ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

26 травня 2020 року Справа № 926/2811/17

Суддя Господарського суду Чернівецької області Ковальчук Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електронтехсервіс ЛТД", м. Жовті Води Дніпропетровської області,

на дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Басюк Анжеліки Валеріївни

у справі № 926/2811/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електронтехсервіс ЛТД", м. Жовті Води Дніпропетровської області,

до Дочірнього підприємства "Чернівецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Чернівці,

про стягнення заборгованості у сумі 180344,86 грн.,

за участю секретаря судового засідання Боднарчука В.В.,

представників сторін:

скаржника - не з`явився,

боржника - не з`явився,

органу ДВС - не з`явився,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 12.10.2017 затверджено укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електронтехсервіс ЛТД" (52201, м. Жовті Води Дніпропетровської області, вул. Гагаріна, 22, ) та Дочірним підприємством "Чернівецький облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (58018, м. Чернівці, вул. Головна, 205, ) мирову угоду від 12 жовтня 2017 року у справі № 926/2811/17 на умовах розстрочення погашення основної заборгованості відповідача та відмови позивача від стягнення 3% річних, провадження у справі закрито.

31 березня 2020 року до Господарського суду Чернівецької області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електронтехсервіс ЛТД" (далі - ТОВ "ВКФ "Електронтехсервіс ЛТД", скаржник, стягувач) від 23.03.2020 на дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Басюк Анжеліки Валеріївни.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31.03.2020 року скарга ТОВ "ВКФ "Електронтехсервіс ЛТД" на дії державного виконавця передана на розгляд судді Ковальчук Т.І.

Ухвалою від 01.04.2020 скаргу залишено без руху, скаржнику встановлено десятиденний строк для усунення зазначених в указаній ухвалі недоліків скарги.

21 квітня 2020 року через канцелярію суду надійшла заява ТОВ "ВКФ "Електронтехсервіс ЛТД" від 13.04.2020 про усунення недоліків.

Ухвалою від 23.12.2020 скаргу ТОВ "ВКФ "Електронтехсервіс ЛТД" прийнято і призначено до розгляду в судовому засіданні на 14.05.2020 у режимі відеоконференції із Солом`янським районним судом міста Києва за участю представників сторін і Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) (далі - Перший відділ ДВС у м. Чернівці, орган ДВС).

Цією ухвалою скаржнику встановлено строк до 30.04.2020 для надіслання боржнику ДП "Чернівецький облавтодор" і Першому відділу ДВС у м. Чернівці копії заяви про усунення недоліків з додатками. Зобов`язано Перший відділ ДВС у м. Чернівці у строк до 08 травня 2020 року надати відзив на скаргу та докази його надіслання учасникам провадження, надати в судове засідання 14.05.2020 оригінали матеріалів виконавчого провадження ВП № 61287989 для огляду та їх засвідчені копії для долучення до матеріалів справи. Боржнику ДП "Чернівецький облавтодор" запропоновано надати письмові пояснення по суті скарги, докази їх надіслання іншим учасникам провадження.

З урахуванням заяви про усунення недоліків у скарзі ТОВ "ВКФ "Електронтехсервіс ЛТД" зазначає про неправомірність дій державного виконавця Басюк А.В. з повернення стягувачеві виконавчого документа - ухвали Господарського суду Чернівецької області від 12.10.2017 про затвердження мирової угоди від 12.10.2017 у справі № 926/2811/17, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", позаяк ДП "Чернівецький облавтодор" не включено до Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, стосовно яких законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника. Також скаржник зазначає, що керівник Першого відділу ДВС у м. Чернівці Семенов М.В. не здійснював контроль за діями державного виконавця Басюк А.В., яка не реагувала на звернення стягувача щодо примусового виконання ухвали суду, не вчиняла дій з перевірки майнового стану боржника, не наклала арешт на рахунки останнього, в результаті чого ДП "Чернівецький облавтодор" вільно розпоряджалося грошовими коштами на рахунках в АБ "Укргазбанк", а стягувач не отримав задоволення своїх вимог за виконавчим документом.

