ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про самовідвід

"29" травня 2020 р. м. ХарківСправа № 922/2120/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

розглянувши заяву про скасування заходів забезпечення позову (вх. №11964 від 27.05.2020) у справі

за позовомОСОБА_1 , реєстраціний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1
до першого відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Туча", 62300, Харківська область, м. Дергачі, вул. Петровського, 109, код 32005921 , другого відповідача - ОСОБА_2 , реєстраціний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третього відповідача - ОСОБА_2 , реєстраціний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3
про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування запису про державну реєстрацію змін

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської області надійшла надійшла заява ОСОБА_1 (вх. №11964 від 27.05.2020) про скасування заходів забезпечення позову у справі №922/2120/19, вжитих господарським судом Харківської області, у складі судді Прохорова С.А., ухвалою від 19.07.2019 в частині заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вчиняти будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Туча" (62300, Харківська обл., м. Дергачі, вул. Петровського, буд. 109, ).

Вирішуючи питання щодо можливості подальшого розгляду справи №922/2120/19 у складі судді Прохорова С.А., слід зазначити наступне.

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою з урахуванням уточненої позовної заяви до 1-го відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУЧА", 2-го відповідача - ОСОБА_2 , 3-го відповідача - ОСОБА_2 , в якій просить суд:

Визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУЧА" (), яке оформлене протоколом №1 від 23.08.2018 року.

Скасувати запис про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи від 23.08.2018 року за № 8020879, який вчинено державним реєстратором КП "Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості" Протопопівської сільської ради Орловою Н.О. щодо зміни статутного або складеного капіталу, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2019, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.07.2019 було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Також, 19.07.2019 до господарського суду Харківської області надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову вх. № 17479, яку було задоволено господарським судом Харківської області, у складі судді Прохорова С.А., ухвалою від 19.07.2019.

18.10.2019 господарським судом Харківської області було прийнято рішення по справі №922/2120/19, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ "ТУЧА" відмовлено повністю.

Крім того, ухвалою від 18.10.2019 року у зв`язку із вирішенням спору по суті та постановленням судом рішення про відмову у позові заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 19.07.2019 року, по справі №922/2120/19 було скасовано в порядку ст.145 ГПК України.

В подальшому ухвалу від 18.10.2019 року про скасування заходів забезпечення позову постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 р. було скасовано.

Також, в подальшому, ОСОБА_1 , який є позивачем у справі №922/2120/19, у квітні 2020 року звернувся до Вищої ради правосуддя з дисциплінарною скаргою на мої дії під час розгляду справи №922/2120/19.

Ухвалою Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 13.05.2020 №1258/3дп/15-20 було відмовлено у відкритті дисциплінарної справи за скаргою ОСОБА_1 , однак наявність цих обставин, може в подальшому викликати сумніви, як у учасників справи так і у стороннього спотерігача, щодо неупередженості або об`єктивності судді при подальшому розгляді справи №922/2120/19 та заяв, які будуть надходити в рамках зазначеної справи.

Положеннями статей 35, 38, 39 Господарського процесуального кодексу України визначеноно підстави, порядок заявлення та порядок вирішення самовідводу судді.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суд зазначає, що перелік закріплених у вказаній статті підстав для відводу судді не є вичерпним. При визначенні того чи є конкретні обставини підставою для відводу суд враховує позиції Європейського суду з прав людини та Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення цього Суду у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010, для забезпечення неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тобто, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Так, у інших учасників справи як і у стороннього спостерігача, звернення ОСОБА_1 , до Вищої ради правосуддя з дисциплінарною скаргою на мої дії під час розгляду справи №922/2120/19, дійсно може скластися враження, що суддя, котрий розглядає справу, є пов`язаним власними судженнями, котрі зумовлені таким зверненням позивача, які в кінцевому підсумку можуть вплинути на формування його позиції під час вирішення заяв у справі №922/2120/19.

В рішенні у справі " Олександр Волков проти України" від 9 січня 2013 року зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, пункти 28, 30 та "Веттштайн проти Швейцарії", заява №33958/96, пункт 42). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру" від 15 грудня 2005 року, пункт 119). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", пункт 32). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, пункт 62).

У рішення Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність презюмується, поки не надано доказів протилежного ".

Згідно з пунктом 11. Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів CM/Rec (2010) 12 від 17.11.2010 зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом.

Крім того, Консультативна рада європейських судів у пункті 12 Висновку №1 (2001) наголошує: "Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він також повинен вважатися вільним від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади буде підірвано".

Європейський суд з прав людини застерігає, що навіть самі лише сумніви "спостерігача" в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд ("Ферантелі та Сантаджело проти Італії", "Хаусчілдт проти Данії, "Веттстейн проти Швейцарії").

Зважаючи на пріорітетність норм Європейської конвенції та принципове значення рішень Європейського суду з прав людини для національного правозастосування та сприяння посиленню системи правосуддя в Україні, виходячи із загальних принципів судочинства, важливим аспектом яких є право на справедливий суд, задля забезпечення суспільної гармонії, захисту репутації та підтримання авторитету органів правосуддя, зважаючи на конституційну гарантію права на судовий захист, з метою уникнення будь-яких, навіть щонайменших, сумнівів у безсторонності, неупередженості судді, зумовлюють необхідність задоволення заяви про відвід.

Питання про самовідвід судді вирішено в нарадчій кімнаті, у відповідності до приписів ч. 9 ст. 39 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 35-40, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву судді Прохорова С. А. про самовідвід по справі №922/2120/19.

Відвести суддю Прохорова С.А. від участі у справі №922/2120/19.

Справу №922/2120/19 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 29.05.2020.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.05.2020.

Суддя С.А. Прохоров