ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

28 травня 2020 рокуСправа № 912/4483/16

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт" від 28.04.2020 про заміну сторони (стягувача) її правонаступником у справі № 912/4483/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК", 01301, м. Київ, Контрактова площа, 10-А

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Слоквенко Олексія Вікторовича, АДРЕСА_1

про стягнення 330 706,74 грн

Представники сторін участі в судовому засіданні не брали,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду від 26.01.2017 позовні вимоги Публічного акціонерного товариство "ФІДОБАНК" задоволено повністю; з Фізичної особи-підприємця Слоквенко Олексія Вікторовича на користь Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" стягнуто 330 706,74 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 205 764,94 грн та нарахованих процентів за користування кредитом в розмірі 124 941,80 грн, а також 4960,60 грн судового збору.

16.02.2017 на виконання вищезазначеного рішення видано відповідний наказ.

18.05.2020 на адресу господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт" про заміну сторони (стягувача) - Публічного акціонерне товариство "ФІДОБАНК" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт" у справі № 912/4483/16.

В обґрунтування даної заяви, заявник зазначає, що відповідно до Договору про відступлення прав вимоги №UKR-2019-04 від 06.11.2019, ПАТ "ФІДОБАНК" відступив шляхом продажу Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт" Банку права вимоги за договором про надання овердрафту № 2019Ю від 17.10.2014, укладеним між ПАТ "ФІДОБАНК" та Фізичною особою-підприємцем Слоквенко Олексієм Вікторовичем, стягнення заборгованості за яким, є предметом розгляду справи №912/4483/16.

Ухвалою суду від 20.05.2020 дану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні 28.05.2020.

Представники сторін в засідання суду 28.05.2020 не з`явились. Натомість, 28.05.2020 на електронну адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт" надійшла заява про відкладення розгляду заяви у зв`язку з направленням уточненої заяви про заміну сторони.

Вказаний документ не підписано кваліфікованим електронним підписом.

За ч. 1 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Статтею 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

Станом на 28.05.2020, оригінал заяви в паперовій формі до господарського суду не надходив.

Враховуючи викладене, з огляду на відсутність кваліфікованого електронного підпису заявника суд не вважає вказану заяву офіційним документом та не може розглянути її в даному засіданні суду.

Разом з цим, господарський суд вважає можливим розглянути заяву за відсутності учасників справи, оскільки згідно приписів статті 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи у судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони.

З підстав викладеного, суд розглядає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт" про заміну сторони в судовому засіданні 28.05.2020 за відсутності представників учасників справи та за наявними у справі матеріалами.

Як встановлено матеріалами справи, 06.11.2019 між ПАТ "ФІДОБАНК" (далі - Банк, Первісний кредитор) та ТОВ "ФК Горизонт" (далі - Новий кредитор) укладено Договір №UKR-2019-04 про відступлення прав вимоги (далі - Договір).

В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників, заставодавців, поручителів та дебіторів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору (далі - Права вимоги). Новий Кредитор сплатив Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором (п. 1 Договору).

Відповідно до п. 2 Договору сторони визначили, що за цим Договором Новий Кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора в обсягах та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги.

У пункті 4 Договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору Новий кредитор сплачує грошові кошти у сумі 6 033 004,29 грн. без ПДВ.

Новий кредитор підтверджує, що в момент укладення цього договору отримав від Банку усі наявні в Банку документи, що підтверджують право вимоги до Боржників, про що сторони складають акт приймання-передачі документації (п. 5 Договору).

Цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін. Будь-які зміни та доповнення до цього Договору є чинними за умови підписання їх сторонами і скріплення відтисками печаток сторін (п. 14 Договору).

Як вбачається з додатку № 1 до договору № UKR-2019-04 про відступлення прав вимоги від 06.11.2019 Банк передав Новому кредитору право вимоги виконання ФОП Слоквенко О.В. зобов`язання за договором про надання овердрафту № 2019Ю від 17.10.2014 (а.с. 145).

На виконання п. 4 Договору, відповідно до платіжного доручення № 46 від 04.10.2019 Новим кредитором сплачено Банку 2 285 328,62 грн за придбаний актив згідно протоколу № UKR -2019-04 від 12.09.2019 (а.с. 146).

Отже, наявні матеріали справи свідчать про виконання сторонами умов договору № UKR-2019-04 від 06.11.2019 про відступлення прав вимоги.

