Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2020 р. Справа № 906/291/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу

за позовом Житомирського міського центру зайнятості

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області

про стягнення 53330,93 грн

Позивачем з посиланням на ст. 1166 ЦК України пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 53330,93грн. безпідставно виплаченої громадянці ОСОБА_1 допомоги по безробіттю.

Вимоги грунтуються на тому, що через неправомірні дії відповідача щодо звільнення ОСОБА_1 з роботи, центр зайнятості безпідставно виплатив допомогу по безробіттю громадянці ОСОБА_1 у сумі 53330,93грн.

Ухвалою від 24.03.20 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Відповідач отримав вказану ухвалу 26.03.20, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

08.04.20 до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.29), в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що: відповідач не вчинив протиправних дій; громадянку не було поновлено на роботі, а лише змінено дату звільнення; позивачем не вказано з якої дати розпочалася та на яку дату закінчилася виплата по безробіттю.

21.04.20 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.37), в якій позивач не погоджується з викладеним у відзиві з тих підстав, що особа набула статусу безробітної з 22.01.18 на підставі чого їй було виплачено допомогу по безробіттю з 30.01.18 по 18.10.18 в розмірі 53330,93грн. Станом на 22.01.2018 ОСОБА_1 належала до категорії зайнятого населення, права на набуття статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю не мала. Внаслідок порушення порядку звільнення з боку відповідача, ОСОБА_1 22.01.2018 незаконно набула статус безробітного, та отримала допомогу по безробіттю у розмірі 53330,93 грн.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 18.09.2018 р. у справі № 296/867/18 встановлено, що громадянка ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з Фондом соціального страхування України у Житомирській області. З 29.12.2017 громадянка була звільнена з роботи у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

22.01.2018 громадянка звернулась до позивача із заявою про надання їй статусу безробітної.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року громадянці надано статус безробітної.

Починаючи з 30.01.2018 по 18.10.2018 громадянці виплачено допомога по безробіттю в загальному розмірі 53330,93 грн.

Вищевказаним рішенням суду, яке набрало законної сили 03.02.2020, змінено дату звільнення громадянки з 29.12.2017 на 20.02.2018. Рішення суду мотивовано порушенням роботодавцем (відповідачем) трудового законодавства. Цим же рішенням суду стягнуто з Фонду соціального страхування України у Житомирській області (відповідача) на користь громадянки ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 02.01.2018 по 20.02.2018 в розмірі 19852,75 грн.

22.11.2018 позивач направляв відповідачу претензію з вимогою сплатити кошти в сумі 53330 грн. 93 коп., виплачені ОСОБА_1 у вигляді допомоги по безробіттю.

30.11.2018 відповідач надіслав відповідь про відмову у задоволенні претензії.

Позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного

Відповідно до ст. 43 ч.1 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 на момент звернення до позивача була звільненою з роботи їй правомірно з 22.01.2018 надано статус безробітної.

Відповідно до ст. 22 ч.3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.

Виходячи з цієї норми допомога по безробіттю ОСОБА_1 виплачувалась з 30.01.2018.

Аналіз вищевказаного рішення суду свідчить про те, що в разі дотримання відповідачем трудового законодавства громадянка ОСОБА_1 мала бути звільнена з роботи з 20.02.2018. Оскільки останнім днем роботи є день звільнення, то з 21.02.2018 громадянка набула права набути статус безробітної звернувшись з відповідною заявою до позивача і на восьмий день, тобто з 01.03.2018 мала бути розпочата виплата допомоги по безробіттю.

Таким чином допомога по безробіттю ОСОБА_1 за період з 30.01.2018 по 28.02.2018 виплачена безпідставно.

З довідки, яка надана позивачем вбачається, що за вказаний період громадянці виплачено 7332,16 грн. допомоги по безробіттю. (а.с.7)

Закон не передбачає права позивача вимагати повернення зайво виплачених виплат безробітному, якщо такі виплати проведені не з вини цього безробітного.

Разом з тим позивачу завдано майнову шкоду у вказаному розмірі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана позивачу підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, який за власної недбалості допустив порушення трудового законодавства, в результаті чого позивач втратив 7332,16 грн. у вигляді безпідставної виплати громадянці допомоги по безробіттю.

Враховуючи викладене суд задовольняє позов частково.

Вимоги про відшкодування виплаченої громадянці допомоги по безробіттю за період з 01.03.2018 по 18.10.2018 в розмірі 45998,77 грн. є безпідставними, оскільки в цей період громадянка мала право на отримання цих виплат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області (м.Житомир, майдан Корольова,2; код 13572488) на користь Житомирського міського центру зайнятості (10009, м.Житомир, пл.Польова, 6-А; код 13561251) 7332,16 грн. на відшкодування шкоди, 1813,01 грн. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 45998,77 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 26.05.20

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)