ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.05.2020 Справа № 914/1054/19

Господарський суд Львівської області у складі

Головуючого судді Фартушка Т.Б. за участю секретаря судового засідання Полюхович Х.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги: Фермерського господарства «Любомир-МГ», с.Новосільці, Львівська область, від 29.04.2020р. б/н (вх. №1061/20 від 04.05.2020р.)

про:

- визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. із скерування 16.04.2020р. заявки до ДП «СЕТАМ» про реалізацію арештованого майна, а саме будівель та споруд за адресою: Львівська область, Жидачівський район, с. Новосільці, вул.Польова, 1 за початковою вартістю 5826000грн.;

- зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. відкликати заявку від 16.04.2020р. до ДП «СЕТАМ» про реалізацію арештованого майна, а саме будівель та споруд за адресою: Львівська область, Жидачівський район, с. Новосільці, вул.Польова, 1 за початковою вартістю 5826000грн.;

у справі №914/1054/19 за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛС ВЕСТ», с.Байківці, Тернопільська область;

до відповідача: Фермерського господарства «Любомир-МГ», с.Новосільці, Львівська область;

про: стягнення заборгованості та штрафних санкцій;

ціна позову: 1136908,10грн.

Орган оскарження: Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білий Андрій Миколайович, м.Львів;

Представники:

Позивача (Стягувача): не з`явився;

Відповідача (Заявника, Боржника): Тимчук В.Ю. - представник (посвідчення адвоката № 001470 від 02.05.2019р.);

Органу оскарження: Білий А.М. - приватний виконавець (посвідчення від 06.06.2017р. №0040).

ВСТАНОВИВ:

04.05.2020р. на адресу Господарського суду Львівської області у справі №914/1054/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛС ВЕСТ» до Фермерського господарства «Любомир-МГ» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій; ціна позову: 1136908,10грн. надійшла скарга Фермерського господарства «Любомир-МГ», с.Новосільці, Львівська область, від 29.04.2020р. б/н (вх. №1061/20); орган оскарження: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білий Андрій Миколайович, про:

- визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. із скерування 16.04.2020р. заявки до ДП «СЕТАМ» про реалізацію арештованого майна, а саме будівель та споруд за адресою: Львівська область, Жидачівський район, с.Новосільці, вул.Польова, 1 за початковою вартістю 5826000грн.;

- зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. відкликати заявку від 16.04.2020р. до ДП «СЕТАМ» про реалізацію арештованого майна, а саме будівель та споруд за адресою: Львівська область, Жидачівський район, с. Новосільці, вул.Польова, 1 за початковою вартістю 5826000грн.;

зупинення виконання на підставі наказу №914/1054/19 від 16.10.2019р., виданого Господарським судом Львівської області.

Підставами скарги Заявник зазначає невідповідність висновків експерта, заниження у висновку вартості майна Боржника, що може вплинути на результат торгів, що матиме наслідком порушення прав Боржника, як власника майна, спричинити йому значні майнові збитки та поставити під загрозу здійснення Боржником господарської діяльності.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.05.2020р. у даній справі судом постановлено прийняти скаргу до розгляду в частині вимог про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. із скерування 16.04.2020р. заявки до ДП «СЕТАМ» про реалізацію арештованого майна, а саме будівель та споруд за адресою: Львівська область, Жидачівський район, с.Новосільці, вул. Польова , 1 за початковою вартістю 5826000грн.; зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. відкликати заявку від 16.04.2020р. до ДП «СЕТАМ» про реалізацію арештованого майна, а саме будівель та споруд за адресою: Львівська область, Жидачівський район, с.Новосільці, вул.Польова, 1 за початковою вартістю 5826000грн.; відмовити у прийнятті до розгляду скарги Фермерського господарства «Любомир-МГ» від 29.04.2020р. б/н (вх. №1061/20 від 04.05.2020р.) в частині вимоги про зупинення виконання на підставі наказу №914/1054/19 від 16.10.2019р., виданого Господарським судом Львівської області; розгляд скарги в судовому засіданні призначити на 18.05.2020р.; явка повноважних представників Учасників процесу в судове засідання не визнається обов`язковою.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.05.2020р. у даній справі судом постановлено Розгляд скарги в судовому засіданні призначити на 28.05.2020р.; явка повноважних представників Учасників процесу в судове засідання не визнається обов`язковою.

В судовому засіданні 28.05.2020р. судом оголошувалась перерва в межах дня слухання до 11:00год. 28.05.2020р., про що представники Учасників справи повідомлялись в судовому засіданні.

Процесуальні права та обов`язки Учасників справи, відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України, як підтвердили представники Учасників справи в судовому засіданні, їм відомі, в порядку ст.205 ГПК України клопотання від Учасників справи про роз`яснення прав та обов`язків до суду не надходили.

