ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/15831/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О.В. - головуючого, Огородніка К.М., Погребняка В.Я.,

за участі помічника судді Гріщенко О.В. (за дорученням судді)

розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк"

на постанову Господарського суду міста Києва (суддя - Л.В. Омельченко) від 14.08.2019

та постанову Північного апеляційного господарського суду (головуючий - Б.М. Поляков, судді: С.В. Владимиренко, С.В. Сотніков) від 18.12.2019

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро- Трейдінг Груп"

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівська зернова компанія"

про визнання банкрутом.

Учасники справи:

представник кредитора (Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк")- Свистунов А.В., адвокат,

представник боржника - Бісик Я.В., адвокат.

1. Короткий зміст вимог

1.1 15.09.2016 Господарський суд міста Києва ухвалив порушити за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро- Трейдінг Груп" провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівська зернова компанія" (далі - Боржник) в загальному порядку відповідно до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів, ввести процедуру розпорядження майном Боржника та призначити розпорядником майна Боржника - арбітражного керуючого Рєзнікова В.І. тощо.

1.2 26.07.2019 розпорядник майна Боржника подав клопотання про визнання Боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, а також про призначення ліквідатором Боржника арбітражного керуючого Рєзнікова В.І.

1.3 Клопотання мотивовано прийняттям як на зборах комітету кредиторів Боржника, так і на зборах кредиторів Боржника рішення звернутись до суду із клопотанням про визнання Боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором Боржника арбітражного керуючого Рєзнікова В.І.

2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1 Справа розглядалась судами неодноразово.

2.2 13.06.2019 Верховний Суд постановив скасувати постанову Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2019, а справу направити на стадію розпорядження майном до суду першої інстанції.

2.3 При новому розгляді справи 14.08.2019 Господарський суд міста Києва ухвалив постанову (залишену без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2019) про припинення процедури розпорядження майном Боржника та повноважень розпорядника майна - арбітражного керуючого Рєзнікова В.І., визнання Боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором Боржника арбітражного керуючого Рєзнікова В.І.

2.4 Рішення судів мотивовані існуванням підстав для визнання Боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури через критичну недостатність активів Боржника для задоволення вимог кредиторів, внаслідок чого відсутні інші шляхи для відновлення платоспроможності Боржника окрім як через застосування до нього ліквідаційної процедури.

Погодившись з наведеними висновками, апеляційний суд додав що, постанова про визнання Боржника банкрутом ухвалена з урахуванням вказівок в постанові Верховного Суду у цій справі від 13.06.2019, а аргументи апеляційної скарги зводяться до невиконання розпорядником майна всіх заходів, передбачених статтею 22 Закону про банкрутство, а тому ці аргументи є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

3. Встановлені судами обставини

3.1 Розпорядник майна Боржника направив повідомлення кредиторам Боржника, уповноваженій особі працівників боржника та уповноваженій особі засновників (учасників, акціонерів) боржника про місце, дату і час проведення зборів кредиторів та організував їх проведення.

3.2 Збори кредиторів Боржника відбулися 19.01.2017 за місцем знаходження Боржника. На зборах кредиторів був присутній представник кредитора ТОВ "Іллічівський зерновий порт", із правом дорадчого голосу були присутні: представник ПАТ "Дельта Банк", представник Боржника.

Інші особи, які мають право приймати участь у зборах кредиторів, були належним чином повідомлені, однак на збори кредиторів не з`явились.

На перших зборах кредиторів Боржника був присутній кредитор ТОВ "Іллічівський зерновий порт", що мав сукупно 350 000 голосів, які складають 99,8 % від загальної кількості голосів.

На зборах кредиторів Боржника було обрано комітет кредиторів, до складу якого включено одного кредитора ТОВ "Іллічівський зерновий порт", про що складено Протокол № 1 зборів кредиторів Боржника від 19.01.2017, та прийнято рішення про проведення засідання комітету кредиторів у той же день - 19.01.2017.

На засіданні комітету кредиторів 19.01.2017 року було розглянуто звіт розпорядника майна Боржника -арбітражного керуючого Рєзнікова В. І. та інші питання порядку денного, зокрема питання про прийняття рішення щодо подальшої процедури банкрутства Боржника.