З цих підстав ТОВ "ВКФ "Електронтехсервіс ЛТД" просить у скарзі:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Басюк Анжеліки Валеріївни по винесенню постанови від 28.02.2020 у ВП № 61287989 про повернення виконавчого документа стягувачу;

- скасувати постанову, винесену державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Басюк Анжелікою Валеріївною 28.02.2020 у ВП № 61287989 про повернення виконавчого документа стягувачу;

- зобов`язати державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Басюк Анжеліку Валеріївну усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом поновлення виконавчого провадження по стягненню боргу з ДП "Чернівецький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на користь ТОВ "ВКФ "Електронтехсервіс ЛТД" згідно ухвали Господарського суду Чернівецької області від 12.10.2017 по справі № 926/2811/17;

- визнати бездіяльність начальника Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Семенова Михайла Валерійовича під час контролю за виконанням ухвали Господарського суду Чернівецької області від 12.10.2017 року № 926/2811/17 неправомірною;

- зобов`язати старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Басюк Анжеліку Валеріївну у виконавчому провадженні за № 61287989 накласти арешт на кошти та інші цінності боржника та його філій, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, на рахунки в цінних паперах, зокрема на рахунку № НОМЕР_1 в АБ "Укргазбанк";

- повідомити начальника Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Семенова Михайла Валерійовича про недоліки в роботі відповідальних посадових осіб під час проведення заходів щодо примусового виконання ухвали Господарського суду Чернівецької області від 12.10.2017 року у справі № 926/2811/17 та неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчинення виконавчі дії останнім.

Ухвалою від 14.05.2020 розгляд скарги в судовому засіданні відкладено на 26.05.2020 з урахування тих обставин, що:

- відзивів (пояснень) на скаргу не подали ані боржник, ані орган ДВС;

- Перший відділ ДВС у м. Чернівці не подав на вимогу ухвали від 14.05.2020 матеріалів виконавчого провадження № 61287989;

- представник скаржника подав клопотання про відкладення судового засідання в зв`язку з пандемією COVID-19 та про участь в засіданні в режимі відеоконференції із зазначенням судів, яким доручити забезпечити проведення відеоконференції.

Ухвалою від 14.05.2020 розгляд скарги в судовому засіданні відкладено на 26.05.2020, явку представників визначено на власний розсуд, ухвалено провести судове засідання 26.05.2020 у режимі відеоконференції, забезпечення проведення якої доручити Господарському суду міста Києва. Скаржнику і органу ДВС встановлено строк до 25.05.2020 для подання додаткових документів, відзиву на скаргу, засвідчених копій матеріалів виконавчого провадження ВП № 61287989.

26.05.2020 до суду електронною поштою від ТОВ "Електронтехсервіс ЛТД" і Першого відділу ДВС у м. Чернівці надійшли копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 61287989.

До початку судового засідання 26.05.2020 від скаржника електронною поштою надійшла заява про розгляд скарги за відсутності його представника у зв`язку з технічними проблемами у проведенні відеоконференції.

У судове засідання 26.05.2020 до Господарського суду міста Києва представник ТОВ "Електронтехсервіс ЛТД" для участі в режимі відеоконференції не з`явився.

Представники органу ДВС і ДП "Чернівецький облавтодор" у судове засідання 26.05.2020 до Господарського суду Чернівецької області не з`явилися.

Ухвалою від 14.05.2020 явка представників учасників провадження обов`язковою не визнавалася, матеріали справи містять докази їх належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання 26.05.2020, тому неявка представників не перешкоджає розгляду скарги.

Перший відділ ДВС у м. Чернівці і ДП "Чернівецький облавтодор" відзивів (пояснень) на скаргу не подали, поважних причин не виконання вимог ухвали суду щодо надання відзиву суду не повідомили.

З урахуванням зазначеного відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає скаргу ТОВ "Електронтехсервіс ЛТД" за наявними у справі матеріалами без участі сторін.

Розглянувши скаргу ТОВ "Електронтехсервіс ЛТД", додані до неї і подані додатково документи, матеріали справи, суд встановив наступне.

Як зазначалося, ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 12.10.2017 затверджено мирову угоду від 12 жовтня 2017 року у справі № 926/2811/17 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електронтехсервіс ЛТД" та Дочірним підприємством "Чернівецький облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", провадження у справі закрито.

