ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2020 р. Справа № 911/3739/17

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників справи:

від прокурора: Буцмак А. Ю. (посвідчення № 034564 від 20.07.2015 р.);

від позивача: Круль Д. О. (головний спеціаліст - положення про сектор судової роботи та міжнародного співробітництва у Київській області Відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги ЦМУ МЮ (м. Київ);

від відповідача: не з`явились;

від третьої особи 1 (позивача): Забур`янов В. В. (головний юрисконсульт посадова інструкція);

від третьої особи 2 (позивача): не з`явились;

від третьої особи 3 (відповідача): не з`явились;

від третьої особи 4 (відповідача): не з`явились;

від третьої особи 5 (відповідача): не з`явились;

від третьої особи 6 (відповідача): не з`явились;

від третьої особи 7 (відповідача): не з`явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Першого заступника прокурора Київської області, м. Київ

в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінінвест», м. Ірпінь

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Міністерства екології та природних ресурсів України, м. Київ;

2) Національного природного парку «Голосіївський», м. Київ;

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Коцюбинської селищної ради, смт Коцюбинське, м. Ірпінь;

2) ОСОБА_1 , м. Дніпро;

3) ОСОБА_2 , смт Коцюбинське, м. Ірпінь;

4) ОСОБА_3 , с. Новий Корогод, Бородянський район, Київська область;

5) ОСОБА_4 , смт Коцюбинське, м. Ірпінь

про витребування земельної ділянки

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України звернувся в господарський суд Київської області із позовом до ТОВ «Грінінвест» про витребування з незаконного володіння земельної ділянки площею 0, 15 га з кадастровим номером :01:042:0035 вартістю 101 096 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані прокурором в інтересах позивача безпідставним володінням та користуванням відповідачем вищевказаним нерухомим майном, що належить державі на праві власності та незаконно вибуло із її володіння.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.12.2017 р. порушено провадження у справі № 911/3739/17 за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до ТОВ «Грінінвест» про витребування земельної ділянки і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 17.01.2018 р. Також даною ухвалою суду залучено до участі у справі у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Міністерства екології та природних ресурсів України, Національного природного парку «Голосіївський», та залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Коцюбинську селищну раду.

17.01.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 14.02.2018 р.

14.02.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 28.02.2018 р.

28.02.2018 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від прокурора надійшли додаткові пояснення № 05/2-234вих18 від 26.02.2018 р., що долучені судом до матеріалів справи.

28.02.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 14.03.2018 р.

14.03.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 28.03.2018 р.

27.03.2018 р. до канцелярії суду від прокурора надійшов лист № 05/2-360вих18 із доданими до нього документами на виконання вимог суду, що долучені судом до матеріалів справи.

28.03.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 18.04.2018 р. Також даною ухвалою суду залучено до участі у справі у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

18.04.2018 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача надійшла заява б/н від 17.04.2018 р., у якій він просить суд застосувати строки позовної давності до позовних вимог прокурора та відмовити позивачу у задоволенні позову повністю, та письмові пояснення б/н від 17.04.2018 р., що долучені судом до матеріалів справи.

18.04.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 16.05.2018 р.

16.05.2018 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від прокурора надійшли додаткові пояснення № 05/2-вих-18 б/д, що долучені судом до матеріалів справи.

16.05.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 06.06.2018 р.

04.06.2018 р. до канцелярії суду від третьої особи-7 надійшли письмові пояснення б/н від 04.06.2018 р, що долучені судом до матеріалів справи.

06.06.2018 р. перед судовим засіданням на електронну пошту суду від третьої особи-1 надійшов відзив № 269/01.29 від 06.06.2018 р., у якому вона визнає позов у повному обсязі.

06.06.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 27.06.2018 р.

27.06.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 11.07.2018 р.

03.07.2018 р. до канцелярії суду від прокурора надійшов лист б/н б/д із доданими до нього документами, що долучені судом до матеріалів справи.

09.07.2018 р. до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 09.07.2018 р. про зупинення провадження у справі, у якому він просив суд зупинити провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі № 907/50/16.

11.07.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 25.07.2018 р.

11.07.2018 р. на електронну пошту суду від третьої особи-1 надійшов відзив № 338/01.29 від 11.07.2018 р., у якому вона визнає позов у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.07.2018 р. зупинено провадження у справі № 911/3739/17 до остаточного вирішення Великою Палатою Верховного Суду у встановленому порядку подібної з нею справи № 907/50/16 за позовом Заступника прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатські Зорі», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Імперіал», про витребування майна з незаконного володіння.

