за одну акцію. Керуючись ч. 3 ст. 8 Закону України «Про акціонерні товариства» Наглядова рада вирішила затвердити ринкову вартість акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» на рівні 3,35 грн. за одну акцію. Рішення прийнято одностайно.

По другому питанню Наглядова рада вирішила затвердити ціну викупу акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» на рівні 3,35 грн. за одну акцію. Рішення прийнято одностайно.

Таким чином, підставою прийняття зазначеного рішення Наглядової ради, оформленого протоколом № 4(о) від 11.02.2019, став Звіт суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ФІНПРАЙС» (оцінювач Бутко І.В. ) про оцінку ринкової вартості акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» (код ЄДРПОУ емітента 00196204, код цінних паперів (ISIN) UA ) у пакеті акцій кількістю 2777185 шт., що становить 3,9766 % його статутного капіталу станом на 31.01.2019.

13.02.2019 на офіційному сайті ПрАТ «УКРГРАФІТ» було розміщено Публічну безвідкличну вимогу від 12.02.2019за вх. № 344 ОСОБА_1 - уповноваженої особи групи осіб, що діють спільно на підставі Договору про спільну діяльність від 01.02.2019 і разом у сукупності володіють 96,0234% від загальної кількості простих іменних акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ».

Відповідно до п. 5 Вимоги «Ціна придбання акцій та порядок її визначення» встановлена на рівні 3,35 грн. за одну просту іменну акцію ПрАТ «УКРГРАФІТ». Ціна обов`язкового продажу акцій визначена відповідно до ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» з урахуванням ринкової вартості акцій відповідача 1, яка визначена суб`єктом оціночної діяльності, відповідно до статті 8 та статті 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства», яка затверджена рішенням Наглядової ради Товариства, оформленим протокол № 4(о) від 11.02.2019.

Також судом встановлено, що 01.02.2019 між Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем 2 укладено договір рахунку умовного зберігання (ескроу) № 80, предметом якого є відкриття відповідачу 2 рахунку умовного зберігання (ескроу) у національній валюті та здійснення його обслуговування у відповідності до умов цього договору та чинного законодавства України, у тому числі Закону України «Про акціонерні товариства» та нормативно-правових актів Національного банку України. Рахунок використовується з метою оплати ціни акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» в межах процедури обов`язкового продажу акцій на вимогу відповідача 2, що є власником домінуючого контрольного пакета акцій Емітента (або уповноваженою особою, яка діє в інтересах групи осіб, що спільно є власниками домінуючого контрольного пакету акцій Емітента).

13.02.2019 відповідач 1 відповідно до вимог ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» надіслав ПАТ «Національний депозитарій України» заяву про приєднання до Умов Додаткової угоди до Договору про обслуговування випусків цінних паперів у 2-х примірниках; Засвідчену копію публічної безвідкличної вимоги отриманої від відповідача 2; засвідчену копію договору про відкриття рахунку умовного зберігання (ескроу), укладеного між АТ «ПУМБ» та відповідачем 2; засвідчену копію довідки щодо відкриття рахунку умовного зберігання (ескроу); розпорядження Центральному Депозитарію на складання реєстру власників іменних цінних паперів/переліку акціонерів у 2-х примірниках.

Згідно з реєстром власників іменних цінних паперів ПрАТ «УКРГРАФІТ», складеним ПАТ «Національний депозитарій України» станом на 14.02.2019 (дата складання 20.02.2019), позивач обліковувався в реєстрі власників цінних паперів відповідача 1, а саме:

- депозитарний код рахунку в ЦП - 300921 - UA40004141 , Приватне акціонерне товариство «КІНТО» (Інтервальний диверсифікований пайовий інвестиційний фонд «КІНТО-Народний») (Україна), загальна кількість ЦП 185700, загальна номінальна вартість ЦП 622095,00 грн., сума, що підлягає сплаті: 622095,00 грн.;

- депозитарний код рахунку в ЦП - 300921 - UA40004169 , Приватне акціонерне товариство «КІНТО» (Інтервальний диверсифікований пайовий інвестиційний фонд «Достаток») (Україна), загальна кількість ЦП 44300, загальна номінальна вартість ЦП 148405,00 грн., сума, що підлягає сплаті: 148405,00 грн.

Актом приймання-передавання від 21.02.2019, підписаним ПАТ «ПУБМ» з відповідачем 1 та відповідачем 2, визначено списки осіб (у електронній та паперовій формах), у яких придбаваються акції відповідача 1, із зазначенням реквізитів акціонерів та суми коштів, що підлягають сплаті клієнтом на користь кожного акціонера, акції якого придбаваються. Вказаний список осіб складено на підставі переліку акціонерів станом на 14.02.2019, отриманого від Центрального депозитарію цінних паперів, та із зазначенням, за наявності, інформації про обтяження акцій, які придбаваються.

22.02.2019 відповідач 2 платіжним дорученням № 1 перерахував зі свого власного рахунку в АТ «ОТП Банк» на рахунок умовного зберігання (ескроу) 9303569,75 грн. для виплат мінорітарним акціонерам ціни акцій відповідача 1, код ISIN UA відповідно до договору рахунку умовного зберігання (ескроу) № 80 від 01.02.2019. Цього ж дня зарахування коштів у повному обсязі на рахунок умовного зберігання (ескроу) підтверджено АТ «ПУМБ».

22.02.2019 відповідачем 1 подано до ПАТ «Національний депозитарій України» повідомлення про перерахування відповідачем 2 коштів на рахунок умовного зберігання (ескроу) (вих. № 41/848 від 22.02.2019).

25.02.2019 акції ПрАТ «УКРГРАФІТ» було примусово у безспірному порядку списано з рахунків ПрАТ «КІНТО» (Інтервального диверсифікованого пайового інвестиційного фонду «Достаток» - депозитарний рахунок у цінних паперах НОМЕР_1 в депозитарній установі АТ «ПІРЕУС-БАНК», Інтервального диверсифікованого пайового інвестиційного фонду «КІНТО-Народний» - депозитарний рахунок у цінних паперах НОМЕР_2 в депозитарній установі АТ «ПІРЕУС-БАНК») та зараховано на депозитарний рахунок у цінних паперах НОМЕР_3 ОСОБА_1 в депозитарній установі - Акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний Банк». Кошти з розрахунку 3,35 грн. за одну акцію сплачено через рахунок-ескроу.

25.02.2019 року ПАТ «Національний депозитарій України» листом вих. № 722 від 25.02.2019 на адресу ПрАТ «УКРГРАФІТ» повідомив про завершення виконання процедур, пов`язаних з обов`язковим продажем простих акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій, відповідно до статті 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства».

25.02.2019 продані в обов`язковому порядку акції відповідача 1 зараховані на рахунок у цінних паперах відповідача 2. Вказані цінні папери було примусово списано на користь відповідача 2, як заявника Публічної безвідкличної вимоги від 12.02.2019 на рахунок відповідача 2 у цінних паперах НОМЕР_4 , що підтверджується випискою про операції з цінними паперами від 25.02.2019.

З метою проведення незалежної оцінки майна та надання звіту про незалежну оцінку майна, а саме: ринкової вартості однієї простої іменної акції ПрАТ «УКРГРАФІТ» (код ЄДРПОУ емітента 00196204, код цінних паперів (ISIN ) UA ) станом на 31.01.2019 позивачем з Державним підприємством «Інформаційні судові системи» було укладено договір № 011/01/1/19 від 22.02.2019 про проведення незалежної оцінки майна (майнових прав).