За умовами мирової угоди від 12.10.2017 сторони (Позивач та Відповідач) дійшли згоди про розстрочення погашення заборгованості в сумі 180196,76 грн. рівними частинами та здійснення її виплати з 1 листопада 2017 року по 30033,00 грн. щомісячно у листопаді та грудні 2017 року, січні, лютому і березні 2018 року та 30031,76 грн. у квітні 2018 року, відшкодування суми судового збору здійснюється Відповідачем протягом 10 банківських днів з часу затвердження мирової угоди Господарським судом Чернівецької області.

У скарзі вказано і не спростовано боржником, що умови мирової угоди від 12.10.2017 у справі № 926/2811/17 ДП "Чернівецький облавтодор" не виконувало.

18 лютого 2020 старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Басюк Анжелікою Валеріївною на підставі заяви про примусове виконання винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61287989 з примусового виконання виконавчого документа - ухвали Господарського суду Чернівецької області № 926/2811/17 від 12.10.2017 про стягнення заборгованості у сумі 180344,86 грн. з боржника Дочірнього підприємства "Чернівецький облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електронтехсервіс ЛТД". Цією постановою, крім іншого, боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, повідомлено про наслідки невиконання зазначеної вимоги (а.с. 149-150).

Постановою старшого державного виконавця Басюк А.В. від 28.02.2020 у ВП № 61287989 виконавчий документ - ухвалу № 926/2811/17, видану 12.10.2017 Господарським судом Чернівецької області, повернуто стягувачеві ТОВ "Електронтехсервіс ЛТД" по пункту 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (а. с. 83).

В указаній постанові в обгрунтування підстав повернення виконавчого документа зазначено, що: "20 жовтня 2019 року набув чинності Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

Згідно ІІІ. Прикінцеві та перехідні положення п. 3 Забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

До вказаного переліку включено боржника, а тому вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заборонено законом" (кінець цитати).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, урегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).

Стаття 1 Закону № 1404-VIII визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, ухвали судів у господарських справах (стаття 3).

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі № 910/12230/16 викладено правову позицію про те, що за своєю правовою природою мирова угода є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спір, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а, досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Мирова угода ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах, вона, як правило виконується добровільно. В іншому випадку мирова угода, затверджена судом, може бути підставою для примусового виконання.

У разі ухилення однієї із сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов`язків за цією угодою: якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом і підлягає виконанню державною виконавчою службою.

У випадках невиконання зобов`язаною стороною умов мирової угоди, укладеної в процесі виконання судового рішення і затвердженої господарським судом, заінтересована сторона може звернутися до державного виконавця із заявою про примусове виконання ухвали, якою затверджено цю угоду.

Ухвала Господарського суду Чернівецької області від 12.10.2017 у справі № 926/2811/17 відповідає вимогам статті 4 Закону № 1404-VIII, що пред`являються до виконавчих документів, а тому підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому названим Законом.

Статтею 37 Закону № 1404-VIII встановлено підстави повернення виконавчого документа стягувачу.

Зокрема, відповідно до пункту 9 частини 1 цієї статті Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

В оскаржуваній постанові старший державний виконавець Басюк А.В. зазначила, що боржника ДП "Чернівецький облавтодор" було включено до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, у зв`язку з чим стосовно нього законодавчо заборонено вчиняти виконавчі дії, тому виконавчий документ належить повернути стягувачу.

Так, в Україні до 20.10.2019 діяв Закон України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 7 липня 1999 року № 847-XIV (далі - Закон № 847-XIV).

Статтею 1 цього Закону затверджено перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, згідно з додатком 1, перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані, згідно з додатком 2.

Установлено, що не підлягають приватизації запаси державного резерву незалежно від його місцезнаходження, а також підприємства, установи і організації та інші об`єкти, що входять до системи державного резерву.

02 жовтня 2019 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" № 145-IX (далі - Закон № 145-IX).

Даний Закон набув чинності 20.10.2019, відповідно, з вказаної дати Закон України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" є нечинним.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 145-IX унормовано, що забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Досліджуючи переліки об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, згідно із Законом № 847-XIV, суд встановив, що станом на 20.10.2019 боржник Дочірнє підприємство "Чернівецький облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (58018, м. Чернівці, вул. Головна, 205, ) не включений ані до переліку № 1, ані до переліку № 2.

Судом не знайдено такої редакції затверджених Законом № 847- XIV переліків, до яких у якийсь період часу було б включено юридичну особу ДП "Чернівецький облавтодор" ().