3.3 Враховуючи скасування Вищим господарським судом України ухвали попереднього засідання господарського суду м. Києва від 08.12.2016 у справі та прийняття Господарським судом м. Києва ухвали від 01.11.2017 за наслідками нового розгляду вимог ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Іллічівський зерновий порт", арбітражним керуючим Рєзніковим В. І. прийнято рішення про призначення та проведення повторних зборів комітету кредиторів Боржника, яке призначено на 22.12.2017.

Прийняті комітетом кредиторів рішення за наслідками розглянутих питань порядку денного внесені до протоколу № 2 засідання комітету кредиторів Боржника від 22.12.2017.

У зв`язку з внесенням змін до реєстру вимог кредиторів у частині вимог ПАТ "Дельта банк" згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2018, розпорядник майна Боржника повторно скликав збори кредиторів та комітет кредиторів Боржника.

3.4 09.10.2018 арбітражний керуючий Рєзніков В. І. провів засідання комітету кредиторів, на якому, у тому числі, але не виключно, розглянуто питання про перехід до ліквідаційної процедури у справі про банкрутство Боржника, а також затверджено витрати арбітражного керуючого за період виконання повноважень розпорядника майна боржника.

3.5 З метою дотримання прав усіх кредиторів розпорядником майна Боржника додатково скликано збори кредиторів Боржника станом на дату 15.11.2018.

За результатами проведення 15.11.2018 зборів кредиторів Боржника фактично підтверджено раніше прийняті рішення комітету кредиторів від 09.10.2018, зокрема, щодо переходу до ліквідаційної процедури у справі про банкрутство.

3.6 На засіданні комітету кредиторів 04.07.2019 були прийняті рішення про затвердження звіту про виконану роботу розпорядника майна у процедурі розпорядження майном Боржника; затвердження звіту про нарахування грошової винагороди розпоряднику майна Боржника арбітражному керуючому Рєзнікову В.І. за період з 15.09.2016 по 01.07.2019 в сумі 87 000 грн. 00 коп. та понесених витрат в сумі 9 725 грн. 00 коп.; вирішено перейти до ліквідаційної процедури Боржника; вирішено встановити заробітну плату арбітражному керуючому за виконання повноважень у ліквідаційній процедурі у розмірі 4-х мінімальних заробітних плат (з врахуванням змін щодо розміру мінімальної заробітної плати, у випадку її збільшення).

3.7 З метою дотримання вимог чинного законодавства розпорядником майна Боржника було додатково скликано збори кредиторів Боржника станом на дату 16.07.2019.

За результатами проведення 16.07.2019 зборів кредиторів Боржника підтверджені раніше прийняті рішення комітету кредиторів від 04.07.2019 за результатами надання ліквідатором банкрута кредиторам інформації про дійсний фінансовий стан Боржника.

Відповідно до порядку денного зборів кредиторів прийняті наступні рішення: затверджено звіт про виконану роботу розпорядником майна у процедурі розпорядження майном Боржника; затверджено звіт про нарахування грошової винагороди розпоряднику майна Боржника - арбітражному керуючому Рєзнікову В. І. за період з 15.09.2016 по 01.07.2019 в сумі 87 000 грн. 00 коп. та понесених витрат в сумі 9 725 грн. 00 коп.; вирішено звернутися до Господарського суду міста Києва з клопотанням про визнання Боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором Боржника арбітражного керуючого Рєзнікова Владислава Ігоровича; вирішено уповноважити розпорядника майна Боржника Рєзнікова В. І. подати відповідне клопотання та долучити протокол засідання комітету кредиторів Боржника від 04.07.2019 та зборів кредиторів від 16.07.2019.

3.8 З метою здійснення аналізу фінансового становища Боржника розпорядник майна Боржника арбітражний керуючий Рєзніков В. І. надіслав лист керівнику Боржника про надання документів та інформації щодо проведення інвентаризації майна Боржника.

У відповідь на цей лист керівник Боржника нарочно передав запитувані документи, зокрема та не виключно: перелік договорів, укладених Боржником за три роки; оборотно-сальдові відомості Боржника за три роки; баланси підприємства та форми 2 за останні три роки; штатний розклад працівників; розшифровки до балансів за останні три роки; інформацію щодо наявності/відсутності заборгованості зі сплати заробітної плати, та інші запитувані документи.