Згідно Звіту про оцінку № ОЦ/01/1/19 від 13.09.2019, складеного ДП «Інформаційні судові системи» (оцінювач Поліщук І.В. ), ринкова вартість однієї простої іменної акції ПрАТ «УКРГРАФІТ» (код ЄДРПОУ емітента 00196204, код цінних паперів (ISIN) UA) станом на 31.01.2019 визначена в розмірі 88,39 грн.

Позивач вважає, що внаслідок таких дій його примусово позбавлено права власності на акції ПрАТ «УКРГРАФІТ» з порушенням процедури реалізації обов`язкового продажу акцій на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником контрольного пакета акцій, врегульованої нормами ст., ст. 8, 65, 65-2 Закону «Про акціонерні товариства» та за ціною, що більше ніж у двадцять разів є меншою за ринкову вартість примусового викупленого майна (акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ»).

Свою правову позицію у даному спорі ПрАТ «КІНТО» мотивує наступним:

Позивач стверджує, що рішення Наглядової ради ПрАТ «УКРГРАФІТ», оформлене протоколом № 4(о) від 11.02.2019, не відповідає ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст., ст. 8, 65, 652 Закону України «Про акціонерні товариства», оскільки затверджена ринкова вартість однієї простої іменної акції є недостовірною та не відповідає реальній ринковій вартості. У підтвердження цих доводів позивач зазначає, наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про акціонерні товариства» ринкова вартість майна у разі його оцінки відповідно до цього Закону, інших актів законодавства або статуту акціонерного товариства визначається на засадах незалежної оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Частина 2 цієї ж статті Закону визначає, що ринкова вартість емісійних цінних паперів визначається: 1) для емісійних цінних паперів, які не перебувають в обігу на фондових біржах, - як вартість цінних паперів, визначена відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність; 2) для емісійних цінних паперів, що перебувають в обігу на фондових біржах, - як середній біржовий курс таких цінних паперів на відповідній фондовій біржі, розрахований такою фондовою біржою за останні три місяці їх обігу, що передують дню, станом на який визначається ринкова вартість таких цінних паперів. У разі якщо цінні папери перебувають в обігу на двох і більше фондових біржах та їхній середній біржовий курс за останні три місяці обігу, що передують дню, станом на який визначається ринкова вартість таких цінних паперів, на різних біржах відрізняється, ринкова вартість цінних паперів визначається наглядовою радою (якщо створення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства - виконавчим органом товариства) в порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; 3) для емісійних цінних паперів, що перебувають в обігу на фондових біржах, у разі якщо неможливо визначити ринкову вартість цінних паперів за останні три місяці їх обігу, що передують дню, станом на який визначається ринкова вартість таких цінних паперів, або у разі якщо законом передбачена можливість незастосування пункту другого цієї статті, - як вартість цінних паперів станом на таку дату, визначена відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Вимоги статті 8 Закону України «Про акціонерні товариства» застосовуються у разі визначення ринкової вартості акцій для цілей статей 65-65' Закону з урахуванням особливостей, встановлених цими статтями.

У спірних правовідносинах дата набуття заявником вимоги домінуючого пакета акцій - 01.02.2019. На цю дату акції ПрАТ «УКРГРАФІТ» не перебували в обігу на фондовій біржі.

Отже, ринкова вартість акції ПрАТ «УКРГРАФІТ» мала визначатись станом на 31.01.2019 відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність з урахуванням вимог, визначених ст., ст. 8, 65-2 Закону «Про акціонерні товариства».

Оспорюваним рішенням Наглядової ради ПрАТ «УКРГРАФІТ», оформленим протоколом № 4(о) від 11.02.2019, затверджено ринкову вартість однієї простої іменної акції, визначену суб`єктом оціночної діяльності відповідно до статті 8 та статті 652 Закону України «Про акціонерні товариства» у розмірі 3,35 грн. за одну просту іменну акцію, а також затверджено ціну викупу акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» на рівні 3,35 грн. за одну акцію. Підставою для прийняття цього рішення Наглядової ради ПрАТ «УКРГРАФІТ» став Звіт суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ФІНПРАЙС» (оцінювач Бутко І.В. ).

Разом із тим, відповідно до Звіту про оцінку № ОЦ/01/1/19 від 13.09.2019, складеного ДП «Інформаційні судові системи» (оцінювач Поліщук І.В. ), ринкова вартість однієї простої іменної акції ПрАТ «УКРГРАФІТ» (код ЄДРПОУ емітента 00196204, код цінних паперів (ISIN) UA) станом на 31.01.2019 визначена в розмірі 88,39 грн. Таким чином, оспорюване рішення Наглядової ради ПрАТ «УКРГРАФІТ», оформлене протоколом № 4(о) від 11.02.2019, прийнято на підставі суперечливого, неповного та недостовірного Звіту суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ФІНПРАЙС» (оцінювач Бутко І.В. ).

Отже, рішення Наглядової ради ПрАТ «УКРГРАФІТ», оформлене протокол № 4(о) від 11.02.2019, про затвердження ринкової вартості однієї простої іменної акції у розмірі 3,35 грн. не відповідає вимогам ст., ст. 8 та 652 Закону України «Про акціонерні товариства», що призвело до порушення права позивача як власника акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» на отримання компенсації ринкової вартості акцій в разі їх примусового продажу, що є підставою визнання оскаржуваного рішення недійним.

Також позивач вважає, що має місце недотримання відповідачем 2 процедури реалізації права на обов`язковий продаж простих акцій акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій.

Так, відповідно до Договору від 01.02.2019 про спільну діяльність між акціонерами ПрАТ «УКРГРАФІТ» та Договору № 1 від 04.02.2019 про внесення змін до Договору від 01.02.2019 його сторони стали власниками домінуючого контрольного пакету акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» у розмірі 67061315 акцій, що становить 96,0234 % від загальної кількості простих акцій Товариства.

Суб`єктом реалізації прав за ст. 652 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено відповідача 2 (уповноважена особа). Найвища ціна акції, за якою особи, що діють спільно, придбавали акції Товариства протягом 12 місяців, що передують даті набуття домінуючого контрольного пакета акцій включно з датою набуття, становить 3,35 грн. Дата набуття такого пакета - 01.02.2019.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 652 Закону України «Про акціонерні товариства» особа, яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій, або будь-яка її афілійована особа, або уповноважена особа (далі - заявник вимоги) має право надіслати до товариства публічну безвідкличну вимогу про придбання акцій в усіх власників акцій товариства (далі - публічна безвідклична вимога), за умови виконання нею дій, передбачених статтею 65 або 65-1 цього Закону

Згідно абз. 4 ч. 4 ст. 652 Закону України «Про акціонерні товариства» заявник вимоги може подати до Товариства публічну безвідкличну вимогу тільки після виконання нею дій, передбачених статтею 65 або 651 Закону «Про акціонерні товариства».

Відповідно до ч. 4 ст. 65 Закону України «Про акціонерні товариства» особа (особи, що діють спільно), яка внаслідок придбання акцій товариства з урахуванням кількості акцій, які належать їй та її афілійованим особам, стала (прямо або опосередковано) власником контрольного пакета акцій приватного акціонерного товариства або будь-яка її афілійована особа, протягом двох робочих днів з дати отримання інформації про ціну придбання акцій зобов`язана запропонувати всім акціонерам придбати у них акції товариства, щодо яких не встановлено обмеження (обтяження), шляхом надсилання до товариства публічної безвідкличної пропозиції для всіх акціонерів - власників акцій товариства про придбання належних їм акцій (оферти).

Проте, як зазначає позивач, у спірних правовідносинах жодна з осіб, які діють спільно на підставі Договору про спільну діяльність від 01.02.2019 ні прямо, ні опосередковано не була власником контрольного пакета акцій відповідача 1 станом на 01.02.2019.