На дату втрати чинності Законом № 847-XIV до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації (додаток № 1 до Закону № 847-XIV), по органу управління МІНТРАНС по Чернівецькій області були включені три об`єкта:

1) Чернівецьке обласне виробниче управління по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних шляхів "Облавтодор" (274018, м. Чернівці, вул. Головна, 205, код ЄДРПОУ 3452843);

2) Дирекція автомобільних шляхів, що будуються в Чернівецькій області (274018, м. Чернівці, вул. Головна, 205, код ЄДРПОУ 5422310);

3) Чернівецька державна обласна автомобільна школа (274007, м. Чернівці, вул. М. Тореза, 64, ).

Як видно, такого об`єкта як ДП "Чернівецький облавтодор" з ідентифікаційним кодом 31963989 у вказаному переліку немає.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Дочірнє підприємство "Чернівецький облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з ідентифікаційним кодом 31963989 є підприємством державної форми власності, який належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор), дата державної реєстрації - 16.05.2002 (а.с. 123-126).

Інформації про юридичних осіб, правонаступником яких є ДП "Чернівецький облавтодор", ЄДР не містить.

Суд не виключає, що ДП "Чернівецький облавтодор" може бути повним або частковим правонаступником Чернівецького обласного виробничого управління по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних шляхів "Облавтодор", хоча наявні в матеріалах справи витяг та безкоштовний запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідних відомостей не містять (а.с. 34-51, 123-126).

У будь-якому випадку, навіть якщо ДП "Чернівецький облавтодор" є правонаступником майна, майнових прав та обов`язків Чернівецького обласного виробничого управління по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних шляхів "Облавтодор" (яке було включено до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації), то в порядку правонаступництва ДП "Чернівецький облавтодор" не могло автоматично набути статусу об`єкта права державної власності, що не підлягають приватизації.

Статус такого об`єкта визначається виключно законом і його неможливо набути в порядку правонаступництва згідно норм цивільного законодавства.

Отже, позаяк ДП "Чернівецький облавтодор" не було включено в установленому порядку до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, затвердженого Законом № 847-XIV, на боржника не поширюється норма пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 145-IX про заборону вчиняти виконавчі дії протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Крім того, зазначеною нормою пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень встановлено два виключення з загального правила заборони вчинення виконавчих дій:

1) стягнення грошових коштів;

2) стягнення товарів, що передані у заставу.

Ухвалою від 12.10.2017 у справі № 926/2811/17 затверджено мирову угоду, предметом якої є сплата Дочірнім підприємством "Чернівецький облавтодор" грошових коштів на користь ТОВ "ВКФ "Електронтехсервіс ЛТД".

Отже, виконавче провадження з примусового виконання зазначеної ухвали полягає в примусовому стягненні грошових коштів з боржника, відтак, навіть якби боржника й було включеного до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, щодо нього могли б вчинятися виконавчі дії у вигляді стягнення грошових коштів.

З наведеного суд доходить висновку, що у старшого державного виконавця Басюк А.В. були відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до пункту 9 частини 1 статті 37 Закону № 1404-VIII.

За змістом статті 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Встановивши обгрунтованість скарги ТОВ "Електронтехсервіс ЛТД" у частині неправомірності дій старшого державного виконавця Басюк А.В. з повернення виконавчого документа стягувачу та незаконності прийнятої нею 28.02.2020 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, суд доходить висновку про задоволення скарги у частині вимог про визнання неправомірним цих дій державного виконавця та скасування зазначеної постанови.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 74 Закону № 1404-VIII така постанова може бути скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями діями державного виконавця під час виконання рішень у разі, якщо вони суперечать закону.

Відповідно ж до частини 2 статті 343 ГПК України господарський суд у такому випадку визнає рішення державного виконавця неправомірним і саме таким чином належить захистити порушене право скаржника.

Стосовно інших вимог скарги суд зазначає наступне.

Зокрема, скаржник просить зобов`язати державного виконавця Басюк А.В. усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом поновлення виконавчого провадження по стягненню боргу з ДП "Чернівецький облавтодор" на користь ТОВ "ВКФ "Електронтехсервіс ЛТД" згідно ухвали Господарського суду Чернівецької області від 12.10.2017 по справі № 926/2811/17.