22.07.2019 р. до канцелярії суду від Прокуратури Київської області надійшов лист № 05/2-985вих-19 від 19.07.2019 р. про поновлення провадження у справі, у якому вона повідомила суд, про те, що на даний час обставини, що зумовили зупинення провадження у справі усунуті, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 р. у справі № 907/50/16 за позовом Заступника прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатські Зорі», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Імперіал», про витребування майна з незаконного володіння касаційну скаргу прокурора Львівської області залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.07.2017 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 р. - без змін.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.08.2019 р. поновлено провадження у справі № 911/3739/17 за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінінвест», за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Міністерства екології та природних ресурсів України, Національного природного парку "Голосіївський" та за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Коцюбинської селищної ради, смт Коцюбинське, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування земельної ділянки і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників справи на 04.09.2019 р.

04.09.2019 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 25.09.2019 р.

25.09.2019 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 16.10.2019 р.

07.10.2019 р. до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання № б/н від 04.10.2019 р. про долучення додаткових документів до справи, що долучені судом до матеріалів справи. Крім того, до канцелярії суду від позивача надійшли пояснення № б/н від 02.10.2019 р., що долучені судом до матеріалів справи.

16.10.2019 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання № б/н від 16.10.2019 р. про зупинення провадження у справі, у якому він просить суд зупинити провадження у справі до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у справі № 914/3224/16.

16.10.2019 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 06.11.2019 р.

06.11.2019 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 27.11.2019 р.

27.11.2019 р. у судовому засіданні за наслідками розгляду вищевказаного клопотання відповідача про про зупинення провадження у справі судом було відмовлено в його задоволенні за безпідставністю і необгрунтованістю.

27.11.2019 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 08.01.2020 р.

08.01.2020 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 05.02.2020 р.

05.02.2020 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 26.02.2020 р.

26.02.2020 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 11.03.2020 р.

11.03.2020 р. у судовому засіданні прокурор надав усні пояснення щодо позовних вимог, заявлених в інтересах позивача, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві, відповіді на відзив.

Представник позивача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо позовних вимог, заявлених в його інтересах прокурором, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив.

Представник третьої особи-1 (на стороні позивача) у судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представники інших учасників процесу у судове засідання не з`явились, хоча про судове засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомили.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Коцюбинської селищної ради від 25.12.08 № 2170/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 » ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га для вказаних цілей.

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_1 видано державний акт серії ЯЖ № 922220 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га із кадастровим номером :01:042:0035 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.05.2009 р., укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вказану земельну ділянку придбали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що на державному акті серії ЯЖ № НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку зроблено відмітку про перехід права власності до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Вартість земельної ділянки за вказаним договором купівлі-продажу становила 85 000, 00 грн.

Надалі, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.08.2011 р., укладеного між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вказану земельну ділянку придбав ОСОБА_4 , про що на державному акті серії ЯЖ № НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку зроблено відмітку про перехід права власності до ОСОБА_4 . Вартість земельної ділянки за вказаним договором купівлі-продажу становила 85 000, 00 грн.

Указом Президента України від 01.05.2014 р. № 446/2014 «Про зміну меж національного природного парку «Голосіївський його територію розширено на 6 462, 62 га за рахунок земель Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд». Згідно пояснювальної записки та проектних матеріалів до вищевказаного Указу Президента, розширення зазначеного заказника відбулось за рахунок лісових земель КП «Святошинське лісопаркове господарство», а саме, в тому числі його кварталів 100, 101, 110, 111, 113, 116, 117 Київського лісництва та кварталів 18, 26, 27, 51 Святошинського лісництва.

Згідно інформації Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об?єднання ВО «Укрдержліспроект» від 08.10.2014 р., спірна територія була лісами ще з радянських часів. Так, на підставі Постанови ЦК КПУ і Ради Міністрів УРСР від 20.06.1956 року № 673 та рішення виконкому Київської міської ради від 07.08.1956 року № 1186 створено Святошинське лісопаркове господарство, яке ввійшло до складу управління земельної зони м. Києва. Загальна площа Святошинського лісопаркового господарства на момент створення становила 14 167 га. Згідно розпорядження Київської міської державної адміністрації № 2715 від 17.12.2001 р. на виконання рішення Київської міської ради від 02.10.2001 р. № 59/1493, перейменовано: Київське державне комунальне обєднання зеленого будівництва «Київзеленбуд» на Київське комунальне обєднання зеленого будівництва та експлуатацій «Київзеленбуд»; державне комунальне підприємство Святошинське лісопаркове господарство на комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство». Лісовпорядні роботи проводились в 1945-46, 1952-59, 1969, 1979, 1989, 1999, 2009 роках.