Відповідно до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

Заяв про відвід головуючого судді чи секретаря судового засідання не надходило та не заявлялось.

Представник Позивача (Стягувача) в судове засідання не з`явився, 26.05.2020р. за вх. №18506/20 надіслав на електронну адресу суду заяву від 26.05.2020р. вих. №741, у якій просить суд відкласти розгляд скарги у зв`язку із отриманням Позивачем ухвали суду 26.05.2020р., що зумовило неможливість подання пояснень Позивача на скаргу, а також неможливістю забезпечити явку повноважного представника в судове засідання у зв`язку із відсутністю міжміського транспортного сполучення. Вказану заяву оглянуто судом, оголошено та долучено до матеріалів справи.

Представник Відповідача (Боржника) заперечив проти відкладення розгляду скарги з підстав існування складного матеріального становища Відповідача, наявністю арешту на його рахунках, відсутністю обігових коштів та підготовкою до збирання врожаю. Окрім того, зазначив, що електронні торги з продажу майна Боржника призначено на 18.06.2020р., а відкладення розгляду скарги може призвести до порушення прав Боржника у виконавчому провадженні.

Суд зазначає, що, з наведених Позивачем обґрунтувань не вбачається неможливість подання пояснень (відзиву) на скаргу і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти заяви на виконання вимог ухвали суду від 07.05.2020р. у даній справі у період з моменту отримання ухвали від 07.05.2020р. до 26.05.2020р., як і до постановлення ухвали від 19.05.2020р.

Щодо неможливості забезпечити явку повноважного представника через відсутність міжміського транспортного сполучення у зв`язку із запровадженням в Україні карантину суд зазначає, що як ухвалою від 07.05.2020р. так і ухвалою від 19.05.2020р. явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою.

З врахуванням наведеного суд відхиляє заяву Позивача про відкладення розгляду скарги.

Представник Відповідача (Заявника, Боржника) в судове засідання з`явився, в судовому засіданні надав усні пояснення, просить суд визнати викладені у скарзі доводи обґрунтованими, оскаржувані дії приватного виконавця неправомірними та зобов`язати приватного виконавця усунути порушення.

Приватний виконавець в судове засідання з`явився, в судовому засіданні надав усні пояснення, просить суд визнати доводи скаржника необґрунтованими та відмовити в задоволенні скарги.

14.05.2020р. Приватним виконавцем за вх. №17767/20 подано до суду пояснення від 14.05.2020р. б/н, у яких просить суд відмовити Заявнику в задоволенні скарги. Вказані пояснення оглянуто судом та долучено до матеріалів справи.

Розглянувши і дослідивши матеріали поданої заяви та справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників Учасників справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.09.2019р. у справі №914/1054/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛС ВЕСТ» до Фермерського господарства «Любомир-МГ» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій, ціна позову: 1136908,10грн., суд ухвалив позов задоволити частково; стягнути з Фермерського господарства «ЛЮБОМИР-МГ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛС ВЕСТ» 632469,43грн суми основного боргу, 247617,37грн. штрафу, 185580,74грн. 25% річних та 15985,01грн. судового збору; в решті позову відмовити.

16.10.2019р. Господарським судом Львівської області видано наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.2020р. у даній справі.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.03.2020р. у справі №914/1054/19 суд постановив в задоволенні вимог апеляційної скарги Фермерського господарства "Любомир МГ" б/н від 03.12.2019 (вх. № 01-05/4343/19 від 03.12.2019) - відмовити; рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.2019 у справі №914/1054/19 - залишити без змін.

Таким чином, рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.2019р. у справі №914/1054/19 набрало законної сили 11.03.2020р. в порядку, встановленому статтею 241 ГПК України, та, у відповідності до приписів ч.1 ст.129-1 Конституції України і ч.1 ст.18 ГПК України, є обов`язковим до виконання на всій території України.

18.11.2019р. Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білим Андрієм Миколайовичем внесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60633492 із примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 16.10.2019р. про примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.2019р. у справі №914/1054/19 про стягнення з Фермерського господарства «ЛЮБОМИР-МГ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛС ВЕСТ» 632469,43грн суми основного боргу, 247617,37грн. штрафу, 185580,74грн. 25% річних та 15985,01грн. судового збору.

Пунктом 2 резолютивної частини вказаної постанови зобов`язано Боржника подати декларацію про доходи та майно та попередити Боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Супровідним листом від 18.11.2019р. вих. №702 Приватним виконавцем надіслано копію постанови Сторонам виконавчого провадження. Боржником вказану постанову отримано 26.11.2019р., що підтверджується відповідною відміткою на Повідомленні про вручення поштового відправлення від 18.11.2019р. №017.