При розгляді заяви суд враховує наступне.

За загальним визначенням, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим (сингулярним). За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. За часткового (сингулярного) правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки.

Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні. Правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника.

Положеннями ст. 52 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

З аналізу наведених норм вбачається, що процесуальне правонаступництво, як перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи, відбувається у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення, тому для вирішення питань можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 516 Цивільного кодексу України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Як визначено ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні у обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладення між ними відповідного договору.

Досліджуючи укладений між ТОВ "Фінансова компанія "Горизонт" та ПАТ "ФІДОБАНК" Договір про відступлення прав вимоги, суд зазначає наступне.

Наведеними вище документами та з урахуванням викладених норм законодавства підтверджується перехід права вимоги за кредитним договором за договором про надання овердрафту № 2019Ю від 17.10.2014 від ПАТ "ФІДОБАНК" до ТОВ "Фінансова компанія "Горизонт".

Згідно зі статтею 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Такий статус сторін у правовідносинах існує до моменту виконання боржником зобов`язань перед кредитором, які відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України припиняються, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні допускається шляхом відступлення права вимоги на підставі правочину протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

ТОВ "Фінансова компанія "Горизонт" доведено, що він у правовідношеннях з відповідачем (боржником) набув прав кредитора та стягувача.

В той же час, відповідно до приписів частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сплата суми судового збору не є зобов`язанням у розумінні положень статті 509 ЦК України у зв`язку з чим суд доходить до висновку про відсутність підстав для передачі прав вимоги в частині стягнення зазначеної суми судового збору його правонаступнику.

Вказана правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 № 906/110/16, від 05.04.2018 у справі № 923/607/16, від 27.03.2019 у справі № 910/386/17, від 03.07.2019 у справі № 910/9549/15.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення заяви ТОВ "Фінансова компанія Горизонт" про заміну стягувача у справі в цій частині, у зв`язку з тим, що заявником не надано доказів на підтвердження переходу права вимоги на cуму стягнутого судового збору.

Заявником повідомлено суду, що виконавче провадження з примусового виконання рішення господарського суду від 26.01.2017 у справі № 912/4483/16 не відкривалось та наказ від 16.02.2017 до органів ДВС не пред`являвся.

Відповідно до ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Законом України "Про виконавче провадження", зокрема п. 5 ст. 15 визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржених ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Враховуючи наведене, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, у зв`язку з чим суд дійшов висновку,, що заміна стягувача правоноступником можлива і за умови, що виконавче провадження не відкрито та наказ господарського суду не перебуває на виконанні.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.12.2018 у справі № 643/4902/14.

Крім того, судом враховано також, що статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

Під розгляду вищезазначеної заяви ТОВ "Фінансова компанія "Горизонт" додано платіжне доручення про перерахування грошових коштів на користь ПАТ "Фідобанк" на виконання договору про відступлення прав вимоги, а також надано докази, що підтверджують віднесення його до фінансових установ відповідно до вимог ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Враховуючи викладене, суд вважає наявними підстави для заміни стягувача за наказом Господарського суду Кіровоградської області №912/4483/16 від 16.02.2017 з примусового виконання Рішення господарського суду Кіровоградської області від 26.01.2017 у справі № 912/4483/16 - Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" (код ЄДР 14351016, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 10) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Горизонт" (код ЄДР 39013897, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд.44, офіс104).

Керуючись статтями 52, 233-235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Горизонт" про заміну стягувача його правонаступником у справі № 912/4483/16 задовольнити частково.

Замінити стягувача за наказом Господарського суду Кіровоградської області №912/4483/16 від 16.02.2017 з примусового виконання Рішення господарського суду Кіровоградської області від 26.01.2017 у справі № 912/4483/16 - Публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" (код ЄДР 14351016, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 10) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Горизонт" (код ЄДР 39013897, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 44, офіс 104) в частині стягнення 330 706,74 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 205 764,94 грн та нарахованих процентів за користування кредитом в розмірі 124 941,80 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду у передбаченому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Копії ухвали направити Публічному акціонерному товариству "ФІДОБАНК" за адресою: 01301, м. Київ, Контрактова площа, 10-А та за адресою: 04112, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 10; Фізичній особі-підприємцю Слоквенко Олексію Вікторовичу за адресою: АДРЕСА_1 , а також Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт" за адресою: 01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 44, офіс 104.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.06.2020.

Суддя В.В.Тимошевська