Таким чином, з урахуванням інформації ВО «Укрдержліспроект» та наведених вище законодавчих положень, спірна територія була і залишається землями лісогосподарського призначення.

В той же час, за інформацією Управління Держземагентства у м. Ірпені Київської області від 10.12.2014 р. № 01-04/2215 щодо нанесення на картографічні матеріали Національного природного парку «Голосіївський» спірних земельних ділянок спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:042:0035 відповідно до картосхеми, території перспективної для створення Святошинського-Біличанської філії НПП «Голосіївський» попереднього функціонального зонування попадає в 111 квартал території Національного природного парку «Голосіївський».

Таким чином, на даний час спірна земельна ділянка розташована на землях природно-заповідного фонду, а саме, Національного природного парку «Голосіївський».

Заочним Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2014 р. у справі 367/3651/13-ц за позовом прокурора м. Ірпеня в інтересах держави до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_1 , Власюк Т. М., Тітенко Є. І., Євстєфєєва В. М., третя особа - Комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство» про визнання недійсними рішення, державного акту на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку, позов задоволено частково і вирішено визнати недійсним рішення Коцюбинської селищної ради від 25.12.08 № 2170/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Кооперативній, 20 у смт. Коцюбинське». В решті позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 12.06.2014 р. заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2014 р. у справі 367/3651/13-ц залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 29.10.2014 р. заочне рішення Ірпінського міського суду від 28.03.2014 р. та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12.06.2014 р. у справі 367/3651/13-ц в частині позовних вимог про визнання державного акта на право власності на землю недійсним скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17.12.2014 р. у справі 367/3651/13-ц за позовом прокурора м. Ірпеня в інтересах держави до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Євстєфєєва В. М., третя особа - Комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство» про визнання недійсними рішення, державного акту на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку, позов задоволено частково і вирішено визнати недійсним Державний акт на право власності на землю серії ЯЖ № НОМЕР_1 , який був виданий на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку пл. 0,15 га кадастровий номер :01:042:0035 по по вул. АДРЕСА_1 із відміткою про перехід права власності до ОСОБА_5 Т ОСОБА_6 , ОСОБА_7 Є. І ОСОБА_8 , Євстєфєєва В. М. В іншій частині позову відмовлено.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 4, 5, 7 ст. 75 цього ж кодексу обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

5. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

7. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що вищевказані обставини були встановлені заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2014 р. у справі 367/3651/13-ц за позовом прокурора м. Ірпеня в інтересах держави до Коцюбинської селищної ради Київської області, Близнюк Т. ОСОБА_9 , Власюк Т. М., Тітенко Є. І., Євстєфєєва В. М. про визнання недійсними рішення, державного акту на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку та рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17.12.2014 р. у справі 367/3651/13-ц за позовом прокурора м. Ірпеня в інтересах держави до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_10 Т ОСОБА_11 , Власюк Т. М., Тітенко Є. І., Євстєфєєва В. М. про визнання недійсними рішення, державного акту на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку.

Отже, суд дійшов висновку, що вищевказані обставини є доведеними і не підлягають доказуванню на підставі ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Ірпінський міський суд Київської області у своєму рішенні від 28.03.2014 р. у справі 367/3651/13-ц встановив та зазначив, що Коцюбинською селищною радою спірне рішення прийнято з порушенням вимог п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, оскільки селищна рада розпорядилася земельною ділянкою, яка розташована за межами смт.

АДРЕСА_2 р. між ОСОБА_12 В ОСОБА_6 та ТОВ «Грінінвест» було підписано акт № 1 прийому-передачі нерухомого майна, як внеску до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінінвест», згідно з яким Євстєфєєв В. М., як учасник ТОВ «Грінінвест», передав, а ТОВ «Грінінвест» прийняло як внесок у статутний капітал ТОВ «Грінінвест» товариства право власності на земельні ділянки та відповідні державні акти на право власності на земельні ділянки, у тому числі, щодо спірної земельної ділянки, кадастровий номер :01:042:0035, площею 0, 15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Кооперативна, 20 в смт. Коцюбинське Київської області, державний акт серія ЯЖ № 922220. У процесі розгляду справи судом встановлено, що спірна земельна ділянка загальною площею 0, 15 га з кадастровим номером :01:042:0035 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: вул АДРЕСА_1 , станом на час розгляду справи перебуває у власності ТОВ «Грінінвест», що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформаційною довідкою № 105783794 від 30.11.2017 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, наявними у матеріалах справи.