Відповідно до статті 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Положення даної норми Закону є імперативним, тобто орган державної виконавчої служби зобов`язаний відновити виконавче провадження в порядку і строк, що встановлені статтею 41 Закону № 1404-VIII, при цьому, виконання зазначеного обов`язку ставиться в залежність від отримання відповідного рішення суду.

Отже, враховуючи, що положеннями Закону № 1404-VIII чітко врегульовано порядок вчинення державним виконавцем дій з відновлення виконавчого провадження у разі визнання судом незаконною постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, а також те, що суд може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється, і такі обставини на час розгляду скарги у суді відсутні (ухилення від вчинення дій передбачених частиною 1 статті 41 Закону № 1404-VIII), а відповідне право скаржника на відновлення виконавчого провадження не порушено, суд відмовляє у задоволенні скарги ТОВ "Електронтехсервіс ЛТД" у частині вимоги про зобов`язання державного виконавця поновити виконавче провадження.

В обгрунтування вимоги визнати неправомірною бездіяльність начальника Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Семенова Михайла Валерійовича під час контролю за виконанням ухвали Господарського суду Чернівецької області від 12.10.2017 року № 926/2811/17 скаржник зазначає, що Семеновим М . В. допущено бездіяльність шляхом неналежного контролю під час проведення виконавчих дій державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП № 61287989, у зв`язку з чим останнім не додержано вимог ст.ст. 2, 18, 48, 52 Закону № 1404-VIII .

Положеннями частин 1, 3 статті 74 Закону № 1404-VIII унормовано, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження врегульовано Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5) зі змінами і доповненнями (далі - Інструкція).

Відповідно до абзацу 8 пункту 1 розділу ХІІ Інструкції начальник відділу державної виконавчої служби має право перевірити законність виконавчого провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Згідно з пунктом 2 розділу ХІІ Інструкції посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому, сьомому та восьмому пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому, четвертому та шостому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Дослідивши матеріали справи, суд звернув увагу, що до надісланих старшим державним виконавцем Осух В.О. копій документів виконавчого провадження ВП № 61287989 додано копію виданої їй довіреності № 15.1-36/20 від 10.01.2020 на право представляти інтереси Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Зазначена довіреність видана і підписана начальником Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Д.О. Смотром (а.с. 156). Згідно інформації, вміщеної до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з 04.06.2018 є Смотр Дмитро Олександрович (а.с. 165-166).

У відкритих джерелах - на сайті Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (https://pzmrujust.gov.ua/struktura/pidvidomchi-orhany-ta-ustanovy/58-viddily-derzhavnoi-vykonavchoi-sluzhby/64-terytorialni-viddily-dvs) міститься інформація, що ОСОБА_9 обіймає посаду начальника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с. 160-164).

Отже, скаржник оскаржує бездіяльність ОСОБА_9, який не є керівником Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці і не має повноважень щодо здійснення контролю за рішеннями і діями державних виконавців цього відділу, які йому не підпорядковані.

Окрім того, суд зазначає, що будь-яких доказів, які б свідчили про неправомірну бездіяльність керівника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці і які б суд міг дослідити в порядку, встановленому ГПК України, до скарги не додано.

За змістом положень пункту 4 частини 3 статті 2, статей 13, 73, 74 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У зв`язку з викладеним у частині вимоги визнати неправомірною бездіяльність начальника Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Семенова Михайла Валерійовича під час контролю за виконанням ухвали Господарського суду Чернівецької області від 12.10.2017 року № 926/2811/17 у задоволенні скарги ТОВ "Електронтехсервіс ЛТД" належить відмовити.

У вирішенні скарги в частині вимоги про зобов`язання старшого державного виконавця Басюк А.В. накласти арешт на кошти та інші цінності боржника та його філій, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, на рахунки в цінних паперах, зокрема на рахунку № НОМЕР_1 в АБ "Укргазбанк", суд виходить з такого.

Згідно положень статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець, зокрема, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

При цьому, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (частина 7 статті 18 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина 5 статті 26).

Згідно з частиною 7 цієї статті Закону № 1404-VIII у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Скаржником не подано до суду копії заяви про відкриття виконавчого провадження, відповідно, невідомо, чи ТОВ "Електронтехсервіс ЛТД" повідомляло державному виконавцю реквізити банківських рахунків боржника.