В Повідомленні від 04.02.2019 про набуття права власності на домінуючий контрольний пакет акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» зазначено, що відповідно до Договору про спільну діяльність від 01.02.2019 ОСОБА_1 є уповноваженою особою з метою набуття всіх прав та виконання всіх обов`язків, передбачених законодавством України для процедури викупу акцій у міноритарних акціонерів відповідача 1.

Враховуючи викладене, у зв`язку з укладанням Договору про спільну діяльність від 01.02.2019 відповідач 2 опосередковано набув контрольний пакет акцій. При цьому, у зв`язку з його наміром надіслати публічну безвідкличну вимогу відповідно до ст. 652 Закону України «Про акціонерні товариства» у нього виникло зобов`язання щодо викупу акцій в порядку та на умовах, визначених ст. 65 Закону України «Про акціонерні товариства» на підставі публічної безвідкличної пропозиції для всіх акціонерів - власників акцій товариства про придбання належних їх акцій (Оферти).

Однак, всупереч цьому, дій щодо виконання зобов`язань за статтею 65 або 651 Закону України «Про акціонерні товариства» ОСОБА_1 вчинено не було.

Разом із тим, 13.02.2019 на офіційному сайті ПрАТ «УКРГРАФІТ» в порушення приписів ч. 4 ст. 65, ч. 4 статті 652 Закону України «Про акціонерні товариства» було розміщено відразу Публічну безвідкличну вимогу ОСОБА_1 - уповноваженої особи групи осіб, що діють спільно на підставі Договору про спільну діяльність від 01.02.2019 і разом у сукупності володіють 96,0234 % від загальної кількості простих іменних акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» за ціною 3,35 грн.

Враховуючи, що датою укладення Договору про спільну діяльність між акціонерами ПрАТ «УКРГРАФІТ» є 01.02.2019, саме ця дата є датою, з якої особи, що діють спільно, вважаються власниками домінуючого контрольного пакету акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ».

При цьому, датою надсилання Повідомлення про набуття права власності на домінуючий контрольний пакет акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» зазначено ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, особи, що діють спільно, на виконання вимог ч. 2 ст. 65 Закону України «Про акціонерні товариства» повинні були повідомити ПрАТ «УКРГРАФІТ» про набуття ними контрольного пакета акцій до 03.02.2019.

Отже, відповідач 2, як особа, що відповідальна за реалізацію норм, передбачених статтями 65-651 Закону України «Про акціонерні товариства», також порушив вимогу ч. 2 ст. 65 Закону України «Про акціонерні товариства».

В розумінні п. 6 ст. 652 Закону України «Про акціонерні товариства» це вважається порушення вимог ст. 65 цього ж Закону і тягне за собою визначення ціни обов`язкового продажу акцій в подвійному розмірі.

Враховуючи викладене, відповідачем 2 порушений порядок реалізації права на подання Публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» від 12.02.2019 та ціни примусового викупу акцій.

Отже, примусовий викуп акцій позивача на підставі Публічної безвідкличної вимоги, вчинений відповідачем 2 з порушенням процедури, визначеної законом, зокрема порушені вимоги ч. 4 ст. 65, ч. 2, ч. 4 ст. 652 Закону України «Про акціонерні товариства», тому позивач на підставі ч. 6 ст. 652 цього ж Закону має право як акціонер ПрАТ «УКРГРАФІТ» на отримання в результаті примусового продажу належних йому акцій законної справедливої компенсації за ціною продажу 176,78 грн. за одну просту іменну акцію, виходячи з розрахунку:

88,39 грн. - ринкова вартість акцій товариства, визначена відповідно до ст., ст. 8, 652 Закону «Про акціонерні товариства» відповідно до Звіту про оцінку № ОЦ/01/1/19 від 13.09.2019, складеного ДП «Інформаційні судові системи» (оцінювач Поліщук І.В. );

176,78 грн. = 88,39 х 2 - ринкова вартість однієї акції (відповідно до ч. 6 ст. 65 Закону «Про акціонерні товариства»).

Також позивач зазначає, що оскільки ціна обов`язкового продажу акцій за Публічною безвідкличною вимогою від 12.02.2019 у розмірі 3,35 грн. за одну просту іменну акцію не відповідає їх ринковій вартості (88,39 грн. за одну просту іменну акцію), то відповідач 2 не забезпечив попереднє та повне відшкодування позивачу вартості примусово відчужуваних акцій.

Отже, примусовий викуп акцій позивача на підставі Публічної безвідкличної вимоги є протиправним, оскільки не відповідає суспільним інтересам, вчинений з порушенням процедури, визначеної законом, і порушує право позивача як акціонера ПрАТ «УКРГРАФІТ» на мирне володіння майном, що є порушенням права власності позивача в розумінні ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року.

Предметом спору у даній справі є вимоги про визнання недійсним рішення Наглядової Ради ПрАТ «Український графіт», оформленого протоколом засідання Наглядової ради № 4(о) від 11.02.2019, та визнання права ПрАТ «КІНТО» на отримання компенсації з розрахунку 176,78 грн. за одну просту акцію Приватного акціонерного товариства «Український графіт».

Розглянувши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами письмові докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Приписами статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом, передбачені ст. 16 ЦК України.

Частиною першою статті 167 ГК України корпоративні права визначені як права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Статтею 116 ЦК України встановлено, що учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: 1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; 2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); 3) вийти у встановленому порядку з товариства; 4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; 5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Мотивуючи вимогу про визнання недійсним рішення Наглядової Ради ПрАТ «Український графіт», оформленого протоколом засідання Наглядової ради № 4(о) від 11.02.2019, яким затверджено ринкову вартість однієї простої іменної акції у розмірі 3,35 грн., позивач посилається на порушення вимог ст., ст. 8 та 652 Закону України «Про акціонерні товариства», оскільки, на думку позивача, реальна ринкова вартість є більшою.

Такі доводи позивача не підтверджуються фактичними обставинами справи, виходячи з наступного.

Учасники товариства (акціонери), а також інші особи, права та законні інтереси яких порушено рішенням наглядової ради чи виконавчого органу товариства, вправі оскаржити до суду відповідні рішення як акти, оскільки наглядова рада та виконавчий орган товариства є його органами управління, що приймають обов`язкові для виконання рішення. Це відповідає також нормі статті 55 Конституції України. (пункт 38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів»)

Рішення наглядової ради товариства може бути оскаржено в судовому порядку акціонером (учасником) товариства шляхом пред`явлення позову про визнання його недійсним, якщо таке рішення не відповідає вимогам законодавства та порушує права чи законні інтереси учасника (акціонера) товариства. Відповідачем за таким позовом є товариство. (пункт 39 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів»)

Підставами визнання недійсними рішень наглядової ради можуть бути такі порушення порядку скликання та проведення засідання ради, які мали наслідком неправомочність засідання наглядової ради.

Отже, підставою для висновку про недійсність рішення наглядової ради є наявність одночасно двох умов - порушення рішенням наглядової ради прав чи законних інтересів акціонера та порушення положень чинного законодавства при скликанні та прийнятті рішення наглядовою радою акціонерного товариства.

Частиною 1 статті 51 Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 (далі за текстом - Закон) визначено, що наглядова рада акціонерного товариства є колегіальним органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства і в межах компетенції, визначеної статутом та цим Законом, здійснює управління акціонерним товариством, а також контролює та регулює діяльність виконавчого органу.

Аналогічні за змістом полодження містить Статут ПрАТ «УКРГРАФІТ» (нова (восьма) редакція, затверджена загальними зборами акціонерів від 25.04.2017 (протокол № 24), відповідно до яких Наглядова рада є постійно діючим органом Товариства, який регулює та контролює діяльність Дирекції Товариства та здійснює захист прав акціонерів Товариства. (п. 10.1 Статут).