Як було зазначено вище, прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах позивача, просить суд витребувати з незаконного володіння ТОВ «Грінінвест» на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку площею 0, 15 га з кадастровим номером :01:042:0035 вартістю 101 096 грн.

З приводу вказаної позовної вимоги прокурора в інтересах позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У процесі розгляду справи судом було встановлено, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:042:0035, відповідно до листів ВО «Укрдержліспроект» № 331 від 08.10.2014 р., № 284 від 11.05.2018 р., картосхеми, території перспективної для створення Святошинсько-Біличанської філії Національного природного парку «Голосіївський» попереднього функціонального зонування належить до 111 кварталу території Національного природного парку «Голосіївський».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» території природних заповідників, заповідні зони біосферних заповідників, землі та інші природні ресурси, надані національним природним паркам, є власністю Українського народу.

Згідно з ч.ч. 1 3 ст. 20 цього ж закону національні природні парки є природоохоронними, рекреаційними, культурно-освітніми, науково-дослідними установами загальнодержавного значення, що створюються з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об`єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність.

Ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об`єктами вилучаються з господарського використання і надаються національним природним паркам у порядку, встановленому цим Законом та іншими актами законодавства України.

До складу територій національних природних парків можуть включатися ділянки землі та водного простору інших землевласників та землекористувачів.

Відповідно до ст. 13 Земельного кодексу України до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Частиною 8 статті 122 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу.

Згідно частини дев`ятої статті 149 Земельного кодексу України Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення та суб`єктів господарювання залізничного транспорту загального користування у зв`язку з їх реорганізацією шляхом злиття під час утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», крім випадків, визначених частинами п`ятою восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.

Отже, суд дійшов висновку, що розпорядником земель лісогосподарського призначення від імені держави є Кабінет Міністрів України і земельна ділянка з кадастровим номером :01:042:0035 знаходиться на території об`єкта природно-заповідного фонду України - Національного природного парку «Голосіївський».

При цьому, право державної власності на спірну земельну ділянку не могло припинитися внаслідок прийняття рішення органом місцевого самоврядування, який відповідно до своєї компетенції не був наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками лісового фонду (лісами).

Згідно з ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 330 цього ж кодексу якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст. 386 цього ж кодексу держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 387 цього ж кодексу власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 388 цього ж кодексу передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Відповідно до ст. 391 цього ж кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом у процесі розгляду справи, станом на момент розгляду даної справи спірна земельна ділянка загальною площею 0, 15 га з кадастровим номером :01:042:0035 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: вул. АДРЕСА_1 , яка безпідставно та неправомірно вибула із володіння власника держави в особі Кабінету Міністрів України не з її волі, що підтверджується заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2014 р. у справі 367/3651/13-ц, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17.12.2014 р. у справі 367/3651/13-ц, перебуває у власності відповідача - ТОВ «Грінінвест».

Пунктами 25, 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника.

До вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК) відносяться, зокрема, такі випадки, як вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною, тобто у всіх випадках, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця).

Набувач не може бути визнаний добросовісним, якщо на момент вчинення правочину з набуття майна право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване не за відчужувачем або у цьому реєстрі був запис про судовий спір відносно цього майна (обтяження). Водночас запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності відчужувача не є безспірним доказом добросовісності набувача.

Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження.

Власник має право спростувати заперечення набувача про його добросовісність, довівши, що під час вчинення правочину набувач повинен був засумніватися у праві відчужувача на відчуження майна.

Відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК.

Оскільки відповідно до статті 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право на витребування майна від добросовісного набувача, передбачене статтею 388 ЦК, переходить до спадкоємців власника.

Недійсність правочину, на виконання якого передано майно, сама по собі не свідчить про його вибуття із володіння особи, яка передала це майно, не з її волі. При цьому суд має встановити, чи була воля власника на передачу права володіння іншій особі.