Окрім того, постановами від 18.11.2019р. та від 19.11.2019р. Приватним виконавцем накладено арешт на майно та грошові кошти, які містяться на рахунках Боржника в межах суми стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження в розмірі 1190267,81грн.

22.11.2019р. З боржника стягнено 4,53грн. згідно Платіжної вимоги приватного виконавця від 20.11.2019р. №60633492/4; Платіжним дорученням від 25.11.2019р. №60633492 Боржником перераховано Приватному виконавцю 586,74грн. стягнення згідно наказу №914/1054/19; 26.11.2019р. - згідно Меморіального ордеру № суму в розмірі 259,50грн., Платіжного доручення №60633492 - суму 136,37грн.

Вимогою від 25.11.2019р. вих. №793 Приватний виконавець звертався до Боржника про зобов`язання керівника Боржника 04.12.2019р. з`явитись до Приватного виконавця та надати для опису транспортні засоби, які належать Боржнику, а саме: транспортний засіб MERCEDES-BENZ GLE 350D днз НОМЕР_1 та ЗАЗ LANOS днз НОМЕР_2 . Боржником вказану вимогу отримано 26.11.2019р., що підтверджується відповідною відміткою на Повідомленні про вручення поштового відправлення від 25.11.2019р. №28.

26.11.2019р. приватним виконавцем внесено постанову про розшук майна Боржника транспортних засобів MERCEDES-BENZ GLE 350D днз НОМЕР_1 та ЗАЗ LANOS днз НОМЕР_2 .

Актом Приватного виконавця від 03.12.2019р. встановлено, що при примусовому виконанні виконавчого провадження ВП №60633492 при виїзді за адресою: Львівська область, Жидачівський район, с.Новосільці, вул.Польова, 1 встановлено, що територія огороджена та охороняється. Виконавця на територію не допущено охороною.

Постановою Приватного виконавця від 03.12.2019р. ВП №60633492 описано та накладено арешт на майно Боржника - будівлі та споруди, реєстраційний номер 215, місцезнаходження: Львівська область, Жидачівський район, с.Новосільці, вул.Польова, 1; корівник А-1 площею 1584,9 кв.м.; пункт штучного осіменіння Г-1 площею 104,8 кв.м.; телятник Б-1 площею 1734 кв.м.; санпропускник Д-1 площею 78,9 кв.м.; молочний блок В-1 площею 160 кв.м.; піднавіс на сіно Е; сінажна яма №1; сінажна яма №2; башта «Рожевського» з резервуаром №3.

Постановою Приватного виконавця від 13.12.2019р. виконавче провадження ВП №60633492 зупинено з підстав відкриття ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.12.2019р. апеляційного провадження у справі №914/1054/19 та зупинення дії рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.2019р. у справі №914/1054/19; постановою від 24.03.2020р. виконавче провадження ВП №60633492 поновлено у зв`язку із залишенням постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.03.2020р. рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.2019р. у справі №914/1054/19 без змін.

Окрім того, постановами Приватного виконавця від 24.03.2020р. оголошено в розшук майно Боржника - ТЗ марки ЗИЛ 133ГЯ синій (1989) №куз. НОМЕР_3 , ДНЗ НОМЕР_4 ; марки ВАЗ 21214 (2010)зелений №куз. НОМЕР_5 , днз НОМЕР_6 ; марки ГАЗ AC-G 3309 АХЛ-2 (2010) білий, №куз. НОМЕР_7 , днз НОМЕР_8 ; марки PORCHE CAYENNE (2019), білий №куз. НОМЕР_9 , днз НОМЕР_10 та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках Боржника, що будуть відкриті після винесення вказаної постанови, крім коштів що містяться на рахунках накладення арешту та/або на які звернення стягнення заборонено законом у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 1189817,81грн.

Вимогою від 24.03.2020р. вих. №460 Приватний виконавець зобов`язував керівника Боржника в строк до 30.03.2020р. надати в письмовій формі відомості про місцезнаходження рухомого майна Боржнику, і на яке можливо звернути стягнення для опису, арешту та подальшої примусової реалізації. Вказаною вимогою також роз`яснено право Боржника запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно Боржника остаточно визначається Виконавцем. Вказану вимогу одержано Боржником 28.03.2020р., що підтверджується Відповідною відміткою на Повідомленні про вручення поштового відправлення №872, проте, залишено без відповіді та реагування.

Окрім того, постановою приватного виконавця від 24.03.2020р. призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_1 у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 16.10.2019р. №914/1054/19; суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання ОСОБА_1 надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки) з питань початкової (ринкової) вартості майна для проведення електронних торгів (аукціону) з реалізації майна; попередити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_1 про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження та надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові.