У відповідності о п. 10.17 Статут ПрАТ «УКРГРАФІТ» організаційною формою роботи Наглядової ради Товариства є чергові та позачергові засідання. Засідання Наглядової ради може проводитися у формі: спільної присутності членів Наглядової ради у визначеному місці для обговорення питань поряду денного та голосування; заочного голосування (методом опитування).

Згідно з частиною 1 статті 52 Закону до компетенції наглядової ради належить вирішення питань, передбачених цим Законом, статутом.

Частиною 7 статті 52 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено, що до виключної компетенції наглядової ради належить, зокрема, затвердження ринкової вартості майна у випадках, передбачених цим Законом.

При цьому, ч. 3 ст. 8 Закону унормовано, що наглядова рада затверджує ринкову вартість майна (включно з цінними паперами), визначену відповідно до ч., ч. 1 і 2 цієї статті.

Виходячи зі змісту Статуту ПрАТ «УКРГРАФІТ» до компетенції наглядової ради відноситься, зокрема: затвердження ринкової вартості майна у випадках, передбачених законом (пп. 10.26.18); прийняття рішення про обрання оцінювача майна Товариства, а також, у разі необхідності, акцій та інших цінних паперів, розміщених Товариством; затвердження умов договору, що укладатиметься з ним, встановлення розміру оплати його послуг (пп. 10.26.32); надсилання пропозиції акціонерам про придбання належних їм простих акцій особою (особами, що діють спільно), яка придбала контрольний пакет акцій, відповідно до та в порядку, передбаченому чинним законодавством (пп. 10.26.34).

В той же час п. 10.27 Статуту ПрАТ «УКРГРАФІТ» встановлено, що до виключної компетенції наглядової ради Товариства віднесено прийняття рішень з питань, вказаних у підпунктах 10.26.1, 10.26.13-10.26.34 пункту 10.26 цього Статуту.

Згідно з п. 3 ч.5 ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» ціна обов`язкового викупу акцій визначається, зокрема, як ринкова вартість акцій товариства, визначена суб`єктом оціночної діяльності відповідно до статті 8 цього Закону станом на день, що передує дню набуття заявником вимоги домінуючого пакета акцій товариства.

Водночас, відповідно до ст. 8 Закону України «Про акціонері товариства» ринкова вартість майна у разі його оцінки відповідно до цього Закону, інших актів законодавства або статуту акціонерного товариства визначається на засадах незалежної оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. Рішення про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання приймається наглядовою радою товариства (у процесі створення товариства - зборами засновників або засновником особисто у разі створення акціонерного товариства однією особою).

Згідно ч. 2 цієї ж статті Закону ринкова вартість емісійних цінних паперів визначається:

1) для емісійних цінних паперів, які не перебувають в обігу на фондових біржах, - як вартість цінних паперів, визначена відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність;

2) для емісійних цінних паперів, що перебувають в обігу на фондових біржах, - як середній біржовий курс таких цінних паперів на відповідній фондовій біржі, розрахований такою фондовою біржею за останні три місяці їх обігу, що передують дню, станом на який визначається ринкова вартість таких цінних паперів. У разі якщо цінні папери перебувають в обігу на двох і більше фондових біржах та їхній середній біржовий курс за останні три місяці обігу, що передують дню, станом на який визначається ринкова вартість таких цінних паперів, на різних біржах відрізняється, ринкова вартість цінних паперів визначається наглядовою радою (якщо створення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства - виконавчим органом товариства) в порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку;

3) для емісійних цінних паперів, що перебувають в обігу на фондових біржах, у разі якщо неможливо визначити ринкову вартість цінних паперів за останні три місяці їх обігу, що передують дню, станом на який визначається ринкова вартість таких цінних паперів, або у разі якщо законом передбачена можливість незастосування пункту другого цієї статті, - як вартість цінних паперів станом на таку дату, визначена відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Наглядова рада або загальні збори акціонерів, якщо утворення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства (у процесі створення товариства - установчими зборами), затверджує ринкову вартість майна (включно з цінними паперами), визначену відповідно до частин першої і другої цієї статті. Затверджена вартість майна не може відрізнятися більше ніж на 10 відсотків від вартості, визначеної оцінювачем. Якщо затверджена ринкова вартість майна відрізняється від вартості майна, визначеної відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність, наглядова рада або загальні збори акціонерів, якщо утворення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства (у процесі створення товариства - установчими зборами), повинна мотивувати своє рішення. (ч. 3 ст. 8 Закону України «Про акціонері товариства»)

Вимоги цієї статті застосовуються у разі визначення ринкової вартості акцій для цілей статей 65-65-3 цього Закону з урахуванням особливостей, встановлених цими статтями.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до вимог ч. 1 ст. 8 Закону України «Про акціонерні товариства», рішення про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання було прийнято наглядовою радою відповідача 1, про що складено протокол № 3(0) від 05.02.2019, відповідно до якого оцінювачем вирішено обрати ТОВ «Фінпрайс».

В подальшому, на виконання цього рішення наглядової ради ПрАТ «УКРГРАФІТ» 05.02.2019 між відповідачем 1 та ТОВ «Фінпрайс» укладено договір про надання послуг щодо проведення незалежної оцінки № 05/02-АК1/804/1980107/11, за яким останнє зобов`язалося надати послуги з оцінки ринкової вартості 1 (однієї) простої іменної акції ПрАТ «УКРГРАФІТ» (код емітента 00196204, код цінних паперів (ISIN ) UA ) у пакеті акцій кількістю 2777185 штук, що становить 3,9766 % статутного капіталу Товариства станом на 31.01.2019, з метою визначення ринкової вартості акцій, що підлягають обов`язковому продажу акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакету акцій у відповідності до статті 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства».

Згідно Звіту від 08.02.2019 суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ФІНПРАЙС» (оцінювач Бутко І.В. ) про оцінку вартості однієї акції у пакеті акцій кількістю 2777185 штук, що становить 3,9766 % статутного капіталу відповідача 1, з метою визначення ринкової вартості акцій, що підлягають обов`язковому продажу акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакету акцій у відповідності до статті 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства», станом на 31.01.2019 така вартість становить за 1 просту акцію 3,35 грн.

Отже, матеріалами справи доведено, що в порядку ч. 3 ст. 8 Закону України «Про акціонерні товариства» відповідач 1 рішенням Наглядової ради, оформленим протоколом № 4(о) від 11.02.2010, з дотриманням вимог п. 10.26.18 Статуту ПрАТ «УКРГРАФІТ», ст. 8 та ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» затвердив ринкову вартість 1 простої іменної акції ПрАТ «УКРГРАФІТ» на рівні 3,35 грн., а також затвердив ціну викупу акцій на рівні 3,35 грн. за одну акцію.

При цьому в даному випадку затверджена ринкова вартість повністю співпадає з вартістю, визначеною оцінювачем, тобто така вартість не відрізняється більше ніж на 10% від вартості визначеної оцінювачем.

За таких обставин, судом встановлено, що Наглядовою радою Відповідача 1 в межах її компетенції в порядку, передбаченому законом, прийнято рішення про затвердження ринкової вартості акцій.

Суд вважає вартими уваги доводи відповідача 1, що члени наглядової ради ПрАТ «УКРГРАФІТ» не мають спеціальних знань у галузі оцінки вартості майна, щоб самостійно визначити чи відповідає або не відповідає вимогам визначена незалежним оцінювачем ринкова вартість майна.