3.9 З метою встановлення майнового становища Боржника на ринках було направлено запити та отримано наступні відповіді:

- направлено запит до Державної авіаційної служби України, на який розпорядником майна Боржника отримано відповідь № 12.2.19-10309 від 20.10.2016 згідно якої повітряні судна за боржником не зареєстровано;

- направлено запит до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби, на який відповідь не надійшла, у зв`язку з чим було повторно направлено запит;

- направлено запит до Філії "Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг" ДП "Український інститут промислової власності", на який було отримано відповідь № 2916/30 від 17.10.2016, згідно з якою запропоновано оплатити отримання платного витягу, іншої відповіді не надходило;

- направлено запит до Державної архітектурно-будівельної інспекції Міністерства регіонального розвитку та будівництва України, на який отримано відповідь № 40-320-293 від 03.10.2016, згідно з якою встановлено у Боржника відсутність дозволів на будівництво;

- направлено запит до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, на який було отримано відповідь № 33-26-0.22-12194/2-16 від 06.10.2016, згідно з якою земельні ділянки за Боржником не зареєстровані;

- направлено запит до Державної служби гірничого нагляду та безпеки, на який було отримано ряд відповідей, згідно з якими технологічних транспортних засобів за Боржником не зареєстровано;

- направлено запит до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, на який було отримано відповідь № 7847/02/15-16 від 25.10.2016, згідно з якою Боржник не є власником суден;

- направлено запит до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, на який було отримано № 6449/р/26- 15-14-06-03 від 06.10.2016, відповідно до якої Боржник станом на 30.09.2016 перебуває на обліку у ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві. Крім того, відповідно до програми "Митниця", бази даних АІС "Податки" та програми АІС "Податковий блок" відсутня інформація щодо здійснення Боржником експортно-імпортних операцій протягом останніх трьох років;

- направлено запит до ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, на який було отримано відповідь № 1169 /р/26-55-12-06 від 31.10.2016, відповідно до якої було надано відомості про відкриті та закриті рахунки боржника, надано інформацію про сплату податків Боржником за період з 2013-2016 роки, наявність податкового боргу в сумі 1393 грн. 95 коп., надано інформацію про відсутність реєстрації Боржника платником податку на додану вартість, відсутність інформації щодо здійснення зовнішньоекономічних операцій та надано копії поданої Боржником звітності;

- направлено запит до Державної служби інтелектуальної власності України, на який було отримано відповідь № 1-8/8414 від 26.10.2016р про можливість отримання відповіді на запит;

- направлено запит до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, на який отримано відповідь № 24532/0/11-16 від 30.09.2016 про можливість отримання відповіді на запит;

- направлено запит до Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві, на який було отримано відповідь № 31/26-1434 від 06.10.2016, згідно з якою повідомлено про відсутність зареєстрованих транспортних засобів;

- направлено запит до Державної інспекції сільського господарства України, на який відповідь розпорядником майна не отримано;

- направлено запит до Управління Пенсійного фонду України, на який було отримано відповідь № 25452/10 від 05.10.2016, згідно з якою заборгованість зі сплати внеску на загальнообов`язкове пенсійне страхування відсутня;

- направлено запит до Київського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, на який отримано відповідь від Київського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 2972-07 від 10.10.2016, відповідно до якої заборгованість зі сплати страхових внесків у Боржника відсутня.

- направлено запит до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, на який отримано відповідь від Фонду соціального страхування віл нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 04-08/6552-10 від 26.09.2016, відповідно до якої інформація щодо заборгованості відсутня, рекомендовано провести перевірку;

- направлено запит до Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, на який отримано відповідь № 09/03/21614 від 12.10.201, згідно з якою інформація про власника цінних паперів Боржника відсутня;

- направлено запит до Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві, на який відповіді не отримано;

- направлено запит до Головного управління регіональної статистики, на який відповіді не отримано;

- направлено запит до Головного управління статистики у м. Києві, на який відповіді не отримано;

- направлено запит до Департаменту земельних ресурсів КМДА, на який було отримано відповідь, що станом на 31.12.2012 згідно з відомостями з міського земельного кадастру документи, що посвідчують право власності чи користування (оренди) земельними ділянками Боржника у Департаменті земельних ресурсів не були зареєстровані;

- направлено запит до Київської регіональної митниці, на який відповіді отримано не було;

- розпорядником майна Боржника було отримано витяг з реєстру обтяжень рухомого майна, відповідно до якого встановлено наявність приватного обтяження на підставі Договору застави корпоративних прав № НКЛ-2010667/S-2 від 13.09.2012.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо Боржника відомості відсутні.