Вимогою від 26.03.2020р. вих. №463 Приватний виконавець зобов`язував керівника Боржника 01.04.2020р. з 09:30год. по 11:00год. надати доступ суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання ОСОБА_1 до приміщень і споруд Боржника, які знаходяться: Львівська область, Жидачівський район, с.Новосільці, вул.Польова, 1 .

09.04.2020р. суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ОСОБА_1 складено звіт про незалежну оцінку майна, а саме6 будівель та споруд, що належать на праві приватної власності фермерському господарству «Любомир-МГ» та знаходяться за адресою: Львівська область, Жидачівський район, с.Новосільці, вул.Польова, 1 станом на 01.04.2020р., яким встановлено, що ринкова вартість об`єкта оцінки станом на дату оцінки становить 5826000грн.

14.04.2020р. Боржником згідно Меморіального ордера №К0414VDRAK сплачено на користь Приватного виконавця 40297,60грн.; 17.04.2020р. згідно Платіжного доручення №60633492/1 - 100000грн.

Листом від 16.04.2020р. вих. №494 Приватний виконавець повідомив Сторони виконавчого провадження про складення СОД-СГ ОСОБА_1 Звіту та його результати. Вказаний лист одержано Боржником 25.04.2020р., що підтверджується відповідною відміткою на Повідомленні про вручення поштового відправлення 920.

Листом від 22.04.2020р. вих. №497 Приватний виконавець повідомив Боржника про те, що 16.04.2020р. Приватним виконавцем скеровано до Львівської філії Державного підприємства «СЕТАМ» заяву на реалізацію на електронних торгах нежилої нерухомості Божника, місцезнаходження: Львівська область, Жидачівський район, с.Новосільці, вул.Польова, 1, а саме: корівник А-1 площею 1584,9 кв.м.; пункт штучного осіменіння Г-1 площею 104,8 кв.м.; телятник Б-1 площею 1734 кв.м.; санпропускник Д-1 площею 78,9 кв.м.; молочний блок В-1 площею 160 кв.м.; піднавіс на сіно Е; сінажна яма №1; сінажна яма №2; башта «Рожевського» з резервуаром №3.

Заявою від 17.04.2020р. вих. №35 Боржник просив першочергово звернути стягнення на плуг MIRCO E/F svj 8+0 D1054 WN (HMA5A0217)/.

У скарзі Фермерського господарства «Любомир-МГ» від 29.04.2020р. б/н (вх. №1061/20) зазначено наступні вимоги:

- визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. із скерування 16.04.2020р. заявки до ДП «СЕТАМ» про реалізацію арештованого майна, а саме будівель та споруд за адресою: Львівська область, Жидачівський район, с.Новосільці, вул.Польова, 1 за початковою вартістю 5826000грн.;

- зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. відкликати заявку від 16.04.2020р. до ДП «СЕТАМ» про реалізацію арештованого майна, а саме будівель та споруд за адресою: Львівська область, Жидачівський район, с. Новосільці, вул.Польова, 1 за початковою вартістю 5826000грн.;

зупинення виконання на підставі наказу №914/1054/19 від 16.10.2019р., виданого Господарським судом Львівської області.

Підставами скарги Заявник зазначає невідповідність висновків експерта, заниження у висновку вартості майна Боржника, що може вплинути на результат торгів, що матиме наслідком порушення прав Боржника, як власника майна, спричинити йому значні майнові збитки та поставити під загрозу здійснення Боржником господарської діяльності.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.05.2020р. у даній справі судом постановлено прийняти скаргу до розгляду в частині вимог про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. із скерування 16.04.2020р. заявки до ДП «СЕТАМ» про реалізацію арештованого майна, а саме будівель та споруд за адресою: Львівська область, Жидачівський район, с.Новосільці, вул.Польова, 1 за початковою вартістю 5826000грн.; зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. відкликати заявку від 16.04.2020р. до ДП «СЕТАМ» про реалізацію арештованого майна, а саме будівель та споруд за адресою: Львівська область, Жидачівський район, с.Новосільці, вул.Польова, 1 за початковою вартістю 5826000грн.; відмовити у прийнятті до розгляду скарги Фермерського господарства «Любомир-МГ» від 29.04.2020р. б/н (вх. №1061/20 від 04.05.2020р.) в частині вимоги про зупинення виконання на підставі наказу №914/1054/19 від 16.10.2019р., виданого Господарським судом Львівської області; розгляд скарги в судовому засіданні призначити на 18.05.2020р.; явка повноважних представників Учасників процесу в судове засідання не визнається обов`язковою.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.05.2020р. у даній справі судом постановлено Розгляд скарги в судовому засіданні призначити на 28.05.2020р.; явка повноважних представників Учасників процесу в судове засідання не визнається обов`язковою.