Крім того, судом враховано, що відповідно до Рецензії від 01.04.2019 № 844/08.1-7.4, зробленої Запорізькою торгово-промисловою палатою України, та Рецензії від 10.06.2019, зробленої ГО «Всеукраїнська асоціація фахівців оцінки», на Звіт від 08.02.2019 суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ФІНПРАЙС» (оцінювач Бутко І.В. ) про оцінку вартості однієї акції у пакеті акцій кількістю 2777185 штук, що становить 3,9766 % статутного капіталу відповідача 1, з метою визначення ринкової вартості акцій, що підлягають обов`язковому продажу акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакету акцій у відповідності до статті 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства», станом на 31.01.2019 зазначено, що Звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Згідно зі ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 104 ГПК України чітко унормовано, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Судом до матеріалів справи залучений Висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи № 942 від 24.02.2020, який складений Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України, відповідно до якого ринкова вартість акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» станом на 31.01.2019 становить 3,35 грн., тобто є саме такою, яка була затвердження оскаржуваним рішенням Наглядової Ради відповідача 1.

Щодо доводів позивача про порушення методології оцінки вартості акцій відповідача 1 у Звіті про оцінку ТОВ «Фінпрайс» через застосування порівняльного методу визначення ринкової вартості, то судом такі доводи визнаються хибними з огляду на те, що приймаючи до уваги приписи Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003, а також зважаючи на Міжнародні стандарти оцінки (International Valuation Standards, IVS 2017, розроблені Міжнародною радою по стандартах оцінки (The International Valuation Standards Council), порівняльний підхід якраз найкращим чином досліджує за яку вартість можливе відчуження акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» на ринку. Тобто він і є якраз найбільш точним та найбільш оптимальним для визначення дійсної ринкової вартості акцій (тобто за яку суму коштів їх можливо продати), оскільки основними елементами порівняння є характеристики подібного майна за місцем його розташування, фізичними та функціональними ознаками, умовами продажу тощо.

Таким чином, виходячи з наданих для оцінки документів, застосування порівняльного підходу з застосуванням середньозваженої вартості продажу акцій при визначенні ринкової вартості акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» станом на 31.01.2019 є найбільш доцільним.

Таких же висновків дійшов експерт у Висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи № 942 від 24.02.2020.

Доводи позивача, що під час проведення оцінки ринкової вартості акцій відповідача 1, яка проводилась станом на 31.01.2019, була врахована фінансова звітність ПрАТ «УКРГРАФІТ» лише за 9 місяців 2018 року і не була врахована фінансова звітність за 12 місяців 2018 року суд вважає безпідставними, так як станом на 08.02.2019 (дата складання Звіту про оцінку ТОВ «Фінпрайс») річна звітність за 2018 рік взагалі не була складена та подана до компетентних органів, оскільки згідно законодавства строк складання такої річної звітності ще не настав, адже відповідно до п. 5 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 № 419, річна звітність подається не пізніше 28 лютого наступного за звітним року.

Стосовно посилань позивача на протиправне застосування у Звіті про оцінку ТОВ «Фінпрайс» понижуючого коефіцієнту, то суд погоджується в даному випадку з доводами відповідачів 1 і 2, що таке твердження спростовується змістом самого Звіту про оцінку ТОВ «Фінпрайс», в якому не був застосований понижуючий коефіцієнт.

Твердження позивача про те, що ринкова вартість однієї простої іменної акції має оцінюватись у 100 % пакеті акцій є нормативно необґрунтованими, адже в жодному нормативно-правовому акті не міститься такої вимоги.

Такий висновок також підтверджується Фондом державного майна України, про що свідчить його відповідь за вих. № 10-58-26437 від 26.12.2018 на адресу ПрАТ «КІНТО», в якій зазначено: «...Враховуючи те, що відповідно до норм статті 35 Закону / Закону України «Про акціонерні товариства»/, захист майнових прав міноритарних акціонерів полягає в можливості отримання компенсації вартості його акцій не нижче вартості акцій сплачених при придбанні контрольних інтересів під час проведення оцінки з метою визначення ринкової вартості акцій для цілей реалізації статей 65 - 653 Закону доречно здійснювати оцінку акцій в 100 % пакеті, хоча дане питання нормативно не врегульовано…».

Враховуючи вище викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржуване позивачем рішення Наглядової Ради ПрАТ «Український графіт», оформлене протоколом засідання Наглядової ради № 4(о) від 11.02.2019, яким затверджено ринкову вартість однієї простої іменної акції у розмірі 3,35 грн., винесене у повній відповідності до вимог законодавства.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем 2 процедури реалізації права на обов`язковий продаж простих акцій акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій, то з цього приводу судом зазначається наступне.

У зв`язку із укладенням Договору про спільну діяльність між акціонерами ПрАТ «УКРГРАФІТ» власники домінючого пакету акцій, в тому числі і відповідач 2 у даній справі, реалізували своє право вимагати обов`язкового продажу акцій в межах дворічного строку з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах» № 1983-VIII від 23.03.2017 (далі - Закон № 1983-VIII).

Матеріли справи свідчать, що процедура обов`язкового продажу акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» тривала з 04.02.2019 по 25.02.2019.

До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах», будь-яких відносин з приводу обов`язкового продажу акцій на вимогу власника домінуючого контрольного пакета акцій в Україні не існувало.

Враховуючи приписи ч. 3 ст. 5 ЦК України норми Закону України № 1983-VIII в будь-якому випадку повинні застосовуватись до усіх відносин, які виникають або існували та продовжують існувати між акціонерами в Україні з дати набрання чинності Законом України № 1983-VIII, тобто з 04.06.2017.

Разом з тим, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 1983-VIII передбачено порядок обов`язкового продажу акцій на вимогу особи, яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій станом на дату набуття чинності вказаним законом. Інші положення чинного законодавства застосовуються лише в порядку та на умовах, передбачених зазначеним вище пунктом.

Статтями 65 та 65-1 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлено обов`язок особи, яка придбала контрольний та значний контрольний пакет акцій, надати публічну безвідкличну пропозицію акціонерам про придбання належних їм акцій. При цьому, цими ж статтями вказано, що їх положення не розповсюджуються на особу, що вже є власником відповідного пакета акцій. Крім цього, положення вказаних статей розповсюджуються на відносини, що пов`язані з набуттям лише контрольного та значного контрольного пакету акцій, але не домінуючого контрольного пакету акцій.

Таким чином, положення про повідомлення товариства щодо набуття домінуючого контрольного пакету акцій стосується випадків коли особа набуває або відчужує такий пакет акцій після набрання чинності відповідної норми про порядок реалізації права на обов`язковий продаж.

Вказані норми не розповсюджуються на випадки, коли особа вже є власником пакета акцій станом на дату набуття чинності норми про порядок реалізації права на обов`язковий продаж.

З урахуванням наведеного вище слідує, що ОСОБА_1 не зобов`язаний надавати обов`язкову безвідкличну пропозицію (оферту) для акціонерів ПрАТ «УКРГРАФІТ» про продаж їх акцій, адже Пайове товариство Генезес Інвест, Компанія «ІНТЕРГРАФІТ ХОЛДІНГС КОМПАНІ ЛІМІТЕД», Пайове товариство Реетвекс та Пайове товариство Талієнталь стали власниками акцій відповідача 1 задовго до набуття чинності Законом № 1983-VIII, що підтверджується Сертифікатами акцій, датованими ще в 2008 роком.

Спір у даній справі стосується питання придбання акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» за наслідками придбання контрольного пакета акцій в порядку, визначеному ст. 65 Закону України «Про акціонерні товариства».

Придбання значного та контрольного пакета акцій акціонерного товариства визначено розділом XI Закону України «Про акціонерні товариства».