ТОВ "Електронтехсервіс ЛТД" у скарзі зазначає, що неодноразово просило державного виконавця накласти арешт на розрахункові рахунки ДП "Чернівецький облавтодор", зокрема на рахунок № НОМЕР_1 в АБ "Укргазбанк".

Однак доказів про відповідні звернення ТОВ "Електронтехсервіс ЛТД" до державного виконавця у межах виконавчого провадження № 61287989 до скарги не додано.

При цьому, суд звертає увагу, що в скарзі зазначено, що стягувач не отримав відповіді на жодне з надісланих ним за останні 6 місяців звернень до державного виконавця. У той же час виконавче провадження ВП № 61287989 тривало всього 10 днів (відкрито 18.02.2020, виконавчий документ повернуто стягувачеві 28.02.2020).

Відтак, імовірно, у відповідній частині скарги йдеться про інше виконавче провадження за участю стягувача і боржника, яке не є предметом скарги, що розглядається в даний час.

За приписами частин 1, 2 статті 48 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно з частиною 4 цієї статті Закону № 1404-VIII на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Частиною 8 статті 48 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження у виконавчому провадженні ВП № 61287989 державним виконавцем Басюк А.В . 18.02.2020 відкрито виконавче провадження, а 28.02.2020 виконавчий документ повернуто стягувачу (а.с. 159).

Автоматизована система виконавчого провадження не містить інформації про накладення арешту на кошти боржника на рахунках.

Однак, враховуючи, з яких підстав виконавчий документ повернуто стягувачеві, а саме в зв`язку із забороною на вчинення виконавчих дій стосовно боржника, суд доходить висновку, що в діях старшого державного виконавця Басюк А.В. не вбачається неправомірної бездіяльності, яка виразилася в не накладенні арешту на кошти ДП "Чернівецький облавтодор".

Не накладення арешту на кошти боржника та повернення виконавчого документа стягувачеві, на думку суду, стало наслідком неправильного застосування державним виконавцем положень пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 145-ІХ, що свідчить про помилку державного виконавця, а не про його неправомірне ухилення від вчинення виконавчих дій у ВП № 61287989.

Вирішуючи скаргу на дії державного виконавця суд може зобов`язати останнього здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

У даному випадку зобов`язання державного виконавця накласти арешт на кошти боржника у банківських та інших фінансових установах буде передчасним, оскільки ці дії мають бути вчинені ним у межах відновленого виконавчого провадження в порядку і строки, встановлені Законом № 1404-VIII.

З указаних підстав суд доходить до висновку про відмову у скарзі в частині вимоги зобов`язати старшого державного виконавця Басюк А.В. накласти арешт на кошти боржника.

Частиною 1 статті 246 ГПК України унормовано, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню (частина 6 статті 246 ГПК).

Посилаючись на зазначену норму, скаржник просить повідомити начальника Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці ОСОБА_9 про недоліки у роботі відповідних посадових осіб під час проведення заходів з виконання ухвали Господарського суду Чернівецької області від 12.10.2017 року у справі № 926/2811/17 та неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчинення виконавчі дії останнім.

Однак, як встановлено вище, Семенов М.В. не є керівником Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці, тому не має повноважень для усунення недоліків у роботі цього органу.

Крім того, скаржником не підтверджено належними доказами викладені у скарзі твердження про тривале невиконання органом ДВС ухвали Господарського суду Чернівецької області від 12.10.2017 року № 926/2811/17 та ігнорування державним виконавцем його заяв і звернень щодо вчинення виконавчих дій з примусового виконання зазначеної ухвали.

За таких обставин за результатами розгляду скарги суд не знаходить підстав для винесення окремої ухвали в порядку статті 246 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 18, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електронтехсервіс ЛТД" (вул. Гагаріна, 22, м. Жовті Води Дніпропетровської області, 52201, на дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Басюк Анжеліки Валеріївни задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Басюк Анжеліки Валеріївни з винесення постанови від 28.02.2020 у ВП № 61287989 про повернення виконавчого документа стягувачу.

3. Визнати неправомірною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.02.2020 у виконавчому провадженні ВП № 61287989, винесену старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) Басюк Анжелікою Валеріївною.

4. У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ч. 1 ст. 235 ГПК України)

Ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції у письмовій формі (ст. 257 ГПК України).

Відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX строк, визначений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України, продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали підписаний 27 травня 2020 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Суддя Т.І. Ковальчук