Подану скаргу Заявник обґрунтовує порушенням Виконавцем вимог ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» щодо звернення стягнення на нерухоме майно Боржника попри його обізнаність із наявністю в Боржника рухомого майна.

Щодо посилань Виконавця про недопуск його до майна Боржника зазначає, що йому не відомо про факт прибуття Виконавця на належні Боржнику об`єкти нерухомого майна та складення акту від 03.12.2019р.

Також зазначає, що проведена оцінювачем на замовлення Виконавця оцінка майна Боржника є необ`єктивною, не відповідає його дійсній вартості, проводилась без огляду оцінювачем майна Боржника, звіт про оцінку якого ним було складено. Окрім того, звертає увагу суду на те, що Виконавцем надіслано Заявнику лише витяг з Звіту про оцінку майна, а не весь Звіт.

В доповнення до викладеного зазначає, що майно, яке виставлено Виконавцем на електронні торги, використовується Боржником при здійсненні своєї господарської діяльності, а його вартість значно перевищує суму стягнення у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.2019р. у даній справі.

Крім того, Заявник зазначає, що неможливість виконання судового рішення у даній справі зумовлена циклічним характером виробництва Боржника, несприятливими погодними умовами та ситуацією на ринку сільгосппродукції, проте, на середину червня в Боржника заплановані роботи зі збору урожаю, кошти від продажу якого будуть спрямовані на погашення заборгованості, присудженої до стягнення судовим рішенням у даній справі.

Приватний виконавець у поданих 14.05.2020р. за вх. №17767/20 Поясненнях проти поданої скарги заперечує, вважає викладені в ній доводи необґрунтованими з підстав того, що Боржником не виконано вимоги постанови Приватного виконавця від 18.11.2019р. про відкриття виконавчого провадження щодо подання декларації про майно та доходи, внаслідок чого керівнику Боржника було надіслано вимогу про пред`явлення до опису належних Боржнику транспортних засобів та роз`яснено право запропонувати види майна чи предмети, які слід реалізувати в першу чергу.

Крім того, 03.12.2019р. Приватним виконавцем проведено опис майна Боржника, однак, всупереч вимогам ст.18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не був допущений на територію Боржника, про що складено відповідний акт.

Виконавче провадження зупинялось на час здійснення Західним апеляційним господарським судом перегляду рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.2019р. у даній справі.

Також Приватний виконавець зазначає, що Боржником, всупереч вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» 17.12.2019р. відкрито рахунок в АТ КБ «Приватбанк» та з моменту відкриття виконавчого провадження і до 11.03.2020р. зареєстровано на праві приватної власності 4 транспортних засоби, зокрема транспортний засіб марки PORCHE CAYENNE, 2019 року випуску, ціна якого значно перевищує суму заборгованості згідно виконавчого документа.

Вимогою від 24.03.2020р. Приватний виконавець повторно запропонував керівнику Боржника в строк до 30.03.2020р. пред`явити до опису, арешту та подальшої реалізації рухоме майно Боржника, а також запропонувати види майна чи предмети, які слід реалізувати в першу чергу та попередив, що у випадку невиконання вимог Приватного виконавця стягнення буде звернуто на нерухоме майно Боржника. Вказану вимогу Боржником отримано 28.03.2020р., проте залишено без відповіді та реагування.

З підстав неузгодження між Сторонами виконавчого провадження вартості описаного майна Приватним виконавцем 24.03.2020р. внесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання та зобов`язання його надати письмовий висновок звіт з питань початкової вартості майна Боржника - будівель і споруд за адресою: Львівська область, Жидачівський район, с.Новосільці, вул.Польова, 1. Вимогою Приватного виконавця від 26.03.2020р. зобов`язано керівника Боржника до 01.04.2020р. надати доступ суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання ОСОБА_1 до вказаних будівель та споруд. Вказану вимогу отримано Боржником 30.03.2020р., проте залишено без відповіді та реагування.

16.04.2020р. Приватним виконавцем одержано звіт про незалежну оцінку вартості будівель та споруд Боржника за адресою: Львівська область, Жидачівський район, с.Новосільці, вул.Польова, 1, копії якого скеровано на адресу Сторін виконавчого провадження. Окрім того, 16.04.2020р. Приватним виконавцем підготовлено та подано пакет документів разом із заявкою на реалізацію майна Боржника та передано їх для організації торгів Львівській філії ДП «СЕТАМ».

21.04.2020р. на електрону адресу Приватного виконавця надійшла заява Боржника від 17.04.2020р. вих. №35, у якій просив першочергово звернути стягнення на плуг MIRCO E/F svj 8+0 D1054 WN (HMA5A0217)/.