3.10 Розпорядник майна Боржника направив документи до Науково-дослідницького центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України для проведення фінансового аналізу щодо визначення ознак фіктивного банкрутства, встановлення дій щодо доведення до банкрутства, визнання ознак прихованої стійкої неплатоспроможності Боржника та незаконних дій у разі банкрутства, на підтвердження чого було укладено договір на проведення експертного дослідження.

Згідно з отриманим висновком експерта від 03.11.2016 № 275/16 за результатами проведення експертного дослідження економічні ознаки фіктивного банкрутства Боржника - відсутні, ознаки доведення до банкрутства - неможливо встановити, оскільки є постійне коливання оборотних активів підприємства, ознаки приховуваного банкрутства відсутні, дослідження питання незаконних дій у разі банкрутства не належить до завдань економічної експертизи.

3.11 Відповідно до наказу Міністерства Фінансів України від 02.09.2014 № 879 "Про затвердження Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань" розпорядником майна Боржника було проведено інвентаризацію майна Боржника.

На адресу Боржника було направлено лист щодо організації та проведення інвентаризації майна Боржника.

За результатами розгляду цього листа та на підставі наказу від 20.09.2016, виданого керівником Боржника про проведення інвентаризації майна Боржника, було сформовано комісію з проведення інвентаризації майна Боржника та було проведено інвентаризацію майна Боржника, а саме всіх наявних активів.

За результатами проведеної інвентаризації складено акт № 1 станом на 01.10.2016 про результати інвентаризації грошових коштів, відповідно до якого встановлено наявність грошових коштів на рахунку у ПАТ "Банк Восток" в сумі 175 грн. 87 коп.; акт № 1 станом на 01.10.2016 інвентаризації розрахунків з дебіторами та кредиторами, відповідно до якого сума дебіторської заборгованості за даними бухгалтерського обліку складає 307 040 грн. 67 коп.; акт інвентаризації об`єктів права інтелектуальної власності у складі нематеріальних активів № 1 станом на 30.09.2016 інвентаризаційний опис об`єктів права інтелектуальної власності, відповідно до якого встановлено наявність комп`ютерної програми для подачі фінансової та статистичної звітності "М.Е.doc IS Звітність" за даними бухгалтерського обліку, вартість якої складає 1 380 грн 00 коп.; акт про результати інвентаризації гарантій та забезпечень, наданих від 03.10.2016; акт про результати інвентаризації векселів, виданих станом на 13.10.2016 бланків сурової звітності; акт інвентаризації фінансових інвестицій станом на 01.10.2016, відповідно до якого встановлена наявність об`єкта фінансових інвестицій, а саме частки у статутному фонді ТОВ "Іллічівський зерновий порт" номінальною вартістю 350 000 000 грн. 00 коп. Іншого майна, визначеного даними бухгалтерського обліку, розпорядником майна Боржника виявлено не було.

3.12 Розпорядник майна Боржника за результатами дослідження фінансово-господарської діяльності Боржника встановив, що відновити платоспроможність є неможливим, підприємство є збитковим, коштів, за рахунок яких було б можливо погасити кредиторські вимоги у загальній сумі 1 014 284 905 грн. 72 коп. без процедури ліквідації - недостатньо, пасив балансу підприємства значно перевищує активи підприємства, що становлять 389 966 934 грн. 78 коп.

3.13 Реєстр кредиторів Боржника складається з:

- грошових вимог ТОВ "Іллічівський зерновий порт" в сумі 350 000 000 грн. 00 коп. - четверта черга та 2 756 грн. 00 коп. - перша черга;

- грошових вимог ТОВ "Євро-Трейдінг Груп" в сумі 609 000 грн. 00 коп. - четверта черга та 13 780 грн. 00 коп.- перша черга;

- грошових вимог ПАТ "Дельта банк" у розмірі 2 756 грн. 00 коп. - перша черга, 663 656 613 грн. 72 коп. - забезпечені заставою майна.

3.14 За інформацією розпорядника майна у Боржника відсутня заборгованість з виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів та відсутні вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян.

3.15 Станом на 14.08.2019 повідомлень про виконання Боржником грошових зобов`язань не надходило, не надходило заяв від потенційних інвесторів або ж (засновників) учасників підприємства щодо оздоровлення фінансового становища Боржника, а також письмових пропозицій від комітету кредиторів боржника щодо санації Боржника чи припинення провадження у справі з інших передбачених законодавством підстав.

