ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2020 р. Справа№ 910/1922/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Калатай Н.Ф.

Ткаченка Б.О.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 01.06.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 (повний текст підписано 05.03.2020)

у справі №910/1922/19 (суддя Балац С.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Буйфіш холдінгс"

про розстрочення виконання рішення від 10.07.2019 у справі № 910/1922/19

за позовом Приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буйфіш холдінгс"

про стягнення 4 204 805,38 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Буйфіш холдінгс"

до Приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна"

про стягнення 561 315,07 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Буйфіш холдінгс" про розстрочення виконання рішення від 10.07.2019 у справі № 910/1922/19 задоволено частково.

Розстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 у справі № 910/1922/19 наступним шляхом: 1) 10.03.2020 - 350 000,00 грн.; 2) 10.04.2020 - 450 000,00 грн.; 3) 10.05.2020 - 500 000,00 грн.; 4) 10.06.2020 - 1 091 925,04 грн.; 5) 10.07.2020 - 1 091 925,04 грн. Всього 3 483 850,08 грн.

Задовольняючи частково заяву про розстрочення виконання рішення суд прийняв до уваги часкове погашення заявником заборгованості за рішенням Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 у справі № 910/1922/19 у загальній сумі 792 000 грн. та подані інвестиційні договори та довідки, що свідчать про надходження на користь заявника грошових коштів за такими договорами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Приватне акціонерне товариство "Енергополь-Україна" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 у справі №910/1922/19 скасувати та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Буйфіш холдінгс" про розстрочення виконання рішення від 10.07.2019 у справі № 910/1922/19 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Апелянт вказує, що в судовому засіданні 24.02.2020 оголошено перерву до 04.03.2020, однак судове засідання відбулось 02.03.2020, без участі представника позивача та без належного повідомлення про розгляд заяви саме 02.03.2020.

Скаржник стверджує, що заявник не надав суду доказів, які б підтверджували наявність у нього обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, скрутного матеріального становища та відсутність коштів на рахунках в банках. На думку апелянта, заявник не має наміру добровільного виконання рішення суду, а подання вказаної заяви є затягуванням примусового виконання рішення суду.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Як вбачається з матеріалів справи, заявником не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2020 справу №910/1922/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Калатай Н.Ф., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 у справі №910/1922/19 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 у справі №910/1922/19 залишено без руху.

04.05.2020 представником Приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна" подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано оригінал платіжного доручення № 3480 від 24.04.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 у справі №910/1922/19 та справу призначено до розгляду на 01.06.2020.

Явка учасників у судове засідання

Представник позивача в судове засідання, призначене на 01.06.2020, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника позивача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначеного представника за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції 01.06.2020 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Буйфіш холдінгс" про розстрочення виконання рішення від 10.07.2019 у справі № 910/1922/19 залишити без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Приватне акціонерне товариство "Енергополь-Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буйфіш холдінгс" про стягнення 4 736 313,32 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором купівлі-продажу майнових прав від 27.03.2017 № 2-27/03/17, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 4 736 313,32 грн., з яких 4 718 860,00 грн. основної заборгованості та 17 453,32 грн. 3 % річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 у справі № 910/1922/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2019, позов задоволено повністю.

25.11.2019 на виконання рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

10.02.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Буйфіш холдінгс" (далі - заявник) подало до Господарського суду міста Києва заяву про розстрочення виконання рішення у справі № 910/1922/19.

Вказана заява мотивована скрутним фінансовим станом заявника, що підтверджено фінансовими звітами станом на 31.03.2018, 30.06.2018, 30.09.2018, 31.12.2018, 31.03.2019, 30.06.2019, 30.09.2019 та довідкою № 719 від 21.11.2019. Відповідно до довідки станом на 30.09.2019 сума чистих активів заявника складає від`ємне значення - 19 302,4 грн. Також, заявник вказав про те, що не відмовляється від добровільного виконання рішення у даній справі та зобов`язується його виконати за рахунок коштів, що мають надійти з 23.11.2019 по 23.11.2020 за укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінсо" договором купівлі-продажу майнових прав від 25.04.2018 № 25/04-К. Крім того, заявник зазначив про часткове виконання рішення в сумі 792 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №910/7565/19 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Буйфіш холдінгс" про розстрочення виконання рішення від 10.07.2019 у справі № 910/1922/19 задоволено частково.

Розстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 у справі № 910/1922/19 наступним шляхом: 1) 10.03.2020 - 350 000,00 грн.; 2) 10.04.2020 - 450 000,00 грн.; 3) 10.05.2020 - 500 000,00 грн.; 4) 10.06.2020 - 1 091 925,04 грн.; 5) 10.07.2020 - 1 091 925,04 грн. Всього 3 483 850,08 грн.

Задовольняючи частково заяву про розстрочення виконання рішення суд прийняв до уваги часкове погашення заявником заборгованості за рішенням Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 у справі № 910/1922/19 у загальній сумі 792 000 грн. та подані інвестиційні договори та довідки, що свідчать про надходження на користь заявника грошових коштів за такими договорами.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до частин 1, 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частини 3, 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

Розстрочення означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Суд першої інстанції встановив, що виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 25.11.2019 № 910/1922/19 має № 60756118.