З підстав наведеного Приватний виконавець підсумовує, що посилання Боржника на ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки такі стосуються стягнення з Боржників - фізичних осіб, а стягнення з фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб провадиться в порядку ,передбаченому приписами ст.52 вказаного Закону. При цьому зазначає, що ним не порушено черговість звернення стягнення на майно Боржника, оскільки вжито всіх передбачених Законом заходів до звернення такого на рухоме майно Боржника, проте Боржником неодноразово вчинялись перешкоди такому стягненню, а пропонування для реалізації рухомого майна Боржника відбулось після передання об`єктів нерухомого майна для виставлення на електронні торги, як і виставлена на такі торги нерухомість Боржника відноситься до другої черги реалізації майна Боржника.

Щодо заперечень Боржника щодо оцінки майна Приватний виконавець зазначає, що така призначена Виконавцем в межах своїх повноважень при здійсненні виконавчого провадження із примусового виконання рішення суду у даній справі, а твердження боржника про те, що вартість переданого на реалізацію майна Боржника не повинна перевищувати суми заборгованості згідно виконавчого документа не відповідають вимогам чинного законодавства.

Крім того, Приватний виконавець зазначає, що суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_1 попереджено про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові, а Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено повноважень приватного виконавця перевіряти, погоджувати звіт про оцінку майна Боржника. Законом передбачена чітка процедура призначення суб`єкта оціночної діяльності, повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам виконавчого провадження і передачі майна боржника на реалізацію на електронних торгах.

З підстав наведеного Приватний виконавець підсумовує, що подана скарга є необґрунтованою, викладені в ній твердження ґрунтуються на припущеннях Боржника та не відповідають вимогам чинного законодавства, а відтак, вимоги скарги не доведені та не підлягають до задоволення.

У відповідності з пунктами 1, 3 частини першої статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Приписами ч.1 ст.326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 18 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно п.а) ч.1 ст.341 ГПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Нормою ч.1 ст.343 ГПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Згідно ч.ч.2,3 ст.343 ГПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Приписами ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ст.3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами п.п.1, 5-7, 14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35 1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Згідно п.п.2-5 ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Приписами ч.1, 3 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Відповідно до ч.5 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі завідомо неправдивого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. (ч.5, 7 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Приписами ч.3 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації; стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до ч.5 вказаної статті у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Нормою ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» «Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна фізичної особи» передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Приписами ч.ч.5,6 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно; у разі якщо на зазначене у частині п`ятій цієї статті майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості: 1) майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (предмети інтер`єру офісів, готова продукція та товари тощо); 2) об`єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві.

Нормою ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч.2, 3 вказаної статті у разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника; у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна; для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Згідно ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем; оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Згідно ч.ч.1-3 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною; реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна; порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України; початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

З врахуванням наданих в судовому засіданні представником Боржника та Приватним виконавцем пояснень, враховуючи встановлені судом обставини та наведені Учасниками справи доводи, суд дійшов висновків про те, що Приватним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження ВП №60633492 вжито всіх передбачених ст.18 Закону заходів щодо примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 16.10.2019 про примусове виконання Рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.2019р. у справі №914/1054/19, проте, в ході проведення виконавчих дій не встановлено у Боржника достатньої для виконання вказаного виконавчого документа кількості грошових коштів, а також майна, передбаченого п.1 ч.6 ст.52 Закону, а відтак, невідкладно вжито заходів щодо реалізації майна, передбаченого п.2 ч.6 ст.52 Закону.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи Заявника щодо необхідності в першу чергу звертати стягнення на рухоме майно боржника в порядку ст.50 Закону, оскільки, як вбачається із назви статті та її змісту, вказана стаття регламентує порядок звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна фізичної особи, що виключає її застосування до боржника - юридичної особи, яке здійснюється в порядку, визначеному ст.52 Закону.

Посилання Заявника на необізнаність з обставинами складення Приватним виконавцем Акту від 03.12.2019р. не знаходять свого підтвердження належними, достатніми, допустимими, достовірними та вірогідними доказами у справі, так само як Учасниками справи не доведено виконання Боржником вимог Приватного виконавця від 25.11.2019р. вих. №793 та від 24.03.2020р. вих. №460 щодо пред`явлення для опису Боржником рухомого майна Боржника та повідомлення про його місцезнаходження.

Не заслуговують на увагу суду та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами твердження Заявника про звернення стягнення на все майно Боржника, оскільки, як вбачається із постанови Приватного виконавця від 18.11.2019р. ВП №60633492 про арешт майна Боржника, арешт на майно Боржника накладено Приватним виконавцем в межах суми стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження в розмірі 1190267,81грн.

Щодо доводів Заявника про необ`єктивність здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ОСОБА_1 оцінки майна Боржника суд зазначає, що питання перевірки оцінки та погодження звіту про оцінку майна не належить до повноважень Приватного виконавця.