Таким чином, у процесі розгляду справи судом встановлено, що спірна земельна ділянка загальною площею 0, 15 га з кадастровим номером :01:042:0035 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: вул. Кооперативна АДРЕСА_1 , безпідставно та неправомірно вибула із володіння власника держави в особі Кабінету Міністрів України не з її волі та станом на момент розгляду даної справи перебуває у власності відповідача - ТОВ «Грінінвест», а тому суд дійшов висновку, що право власності держави в особі Кабінету Міністрів України на спірну земельну ділянку підлягає захисту шляхом витребування спірної земельної ділянки з незаконного володіння відповідача на підставі та у відповідності до ст. 388, 391 Цивільного кодексу України.

При цьому, судом враховано, що зайняття спірної земельної ділянки з порушенням положень ЗК України та ЛК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки (п. 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, п. 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц, п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суд від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц). Власник земельної ділянки лісогосподарського призначення може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини та вимагаючи повернути таку ділянку.

Заперечення відповідача, зокрема щодо відсутності розробленого Проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду згідно Указу Президента № 446/2014 від 01.05.2014 р. є безпідставними і необгрунтованими, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" до встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх меж визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Отже, вимоги прокурора в інтересах позивача до відповідача про витребування з незаконного володіння земельної ділянки площею 0, 15 га з кадастровим номером :01:042:0035 вартістю 101 096 грн, є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, як було зазначено вище, відповідач у своїй заяві № б/н від 17.04.2018 р. просить суд відмовити прокурору в інтересах позивача у задоволенні позову повністю з підстав пропуску строку позовної давності.

З приводу вказаної заяви відповідача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 цього ж кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 цього ж кодексу встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 267 цього ж кодексу заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до абзацу 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Заочним Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2014 р. у справі 367/3651/13-ц за позовом прокурора м. Ірпеня в інтересах держави до Коцюбинської селищної ради Київської області, Близнюк Т. ОСОБА_9 , Власюк Т. М., Тітенко Є. І., Євстєфєєва В. М., третя особа - Комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство» про визнання недійсними рішення, державного акту на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку, позов задоволено частково і вирішено визнати недійсним рішення Коцюбинської селищної ради від 25.12.08 № 2170/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Кооперативній, 20 у смт. Коцюбинське». В решті позову відмовлено. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17.12.2014 р. у справі 367/3651/13-ц за позовом прокурора м. Ірпеня в інтересах держави до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 Т. М., Тітенко Є. І., Євстєфєєва В. М., третя особа - Комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство» про визнання недійсними рішення, державного акту на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку, позов задоволено частково і вирішено визнати недійсним Державний акт на право власності на землю серії ЯЖ № НОМЕР_1 , який був виданий на ім`я ОСОБА_1 на земельну ділянку пл. 0,15 га кадастровий номер :01:042:0035 по по вул. АДРЕСА_1 із відміткою про перехід права власності до ОСОБА_5 Т ОСОБА_6 , Тітенко Є. І., Євстєфєєва В. М. В іншій частині позову відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи, спірне майно було передано відповідачу тільки 28.12.2015 р. на підставі акту № 1 прийому-передачі нерухомого майна, при цьому Перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України звернувся в господарський суд Київської області із позовом до ТОВ «Грінінвест» про витребування з незаконного володіння земельної ділянки площею 0, 15 га з кадастровим номером :01:042:0035 вартістю 101 096 грн 12.12.2017 р., про що міститься відмітка на позовній заяві, а тому прокурор в інтересах позивача в межах строків позовної давності звернувся в господарський суд із позовом до відповідача за захистом прав і інтересів.

Крім того, повернення земельної ділянки лісового призначення державі слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж всього часу тривання порушення прав законного володільця цієї ділянки (подібні висновки вкладено у п. 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, п. 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, п. 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц, а також п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суд від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц; п.8.15 постанов Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №911/3311/17, №911/3577/17, №911/3579/17, п. 6.38 постанови Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №911/3738/17, п. 30 постанови Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №911/3574/17).

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача про застосування до вимог наслідків спливу строку позовної давності у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінінвест» (08200, вул. Дзержинського, 1-Є, м. Ірпінь, Київська область; ідентифікаційний код 40208868) на користь держави в особі Кабінету Міністрів України (01008, вул. Грушевського, 12/2, м. Київ) земельну ділянку площею 0, 15 га з кадастровим номером :01:042:0035 вартістю 101 096 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінінвест» (08200, вул. Дзержинського, 1-Є, м. Ірпінь, Київська область; ідентифікаційний код 40208868) на користь Прокуратури Київської області (01601, бульвар Лесі Українки, 27/2, м. Київ; ідентифікаційний код 02909996) судові витрати 1 600 (одна тисяча шістсот) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано

30 квітня 2020 р.