Суд не отримав жодних інших документів, з яких би вбачалась відсутність підстав для переходу до процедури ліквідації Боржника відповідно до ухваленого комітетом кредиторів рішення.

3.16 Запропонована комітетом кредиторів особа ліквідатора банкрута, а саме: арбітражний керуючий Рєзніков Владислав Ігорович має свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 19.05.2014 № 829, внесений до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів). Обставин, зазначених у частині 2 статті 114 Закону про банкрутство щодо арбітражного керуючого Рєзнікова В. І. не встановлено.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги

4.1 28.12.2019 Публічне акціонерне товариство "Дельта банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" (далі - Кредитор) подало касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 та постанову Господарського суду міста Києва від 14.08.2019, а справу направити на стадію розпорядження майном.

5. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

5.1 Місцевий суд не дослідив, якими доказами (первинними документами) підтверджені відомості інвентаризації активів Боржника та чи відповідає інвентаризація нормам Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879.

5.2 При новому розгляді справи не виконані вказівки касаційного суду - щодо надання місцевим судом правової оцінки здійсненому розпорядником майна аналізу фінансово-господарського стану Боржника, оскільки надані у справі докази, зокрема, не містять інформації щодо витрачених Боржником 600 000 грн. 00 коп. поворотної фінансової допомоги, що були отримані ним в лютому 2016 року від ініціюючого кредитора, а висновок експерта від 03.11.2016 містить інформацію про відсутність ознак у Боржника надкритичної неплатоспроможності напередодні укладення ним з ініціюючим кредитором угоди з надання поворотної фінансової допомоги.

6. Позиція Боржника, викладена у відзиві на касаційну скаргу

6.1 Висновок проведеного щодо Боржника експертного дослідження не містить інформації щодо вчинення з боку керівництва Боржника незаконних дій, відсутні докази порушення кримінальних проваджень щодо працівників або керівників Боржника, а розпорядник майна, виконуючи свої повноваження та обов`язки у справі про банкрутство, не має права втручатись в оперативно-господарську діяльність Боржника для з`ясування шляхів використання отриманих ним від ініціюючого кредитора коштів.

6.2 Представник скаржника в засіданні в суді першої інстанції підтримав ухвалене комітетом кредиторів рішення про перехід до ліквідаційної процедури у цій справі та просив задовольнити клопотання про визнання Боржника банкрутом.

6.3 Інші аргументи у відзиві на касаційну скаргу аналогічні мотивам в оскаржуваних судових рішеннях.

7. Касаційне провадження

7.1 Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020, від 22.04.2020, від 04.05.2020 та від 20.05.2020) з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2, з 12.03.2020 по 22.06.2020 (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин.

В той же час за приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Об`єктом касаційного оскарження у цій справі є постанова апеляційного суду, ухвалена за результатами перегляду постанови про визнання Боржника банкрутом, а тому справа відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 247, статті 301 ГПК України має розглядатися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

З метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням наведених рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, Суд дійшов висновку про здійснення розгляду касаційної скарги Кредитора з урахуванням раніше визначеної ухвалою Суду від 19.05.2020 дати - 02.06.2020).

Суд констатує, що до дати проведення судового засідання - 02.06.2020 - від учасників справи не надійшло заяв, клопотань, пов`язаних з рухом касаційної скарги, в тому числі про перерву чи про відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 02.06.2020.

8. Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права

Щодо передумов для визнання боржника банкрутом

8.1 Загальні передумови для визнання боржника банкрутом визначені в Господарському кодексі України, а конкретизовані передумови, а також порядок та процедура визнання банкрутом юридичної особи за загальною процедурою банкрутства визначені в Законі про банкрутство, чинному на час вирішення місцевим судом у цій справі питання про визнання Боржника банкрутом та постановлення ним оскаржуваного рішення, що переглянуто апеляційним судом з ухваленням оскаржуваної постанови.

8.2 Згідно з частиною четвертою статті 205 Господарського кодексу України у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом.

У частині першій статті 209 цього кодексу зазначено, що у разі нездатності суб`єкта підприємництва після настання встановленого строку виконати свої грошові зобов`язання перед іншими особами, територіальною громадою або державою інакше як через відновлення його платоспроможності цей суб`єкт (боржник) відповідно до частини четвертої статті 205 цього Кодексу визнається неспроможним.