Відповідно до ч. 1 ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» особа (особи, що діють спільно), яка внаслідок придбання акцій товариства з урахуванням кількості акцій, які належать їй та її афілійованим особам, стала (прямо або опосередковано) власником домінуючого контрольного пакета акцій, протягом наступного робочого дня з дня набуття нею права власності на такий пакет акцій зобов`язана подати до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку і до товариства повідомлення про набуття права власності на домінуючий контрольний пакет акцій (далі - повідомлення).

Як встановлено з матеріалів справи, 04.02.2019 на адреси ПрАТ «УКРГРАФІТ» та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку відповідачем 2 направлено Повідомлення (вих. № б/н від 04.02.2019, вх. № 250 від 04.02.2019) про набуття права власності на домінуючий контрольний пакет акцій відповідача 1, у якому також зазначено про структуру власності осіб, що набули право власності на домінуючий контрольний пакет акцій Товариства, та їх афілійованих осіб.

У Повідомленні вказана ціну, передбачену п. 1 та п. 2 ч. 5 ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства»: найвища ціна акції, за якою заявник вимоги, його афілійовані особи або треті особи, що діють спільно з ним, придбавали акції цього товариства протягом 12 місяців, що передують даті набуття домінуючого контрольного пакета акцій включно з датою набуття - 3,35 грн. за одну просту іменну акцію відповідача 1. Дата укладення договору про спільну діяльність 01.02.2019.

Отже, 01.02.2019 є датою з якої всі акціонери ПрАТ «УКРГРАФІТ», якими укладено договір про спільну діяльність від 01.02.2019, як особи, що діють спільно, вважаються власниками домінуючого контрольного пакета акцій відповідача 1.

Доводи позивача стосовно того, що ОСОБА_1 порушено строк повідомлення відповідача 1 про набуття права власності на домінуючий пакета акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» є безпідставними, оскільки 03.02.2019 є вихідним днем (неділя). Отже, Повідомлення про набуття права власності на домінуючий контрольний пакет акцій відповідача 1 правомірно здійснено 04.02.2019.

За приписами ч. 3 ст. ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» товариство не пізніше наступного робочого дня з дати отримання повідомлення зобов`язане розмістити його на веб-сайті товариства та у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів або через особу, яка провадить діяльність з оприлюднення регульованої інформації від імені учасників фондового ринку. Товариство не пізніш як за 25 робочих днів з дня отримання повідомлення повинно затвердити ринкову вартість акцій товариства, визначену суб`єктом оціночної діяльності відповідно до статті 8 цього Закону, та повідомити її особі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Матеріали справи свідчать, що 05.02.2019 відповідач 1 розмістив Повідомлення (вих. № б/н від 04.02.2019, вх. № 250 від 04.02.2019) на своєму веб-сайті та у загальнодоступній інформаційній базі даних про ринок цінних паперів НКЦПФР (smida.gov.ua).

Рішенням Наглядової ради ПрАТ «УКРГРАФІТ», оформленим протоколом № 3(о) від 05.02.2019, враховуючи отримане повідомлення про набуття права власності на домінуючий контрольний пакет акцій відповідача 1, яке передбачене статтею 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства», у зв`язку з необхідністю проведення оцінки ринкової вартості однієї простої іменної акції ПрАТ «УКРГРАФІТ» станом на останній робочий день, що передує дню набуття домінуючого пакета акцій (31.01.2019), обрано ТОВ «ФІНПРАЙС» оцінювачем ринкової вартості акцій відповідача 1, затверджено умови договору з ним та розмір оплати його послуг.

05.02.2019 року між відповідачем 1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінпрайс» укладено договір про надання послуг щодо проведення незалежної оцінки № 05/02-АК1/804/1980107/11 щодо надання послуг з оцінки ринкової вартості 1 простої іменної акції ПрАТ «УКРГРАФІТ» у пакеті акцій кількістю 2777185 штук, що становить 3,9766 % його статутного капіталу станом на 31.01.2019 з метою визначення ринкової вартості акцій, що підлягають обов`язковому продажу акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакету акцій у відповідності до статті 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства».

Згідно Звіту від 08.02.2019 суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ФІНПРАЙС» (оцінювач Бутко І.В. ) про оцінку ринкової вартості акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» (код ЄДРПОУ емітента 00196204, код цінних паперів (ISIN) UA ) у пакеті акцій кількістю 2777185 шт., що становить 3,9766 % його статутного капіталу станом на 31.01.2019 така вартість становить за 1 просту акцію 3,35 грн.

11.02.2019 рішенням Наглядової ради ПрАТ «УКРГРАФІТ», оформленим протоколом № 4(о) від 11.02.2019, затверджено ринкову вартість однієї простої іменної акції, визначену відповідно до статті 8 та статті 652 Закону України «Про акціонерні товариства» у розмірі 3,35 грн. за одну просту іменну акцію.

Також 11.02.2019 відповідач 1 звернувся до відповідача 2 з листом від 11.02.2019 № 01/650, яким повідомив про затвердження ринкової вартості акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ» станом на 31.01.2019.

Частиною 4 ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» унормовано, що протягом 90 днів з дня подання повідомлення відповідно до частини другої цієї статті та за умови виконання нею дій, передбачених статтею 65 або 65-1 цього Закону, особа, яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій, або будь-яка її афілійована особа, або уповноважена особа (далі - заявник вимоги) має право надіслати до товариства публічну безвідкличну вимогу про придбання акцій в усіх власників акцій товариства (далі - публічна безвідклична вимога).

У разі подання до товариства публічної безвідкличної вимоги всі акціонери акціонерного товариства, крім осіб, що діють спільно із такою особою, та її афілійованих осіб, та саме товариство зобов`язані у безумовному порядку продати належні їм акції цього товариства заявнику вимоги.

Разом з поданням товариству публічної безвідкличної вимоги заявник вимоги надсилає товариству копію договору, укладеного між заявником вимоги та банківською установою, в якій відкрито рахунок умовного зберігання (ескроу) відповідно до вимог частини дев`ятої цієї статті.

Як встановлено судом, 13.02.2019 на офіційному сайті ПрАТ «УКРГРАФІТ» було розміщено Публічну безвідкличну вимогу від 12.02.2019 за вх. № 344 ОСОБА_1 - уповноваженої особи групи осіб, що діють спільно на підставі Договору про спільну діяльність від 01.02.2019 і разом у сукупності володіють 96,0234% від загальної кількості простих іменних акцій ПрАТ «УКРГРАФІТ».

Відповідно до п. 5 Вимоги «Ціна придбання акцій та порядок її визначення» встановлена на рівні 3,35 грн. за одну просту іменну акцію ПрАТ «УКРГРАФІТ». Ціна обов`язкового продажу акцій визначена відповідно до ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» з урахуванням ринкової вартості акцій відповідача 1, яка визначена суб`єктом оціночної діяльності, відповідно до статті 8 та статті 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства», яка затверджена рішенням Наглядової ради Товариства, оформленим протокол № 4(о) від 11.02.2019.

За таких обставин, на дату подання Публічної безвідкличної вимоги від 12.02.2019 за вх. № 344 відповідач 2 спільно з особами, що вказані в цій Вимозі, був власником домінуючого контрольного пакету акцій, а також був визначений як уповноважена особа на реалізацію вимог статті 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства», у зв`язку з чим мав право подавати публічну безвідкличну пропозицію для всіх акціонерів - власників простих акцій товариства про придбання належних їм акцій;

Оскільки відповідач 2 на дату подання зазначеної Публічної безвідкличної вимоги разом із зазначеними в ній особами був власником домінуючого контрольного пакету акцій, то він взагалі не був зобов`язаний виконувати передбачені статтею 65-1 Закону України «Про акціонерні товариства» обов`язки.