Порядок залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання до участі у виконавчому провадженні, надання ним звіту про оцінку вартості майна Боржника та порядок використання такого Звіту Приватним виконавцем чітко передбачено приписами ст.57 Закону України «Про виконавче провадження».

В той же час, вказаними нормами передбачено, що у разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання повідомлення про результати оцінки майна Боржника.

Відтак, Законом передбачено окремий порядок звернення Сторони виконавчого провадження до суду у випадку незгоди з проведеною оцінкою чи її результатами, а оскарження дій суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_1 чи результатів здійсненої ним оцінки майна Боржника у виконавчому провадженні не може бути предметом судового розгляду при розгляді скарги на дії Приватного виконавця.

З врахуванням наведеного суд визнає необґрунтованими доводи Заявника щодо необ`єктивності проведення суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ОСОБА_1 оцінки майна та заниження вартості Боржника у виконавчому провадженні ВП №60633492.

Як зазначено Конституційним Судом України у рішенні від 13.12.2012р. №18-рп/2012, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

В пункті 43 рішення Європейського Суду з прав людини від 20.07.2004р. у справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Глоба проти України» від 05.07.2012р. №15729/07 пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах «Півень проти України» від 29.06.2004 заява № 56849/00, «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997). Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у зазначеній ст. 1 Першого протоколу (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі "Агрокомплекс проти України").

У рішенні від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини у справі " Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту ст. 1 Першого протоколу. Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі "Фуклев проти України" (рішення від 07.06.2005) Європейський суд з прав людини вказав, що Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

У пілотному рішенні " Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини встановив, що було порушено п.1 ст.6 Конвенції та ст.1 Протоколу №1 через невиконання або несвоєчасне виконання остаточних судових рішень. Суд зазначив, що затримки були спричинені комбінацією чинників, включаючи відсутність бюджетних коштів, бездіяльністю державної виконавчої служби та недоліками національного законодавства, внаслідок чого пан Іванов та інші заявники у подібній ситуації не змогли добитись примусового виконання судових рішень. Всі ці чинники належали до компетенції української влади, і, отже, Україна несе повну відповідальність за таке невиконання (рішення у справі " Юрій Миколайович Іванов проти України", від 15.10.2009, № 40450/04, п. 83-85). Суд також постановив, що зазначені вище порушення є наслідком несумісної з положеннями Конвенції практики, яка полягає в систематичному невиконанні державою-відповідачем рішень національних судів, за виконання яких вона несе відповідальність і у зв`язку з якими сторони, права яких порушені, не мають ефективних засобів юридичного захисту (п. 4 резолютивної частини рішення у справі " Юрій Миколайович Іванов проти України").

У п.3 резолютивної частини рішення від 12.10.2017 у справі "Бурмич та інші проти України", заява №46852/13, Велика палата Європейського суду з прав людини постановила, що п`ять заяв та 12143 заяв (всього 12148), перераховані в додатках I і II до цього рішення, а також ті, що можуть надійти вже після ухвалення цього рішення, повинні розглядатися відповідно до зобов`язань, які випливають із пілотного рішення у справі " Юрій Миколайович Іванов проти України", в якому виявлено існування структурної проблеми, що спричиняє порушення параграфу 1 ст. 6 і 13 Конвенції та ст. 1 Протоколу №1. Отже, тривале невиконання або несвоєчасне виконання національних судових рішень, за виконання яких Україна несе відповідальність, є структурною та системною проблемою, яку визначено в пілотному рішенні Європейського суду з прав людини, і запровадження ефективних засобів юридичного захисту стосовно відповідних порушень є прямим обов`язком держави. Таким чином, виходячи з практики з Європейського суду з прав людини держава відповідальна за виконання рішення, ухваленого на користь стягувача у цій справі. Тривале невиконання рішення та відсутність засобів захисту прав стягувача на національному рівні спричиняє порушення параграфу 1 ст. 6 і 13 Конвенції та ст. 1 Протоколу № 1.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 15.03.2011р. №3135-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням наданих в судовому засіданні представником Боржника та Приватним виконавцем пояснень, враховуючи встановлені судом обставини та наведені Учасниками справи доводи, суд дійшов висновків про те, що Приватним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження ВП №60633492 вжито всіх передбачених ст.18 Закону заходів щодо примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 16.10.2019 про примусове виконання Рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.2019р. у справі №914/1054/19, проте, в ході проведення виконавчих дій не встановлено у Боржника достатньої для виконання вказаного виконавчого документа кількості грошових коштів, а також майна, передбаченого п.1 ч.6 ст.52 Закону, а відтак, невідкладно вжито заходів щодо реалізації майна, передбаченого п.2 ч.6 ст.52 Закону.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи Заявника щодо необхідності в першу чергу звертати стягнення на рухоме майно боржника в порядку ст.50 Закону, оскільки, як вбачається із назви статті та її змісту, вказана стаття регламентує порядок звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна фізичної особи, що виключає її застосування до боржника - юридичної особи, яке здійснюється в порядку, визначеному ст.52 Закону.