Загальна сума грошових коштів, яка стягнута з боржника (заявника) в рамках даного виконавчого провадження становить 792 000,00 грн., а саме: 240 000,00 грн. (05.12.2019) та 552 000,00 грн. (06.02.2020).

У матеріалах заяви містяться виписки з особового рахунку заявника, які свідчать, що вказані вище грошові кошти в загальній сумі 792 000,00 грн. стягнуті саме в рамках виконавчого провадження № 60756118.

Враховуючи, що сума стягнення за наказом від 25.11.2019 №910/1922/19 становить 4 275 850,08 грн. та часткове стягення із заявника заборгованості у розмірі 792 000,00 грн., отже залишок суми заборгованості за наказом від 25.11.2019 № 910/1922/19 становить 3 483 850,08 грн.

На підтвердження скрутного фінансового становища, заявник надав баланси (фінансові звіти) станом на 31.03.2018, 30.06.2018, 30.09.2018, 31.12.2018, 31.03.2019, 30.06.2019, 30.09.2019 та довідку №719 від 21.11.2019. Відповідно до довідки станом на 30.09.2019 сума чистих активів заявника складає від`ємне значення - 19 302,4 грн.

Заявник до суду першої інстанції подав інвестиційний договір від 26.08.2014 №2/01-2014, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Буйфіш холдінгс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Імідж фінанс", та додаткову угоду від 28.02.2015 № 2 до такого договору. Згідно із вказаним договором станом на 28.02.2020 загальна сума інвестицій за даним договором на користь заявника становить 79 541 000 грн., а загальна вартість такого договору становить 402 000 000,00 грн. Відповідно до довідки заявника від 28.02.2020 № 734, несплачений залишок інвестиційних внесків становить 322 459 000 грн., що планується проінвестувати до кінця 2021 року.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "Буйфіш холдінгс" подало до суду договір купівлі-продажу майнових прав №25/04-К від 25.04.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Буйфіш холдінгс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінсо", та додаткову угоду №1 від 22.11.2019 до договору.

Відповідно до договору купівлі-продажу та додаткової угоди №1 Товариство з обмеженою відповідальністю "Буйфіш холдінгс" зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у даному договорі, передати у власність Товариству з обмеженою відповідальністю "Вінсо" майнові права на житлове приміщення, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у даному договорі, прийняти та оплатити майнові права на загальну суму 16862611,29 грн. Сторонами договору був погоджений графік та порядок оплати майнових прав строком до 23.11.2020.

Отже, враховуючи часткове погашення заявником заборгованості за рішенням Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 у справі № 910/1922/19, подані до суду договори та довідки, що свідчать про надходження на користь заявника грошових коштів за такими договорами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення заяви про розстрочення виконання рішення.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Посилання Приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна" на неправильне зазначення заявником суми сплати частини заборгованості на виконання рішення у даній справі, місцевий господарський суд правомірно відхилив, оскільки позивачем не подано належних та допустимих доказів таких посилань, а саме на надано до суду звіту приватного виконавця по виконанню рішення у даній справі або відповіді приватного виконавця. Крім того, твердження позивача про фіктивність договору про спільну діяльність, укладеного між заявником з Товариством з обмеженою відповідальністю "Альматін-Київ" є безпідставним, оскільки останнім не надано доказів фіктивності вказаного договору.

Також, не заслуговує на увагу заперечення стягувача про те, що питання розстрочення виконання рішення у даній справі вже було вирішено судом, оскільки при прийнятті попереднього рішення (ухвали) про відмову у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення не існувало обставин та доказів, які мали місце при розгляді даної заяви.

За висновками, викладеними Європейським судом з прав людини у своїх рішеннях, і, зокрема, у рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини підкреслив, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання відстрочки/розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

Таким чином, враховуючи часткове погашення відповідачем заборгованості перед позивачем, наявність наміру відповідача здійснити добровільне погашення решти суми заборгованості та приймаючи до уваги укладання відповідачем договору купівлі-продажу та інвестиційного договору, що надають можливість здійснити погашення залишку заборгованості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що розстрочення виконання рішення в даній справі на 5 місяців не порушить баланс інтересів сторін, а саме досягнення мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора.

Тобто, принцип "справедливої рівноваги" та "справедливого балансу" у розумінні статті 6 Конвенції при частковому задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду не порушено.

Посилання скаржника на те, що в судовому засіданні 24.02.2020 оголошено перерву до 04.03.2020, а судове засідання відбулось 02.03.2020, без участі представника позивача та без належного повідомлення про розгляд заяви саме 02.03.2020, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з протоколу судового засідання від 24.02.2020 вбачається, що суд оголосив перерву з розгляду заяви до 02.03.2020. Крім того, позивач був належним чином повідомлений, що підтверджується підписом представника позивача в розписці про повідомлення дати, часу та місця судового засідання від 24.02.2020.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята у відповідності з вимогами процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 у справі №910/1922/19 задоволенню не підлягає. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 у справі №910/1922/19 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 у справі №910/1922/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 у справі №910/1922/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Приватне акціонерне товариство "Енергополь-Україна".

4. Матеріали справи №910/1922/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню згідно зі статтею 255, пункту 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 02.06.2020.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Н.Ф. Калатай

Б.О. Ткаченко