Підсумовуючи вище викладене, суд вважає, що твердження позивача про порушення відповідачем 2 процедури реалізації права на обов`язковий продаж простих акцій акціонерами на вимогу особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи та спростовується встановленими судом обставинами.

Також судом приймається до уваги висновок державного регулятора - Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку - стосовно того, що за результатами вивчення документів (інформації) порушень вимог законодавств про цінні папери щодо дій ПрАТ «Український графіт» не виявлено (лист від 18.02.2020 № 26/01/2989).

З огляду на висновок суду про відсутність порушення відповідачем 2 вимог ч. 4 ст. 65, ч. 2, ч. 4 ст. 652 Закону України «Про акціонерні товариства» при примусовому викупі акцій ПрАТ «КІНТО» на підставі Публічної безвідкличної вимоги, суд вважає таким, що не ґрунтується на положеннях закону, твердження позивача про наявність у нього на підставі ч. 6 ст. 652 цього ж Закону права як акціонера ПрАТ «УКРГРАФІТ» на отримання в результаті примусового продажу належних йому акцій законної справедливої компенсації за ціною продажу 176,78 грн. за одну просту іменну акцію (подвійної ринкової вартості акцій Товариства, визначеної відповідно до Звіту про оцінку № ОЦ/01/1/19 від 13.09.2019, складеного ДП «Інформаційні судові системи» (оцінювач Поліщук І.В. ).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було і ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, І саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Така правова позиція викладена в Постанові Великої палати Верховного суду по справі № 905/1926/16 від 11.09.2018.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, рішення від 22.02.2007 у справі «Красуля проти Росії», від 28.10.2010 у справі «Трофимчук проти України») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється, зокрема, на цивільний, господарський процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Доводи позивача, наведені в обґрунтування заявлених ним вимог, не знайшли свого підтвердження за встановлених судом обставин та є безпідставними і необґрунтованими.

Суд визнає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Заперечення відповідачів на заявлені позовні вимоги враховані судом при вирішенні даного спору.

Враховуючи вище наведене, в задоволені позову відмовляється повністю.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, приймаючи до уваги висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

Щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідачів 1 і 2 витрат на правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн., то приймаючи до уваги положення ч. 4 ст. 129 ГПК України стосовно розподілу інших судових витрат, витрати на правничу допомогу залишаються за позивачем оскільки судом відмовлено в задоволені позову.

Заявлені позивачем до стягнення з відповідачів 1 і 2 витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи ТОВ «Експертна група «ЕС енд ДІ», в розмірі 85000,00 грн. судом не розподіляються, оскільки наданий позивачем Висновок експертів № 1041/40701 від 11.03.2020, виконаний ТОВ «Експертна група «ЕС енд ДІ», не прийнятий судом як доказ у справі № 908/3492/19.

Стосовно заявлених відповідачем 1 до стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40000,00 грн. та заявлених відповідачем 2 до стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 21000,00 грн., то з цього приводу суд зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч., ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката суд має виходити також з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Частиною 4 ст. 129 ГПК України унормовано, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40000,00 грн. відповідачем 1 додано до матеріалів справи належним чином посвідчені копії наступних документів: Договору про надання професійної правничої допомоги № 130120-Г від 13.01.2020, укладеного між адвокатом Задорожним Олександром Вікторовичем та ПрАТ «Укрграфіт»; Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АА № 1015999; Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 538 від 20.12.2005 стосовно адвоката Задорожного О.В.; Акту № 1 від 29.04.2020 прийому-передачі послуг за договором про надання професійної правничої допомоги № 130120-1Г від 13.01.2020; рахунку адвоката Задорожного Олександра Вікторовича № 29042020-1 від 29.04.2020; платіжного доручення № 359 від 30.04.2020 про сплату ПрАТ «Укрграфіт» 40 000,00 грн. з відміткою банку про виконання.

При цьому, зі змісту п. 3.1 Договору про надання професійної правничої допомоги № 130120-Г від 13.01.2020, укладеного між адвокатом Задорожним О.В. та ПрАТ «Укрграфіт» вбачається, що сторони дійшли згоди, що судова справа по якій за цим договором надається професійна правнича допомога є складною та має вкрай важливе значення для Клієнта як сторони (відповідача) по даній справі, в тому числі вирішення справи суттєво впливає на репутацію Клієнта як сторони (відповідача), становить публічний інтерес, а також тягне за собою суттєві фінансові наслідки для Клієнта як сторони (відповідача) по даній справі. Сторони домовились визначити наступний розмір гонорару, який підлягає сплаті Клієнтом на користь Адвоката, а саме: за одну годину, витрачену Адвокатом на виконання цього договору розмір гонорару складає 1000,00 грн. без ПДВ (Адвокат не є платником ПДВ). Сторони домовились, що час витрачений Адвокатом на виконання цього договору включає як участь Адвоката у судових засіданнях так і надання професійної правничої допомоги поза межами господарського суду Запорізької області, зокрема, але не виключно, стосовно аналізу позовної заяви та вироботки правової позиції Клієнта, підготовку відзиву, заперечення, аналіз можливих експертиз, підготовка звернень Клієнта до експертних установах про проведення судово-економічної експертизи, підготовка можливих заяв з процесуальних питань, проведення зустрічей к Клієнтом з метою надання відповідних правових консультацій та уточнення правової позиції по справі, прибуття Адвоката з м. Києва до м. Запоріжжя (і обратно) до господарського суду Запорізької області для прийняття участі в судових засіданнях, іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо.

Відповідно до Акту прийму-передачі послуг № 1 від 29.04.2020 за договором про надання професійної правничої допомоги № 130120-1Г від 13.01.2020 на виконання Договору Адвокат надав, а ПрАТ «Укрграфіт» прийняло професійну правничу допомогу з представництва та надання Клієнту іншої правової допомоги (професійна правнича допомога) з усіх питань, які стосуються судової справи в господарському суді Запорізької області № 908/3492/19 (номер провадження справи 4/20/20) за позовом ПрАТ «КІНТО» до Клієнта та ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення Наглядової Ради, оформленого протоколом засідання Наглядової ради №4(о) від 11.02.2019 та визнання права на отримання компенсації за акції в обсязі 40 витрачених годин на суму 40000,00 грн.

Дослідивши зміст наданої Адвокатом професійної правничої допомоги, про яку зазначено в Акті прийому-передачі послуг № 1 від 29.04.2020 за договором про надання професійної правничої допомоги № 130120-1Г від 13.01.2020, суд вважає, що такий зміст наданої правничої допомоги відповідає умовам договору № 130120-1Г від 13.01.2020, а час, витрачений на складання та подання цих документів, є обґрунтованим, оскільки виходячи із конкретних обставин справи, адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач 1 довів належними та допустимими доказами понесення ним судових витрат на правничу допомогу в розмірі 40000,00 грн.

В підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 21000,00 грн. відповідачем 2 додано до матеріалів справи належним чином посвідчені копії наступних документів: Договору про надання професійної правничої допомоги № 170120-Г від 17.01.2020, укладеного між адвокатом Задорожним Олександром Вікторовичем та ОСОБА_1 ; Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АА № 1017020; Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 538 від 20.12.2005 стосовно адвоката Задорожного О.В.; Акту № 1 від 29.04.2020 прийму-передачі послуг за договором про надання професійної правничої допомоги № 170120-1Г від 17.01.2020; рахунку Адвоката Задорожного О.В. № 29042020-2 від 29.04.2020; платіжного доручення № 1 від 30.04.2020 про сплату ОСОБА_1 21000,00 грн. з відміткою банку про виконання.