Посилання Заявника на необізнаність з обставинами складення Приватним виконавцем Акту від 03.12.2019р. не знаходять свого підтвердження належними, достатніми, допустимими, достовірними та вірогідними доказами у справі, так само як Учасниками справи не доведено виконання Боржником вимог Приватного виконавця від 25.11.2019р. вих. №793 та від 24.03.2020р. вих. №460 щодо пред`явлення для опису Боржником рухомого майна Боржника та повідомлення про його місцезнаходження.

Не заслуговують на увагу суду та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами твердження Заявника про звернення стягнення на все майно Боржника, оскільки, як вбачається із постанови Приватного виконавця від 18.11.2019р. ВП №60633492 про арешт майна Боржника, арешт на майно Боржника накладено Приватним виконавцем в межах суми стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження в розмірі 1190267,81грн.

Щодо доводів Заявника про необ`єктивність здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ОСОБА_1 оцінки майна Боржника суд зазначає, що питання перевірки оцінки та погодження звіту про оцінку майна не належить до повноважень Приватного виконавця.

Порядок залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання до участі у виконавчому провадженні, надання ним звіту про оцінку вартості майна Боржника та порядок використання такого Звіту Приватним виконавцем чітко передбачено приписами ст.57 Закону України «Про виконавче провадження».

В той же час, вказаними нормами передбачено, що у разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання повідомлення про результати оцінки майна Боржника.

Відтак, Законом передбачено окремий порядок звернення Сторони виконавчого провадження до суду у випадку незгоди з проведеною оцінкою чи її результатами, а оскарження дій суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_1 чи результатів здійсненої ним оцінки майна Боржника у виконавчому провадженні не може бути предметом судового розгляду при розгляді скарги на дії Приватного виконавця.

З врахуванням наведеного суд визнає необґрунтованими доводи Заявника щодо необ`єктивності проведення суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ОСОБА_1 оцінки майна та заниження вартості Боржника у виконавчому провадженні ВП №60633492.

З врахуванням наведеного, зокрема поданих Учасниками справи доказів та наведених доводів, суд дійшов висновків про те, що оскаржувані дії Приватного виконавця при здійсненні виконавчого провадження ВП №60633492 із примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 16.10.2019р. про примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.2019р. у справі №914/1054/19 про стягнення з Фермерського господарства «ЛЮБОМИР-МГ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛС ВЕСТ» 632469,43грн суми основного боргу, 247617,37грн. штрафу, 185580,74грн. 25% річних та 15985,01грн. судового збору вчинені ним в межах повноважень, а відтак, право Боржника ними не порушено.

Таким чином в задоволенні скарги Фермерського господарства «Любомир-МГ» від 29.04.2020р. б/н (вх. №1061/20 від 04.05.2020р.) про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. із скерування 16.04.2020р. заявки до ДП «СЕТАМ» про реалізацію арештованого майна, а саме будівель та споруд за адресою: Львівська область, Жидачівський район, с.Новосільці, вул.Польова, 1 за початковою вартістю 5826000грн.; зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. відкликати заявку від 16.04.2020р. до ДП «СЕТАМ» про реалізацію арештованого майна, а саме будівель та споруд за адресою: Львівська область, Жидачівський район, с.Новосільці, вул.Польова, 1 за початковою вартістю 5826000грн. у справі №914/1054/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛС ВЕСТ» до Фермерського господарства «Любомир-МГ» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій; ціна позову: 1136908,10грн. слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, керуючись нормами ст.ст. 18, 42, 234, 235, 341-344 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні скарги Фермерського господарства «Любомир-МГ» від 29.04.2020р. б/н (вх. №1061/20 від 04.05.2020р.) про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. із скерування 16.04.2020р. заявки до ДП «СЕТАМ» про реалізацію арештованого майна, а саме будівель та споруд за адресою: Львівська область, Жидачівський район, с.Новосільці, вул.Польова, 1 за початковою вартістю 5826000грн.; зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білого А.М. відкликати заявку від 16.04.2020р. до ДП «СЕТАМ» про реалізацію арештованого майна, а саме будівель та споруд за адресою: Львівська область , Жидачівський район, с. Новосільці, вул.Польова, 1 за початковою вартістю 5826000грн. у справі №914/1054/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛС ВЕСТ» до Фермерського господарства «Любомир-МГ» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій; ціна позову: 1136908,10грн. відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

3. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст ухвали складено 02.06.2020р.

Головуючий Суддя Фартушок Т. Б.