ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28 травня 2020 року Справа № 925/579/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Козоріз О.І.,

за участі представників сторін:

від стягувача представник не з`явився,

від боржника представник не з`явився,

від Чигиринського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву фізичної особи-підприємця Мамчич Наталії Іванівни

про відстрочення виконання судового рішення

у справі

за заявою акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк,

м. Київ

до боржника фізичної особи-підприємця Мамчич Наталії Іванівни,

с. Стецівка, Чигиринський район, Черкаська область

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2019 року Господарським судом Черкаської області було видано судовий наказ про стягнення з фізичної особи-підприємця Мамчич Наталії Іванівни на користь акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 110 000 грн. 00 коп. боргу, 18 440 грн. 00 коп. заборгованості за відсотками, 24 000 грн. 00 коп. комісії, 18 759 грн. 17 коп. пені та 192 грн. 10 коп. судового збору.

18 травня 2020 року від фізичної особи-підприємця Мамчич Наталії Іванівни до суду надійшла заява про відстрочення виконання судового рішення зі справи №925/579/19 від 20 травня 2019 року до закінчення дії режиму карантину.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 19 травня 2020 року розгляд заяви фізичної особи-підприємця Мамчич Наталії Іванівни про відстрочення виконання судового рішення призначено в судовому засіданні на 12 год. 00 хв. 28 травня 2020 року.

В судове засідання представники сторін та державної виконавчої служби не з`явилися.

Про дату, час і місце проведення судового засідання сторони та державна виконавча служба були належним чином повідомлені, що підтверджується реєстром поштових відправлень Господарського суду Черкаської області.

28 травня 2020 року на електронну адресу суду від стягувача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Розглянувши клопотання стягувача, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні відповідної заяви, оскільки згідно ч. 2 ст. 331 ГПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення повинна бути розглянута судом у десятиденний строк з дня її надходження.

Неявка представника стягувача в даному випадку не є перешкодою для розгляду заяви боржника.

Крім того стягувач не був позбавлений можливості надати суду свої письмові пояснення чи заперечення.

Розглянувши заяву боржника про відстрочення виконання судового рішення та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

В обґрунтування поданої заяви боржник зазначав, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 установлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантин, в зв`язку з чим боржник не має можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 19 Закону України Про виконавче провадження, зокрема ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом, так як боржник мешкає за адресою: Черкаська область, Чигиринський район, с. Стецівка, а Чигиринський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розташований в іншому населеному пункті - Черкаська область, м. Чигирин, вул. Грушевського, 23.

Також боржник вказував, що з 17 березня 2020 року відповідно до Наказу №405/6 скасовано проведення особистих прийомів громадян у Центральному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Київ) та його структурних підрозділах до особливого розпорядження, тому боржник не має можливості ознайомитись із звітом та оскаржити його в судовому порядку відповідно до Закону України „Про виконавче провадження.

Крім того боржник стверджував, що не отримував постанови про відкриття виконавчого провадження в якій зазначено ідентифікатор доступу автоматизованої системи виконавчого провадження, в зв`язку з чим не має можливості ознайомитись з ходом проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №59677457, а дії державного виконавця щодо примусового виконання судового рішення та звернення стягнення на арештоване майно в умовах дії режиму карантину порушують право власності боржника на арештоване майно та можуть призвести до значних втрат у випадку фактичної реалізації арештованого майна через електронні торги за значно заниженою ринковою вартістю в умовах пандемії спричиненої коронавірусом COVID-19.

В зв`язку з чим боржник просив суд відстрочити виконання рішення суду до закінчення дії режиму карантину.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ст. 326 ГПК України).

Норма статті 331 ГПК України не містить конкретного переліку обставин для відстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в господарській справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Згідно ч. 4 ст. 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вирішуючи питання про відстрочку, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Отже, питання про відстрочення виконання рішення повинно вирішуватися судом із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін. А тому під час розгляду заяви про відстрочку рішення мають бути досліджені та оцінені доводи та заперечення як позивача, так і відповідача. Важливо також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Судом враховано, що стягувач не надав суду своїх заперечень щодо відстрочки виконання судового рішення.

Також судом враховано, що постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 Кабінет Міністрів України установив з 12 березня 2020 року на усій території України карантин.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №338-р від 25 березня 2020 року (зі змінами) Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації з урахуванням поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, висновків Всесвітньої організації охорони здоров`я щодо визнання розповсюдження COVID-19 у країнах світу пандемією, з метою ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру державного рівня, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення та відповідно до статті 14 та частини другої статті 78 Кодексу цивільного захисту України установлено для єдиної державної системи цивільного захисту на всій території України режим надзвичайної ситуації.

Дані обставини свідчать про наявність виняткових (особливих) і непереборних обставин, що перешкоджають належному виконанню судового рішення.

Проте, режим надзвичайної ситуації діє в Україні з 12 березня 2020 року, а до цього часу боржник на протязі майже десяти місяців з моменту ухвалення судового рішення його не виконує та борг банку не сплачує.

Водночас, згідно ч. 5 ст. 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У постанові від 20 вересня 2018 року у справі №905/2953/17 Верховний Суд навів висновок, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення... Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Судом враховано, що судове рішення (судовий наказ) про стягнення боргу було ухвалено судом 20 травня 2019 року.

Отже, станом на момент розгляду судом заяви боржника про відстрочення виконання судового рішення минув строк, що встановлений Законом, в межах якого допускається відстрочка.

Крім того нормами ч. 4 розділу Х Прикінцевих положень ГПК України не продовжено строки визначені ст. 331 ГПК України на строк дії карантину.

У зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Враховуючи вищенаведене, та керуючись ст. ст. 234, 331 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву фізичної особи-підприємця Мамчич Наталії Іванівни про відстрочення виконання судового рішення залишити без задоволення.

2. Копію ухвали надіслати сторонам та Чигиринському районному відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені ст.ст. 255-257 ГПК України.

Суддя А.В.Васянович