Відповідно до змісту п. 3.1 Договору про надання професійної правничої допомоги № 170120-Г від 17.01.2020, укладеного між адвокатом Задорожним О.В. та ОСОБА_1 сторони домовились визначити наступний розмір гонорару, який підлягає сплаті Клієнтом на користь Адвоката , а саме: за одну годину, витрачену Адвокатом на виконання цього договору розмір гонорару складає 1000,00 грн. без ПДВ (Адвокат не є платником ПДВ). Сторони домовились, що час витрачений Адвокатом на виконання цього договору включає як участь Адвоката у судових засіданнях так і надання професійної правничої допомоги поза межами господарського суду Запорізької області, зокрема, але не виключно, стосовно аналізу позовної заяви та вироботки правової позиції Клієнта, підготовку відзиву, заперечення, аналіз можливих експертиз, підготовка звернень Клієнта до експертних установах про проведення судово-економічної експертизи, підготовка можливих заяв з процесуальних питань, проведення зустрічей к Клієнтом з метою надання відповідних правових консультацій та уточнення правової позиції по справі, прибуття Адвоката з м. Києва до м. Запоріжжя (і обратно) до господарського суду Запорізької області для прийняття участі в судових засіданнях, іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо.

Згідно Акту прийму-передачі послуг № 1 від 29.04.2020 за договором про надання професійної правничої допомоги № 170120-1Г від 17.01.2020 на виконання Договору Адвокат надав, а відповідач 2 прийняв професійну правничу допомогу з представництва та надання Клієнту іншої правової допомоги (професійна правнича допомога) з усіх питань, які стосуються судової справи в господарському суді Запорізької області № 908/3492/19 (номер провадження справи 4/20/20) за позовом ПрАТ «КІНТО» до ПрАТ «Укрграфіт» та Клієнта про визнання недійсним рішення Наглядової Ради, оформленого протоколом засідання Наглядової ради №4(о) від 11.02.2019 та визнання права на отримання компенсації за акції в обсязі 21 витраченої години на суму 21000,00 грн.

Оцінивши зміст наданої Адвокатом професійної правничої допомоги, про яку зазначено в Акті прийому-передачі послуг № 1 від 29.04.2020 за договором про надання професійної правничої допомоги № 170120-1Г від 17.01.2020, суд вважає, що такий зміст наданої правничої допомоги відповідає умовам договору № 170120-1Г від 17.01.2020, а час, витрачений на складання та подання цих документів, є обґрунтованим, оскільки виходячи із конкретних обставин справи, адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач 2 довів належними та допустимими доказами понесення ним судових витрат на правничу допомогу в розмірі 21000,00 грн.

Доводи позивача, викладені в Клопотанні про зменшення розміру судових витрат і доповненнях до нього, про неспівмірність заявлених відповідачами 1 і 2 до стягнення витрат на професійну правничу допомогу предмету спору у справі № 908/3492/19 спростовуються вище наведеним.

Приймаючи до уваги предмет, категорію та складність спору між сторонами, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав, кількість проведених у справі судових засідань, в яких приймав участь у якості представника відповідачів 1 і 2 адвокат Задорожний О.В. та кількість складених ними у справі процесуальних документів, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в заявлених відповідачами 1 і 2 сумах є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а, відтак, щодо необхідності покладення судових витрат на професійну правничу допомогу у даному випадку на позивача у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

Крім того, суд вважає безпідставною позицію позивача, яка наведена в Клопотанні про зменшення розміру судових витрат і доповненнях до нього, щодо подвійного стягнення витрат на професійну правничу допомогу з огляду на тотожність правової позиції по суті спору відповідачів 1 і 2, оскільки відповідач 2 є самостійною стороною процесу, а, відтак, має абсолютно всі права, якими наділений відповідач, в тому числі і право на правову допомогу, та не є суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу відповідно до приписів Закону України «Про безоплатну правову допомогу».

За таких обставин, стягненню з позивача на користь відповідача 1 підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу в заявленому відповідачем 1 розмірі в сумі 40000,00 грн. та стягненню з позивача на користь відповідача 2 підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу в заявленому відповідачем 2 розмірі в сумі 21000,00 грн.

Стосовно заявлених відповідачем 1 до стягнення витрат, пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертизи, в розмірі 50601,02 грн., то з цього приводу суд зазначає таке.

Як вже зазначалося судом раніше до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. (п. 2 ч. 3 ст. 123 ГПК України)

Відповідно до ч. 4 ст. 127 ГПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертизи, в розмірі 50601,02 грн. відповідачем 1 надано належним чином посвідчені копії наступних документів: заяви про проведення судово-економічної експертизи від 13.01.2020 вих. № 41/80, адресованої Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса; договору про проведення експертизи № 54 від 28.01.2020, укладеного між ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса та ПрАТ «Укрграфіт»; рахунку ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 340 від 12.02.2020; платіжного доручення від 17.02.2020 № 14414 про сплату ПрАТ «Укрграфіт» на користь ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса 50601,02 грн. за проведення експертизи та акту здачі-приймання наданих послуг між ПрАТ «Укрграфіт» та ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. Також до матеріалів справи відповідачем 1 надано безпосередньо сам Висновок експерта № 942 від 24.02.2020.

У попередньому розрахунку судових витрат, який надавався відповідачем 1 разом із відзивом на позовну заяву, зазначена сума витрат, пов`язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, в розмірі 90000,00 грн.

Фактична сума витрат, пов`язаних із залученням експерта, склала 50601,02 грн.

Таким чином, суд вважає, що відповідач 1 довів належними та допустимими доказами понесення ним судових витрат, пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертизи, в розмірі 50601,02 грн.

Доводи позивача, що сплачена відповідачем 1 вартість за проведення ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса експертизи та надання Висновку експерта № 942 від 24.02.2020 є завищеною з урахуванням кількості робочих годин, витрачених експертом Аніщенко О.В. на проведення експертизи та складання висновку експерта судом відхиляються, так як до компетенції суду не входить встановлення об`єктивності розцінок за проведення експертного дослідження, визначених в договорі про проведення експертизи № 54 від 28.01.2020, укладеному між ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса та ПрАТ «Укрграфіт», а також суд не має повноважень щодо надання оцінки дій експерта Аніщенко О.В. на проведення експертизи та складання висновку експерта, в частині обґрунтованості кількості витраченого часу на проведення експертизи та складання Висновку експерта № 942 від 24.02.2020, оскільки це є втручанням в діяльність експертної установи.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 1 суму витрат, пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертизи, в розмірі 50601,02 грн.

Керуючись ст., ст. 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «КІНТО», м. Київ до відповідачів - Приватного акціонерного товариства «Українській Графіт», м. Запоріжжя та фізичної особи ОСОБА_1 , с. Нижня Хортиця Запорізького району Запорізької області про визнання недійсним рішення Наглядової Ради Приватного акціонерного товариства «Українській Графіт», оформленого протоколом засідання Наглядової ради № 4(о) від 11.02.2019, та визнання права Приватного акціонерного товариства «КІНТО» на отримання компенсації з розрахунку 176,78 грн. за одну просту акцію Приватного акціонерного товариства «Український графіт» відмовити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «КІНТО», (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, буд. 25-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 16461855) на користь Приватного акціонерного товариства «Український графіт», (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 20, ідентифікаційний код юридичної особи 00196204) 90601 (дев`яносто тисяч шістсот одну) грн. 02 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу та проведення експертизи. Видати наказ.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «КІНТО», (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, буд. 25-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 16461855) на користь ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) 21000 (двадцять одну тисячу) грн. 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України « 28» травня 2020 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.