Статтею 1 Закону про банкрутство передбачено, що банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону про банкрутство у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Таким чином, визнаючи боржника банкрутом, суд має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, у зв`язку з чим з`ясувати його актив і пасив та співставити відомості щодо обох величин. Рішення суду не може ґрунтуватись лише на клопотанні комітету кредиторів.

Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, що неодноразово викладалась в постановах: від 17.05.2018 у справі № 916/4932/15, від 14.08.2019 у справі № 911/2672/17, від 19.09.2019 у справі № 910/9136/18, 09.10.2019 у справі № 910/12349/18, від 23.01.2020 у справі № 924/1155/18.

8.3 Частиною першою статті 7 Закону про банкрутство передбачено, що відповідно до цього Закону щодо боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника; мирова угода; санація (відновлення платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута.

За визначеною Законом про банкрутство процедурою здійснення провадження у справі про банкрутство в процедурі ліквідації передує, зокрема, процедура розпорядження майном, зміст якої, відповідно до частини першої статті 22 Закону про банкрутство, полягає у запровадженні системи заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Згідно з частиною третьою цієї статті Закону про банкрутство розпорядник майна зобов`язаний, зокрема, розглядати заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли в установленому цим Законом порядку; вести реєстр вимог кредиторів; аналізувати фінансово-господарську діяльність, інвестиційне становище боржника та його становище на ринках; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника; не пізніше двох місяців від дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість виконувати інші повноваження, що передбачені цим Законом.

За змістом наведених норм Закону про банкрутство Суд дійшов висновку, що визнаючи боржника банкрутом, суд повинен встановити його неплатоспроможність шляхом здійснення аналізу повноти проведених розпорядником майна заходів, що передбачені у процедурі розпорядження майном, та дослідити надані розпорядником майна належні та допустимі докази на підтвердження повноти проведених ним заходів та виконаних обов`язків, наведених, зокрема, у частині третій статті 22 Закону про банкрутство, у процедурі розпорядження майном.

8.4 Розмір пасиву боржника підлягає визначенню відповідно до затвердженого судом в порядку статті 25 Закону про банкрутство реєстру вимог кредиторів.

Звіт розпорядника майна про фінансово-майновий стан божника має містити відомості про актив боржника; такий звіт має бути предметом розгляду зборів кредиторів (комітету кредиторів), на підставі якого кредитори приймають рішення про введення наступної судової процедури, у подальшому відомості про фінансово-майновий стан боржника (актив) має бути предметом розгляду у судовому засіданні у справі про банкрутство.

Якщо встановлення пасиву боржника відбувається у попередньому засіданні суду, то остаточна правова оцінка активу і пасиву боржника та можливість відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом надається у підсумковому засіданні суду з огляду на перебування провадження у справі у процедурі розпорядження майном боржника.

Отже, визнаючи боржника банкрутом, суд має встановити його неоплатність. У зв`язку з чим, при винесенні постанови про визнання боржника банкрутом та при відкритті ліквідаційної процедури суд в обов`язковому порядку повинен з`ясувати як актив, так і пасив боржника та порівняти їх дані і показники.

8.5 Згідно з частиною третьою статті 27 Закону про банкрутство у підсумковому засіданні господарський суд за пропозицією розпорядника майна боржника та на підставі рішення зборів кредиторів приймає одне з таких судових рішень, зокрема, постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

За змістом положень частин четвертої та п`ятої статті 27 Закону про банкрутство суд, здійснюючи судовий розгляд у підсумковому засіданні у справі про банкрутство, приймає рішення про введення наступної судової процедури щодо боржника, які визначені положеннями частиною першою статті 7 Закону про банкрутство із застосуванням судового розсуду.

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Законом про банкрутство, ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Отже, завдання підсумкового засідання суду на стадії розпорядження майном полягає в з`ясуванні ознак неплатоспроможності для визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі, виходячи з клопотання комітету кредиторів, однак остаточна їх оцінка надається судом, який здійснює провадження у справі про банкрутство.

Постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом, належних і допустимих доказів у конкретній справі, які господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При винесенні постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури в суді повинен бути доведений факт неплатоспроможності боржника, як того вимагає норма частини четвертої статті 205 Господарського кодексу України.

Суд звертається до правової позиції, що послідовно та неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема в постановах від 15.05.2018 у справі № 908/2229/16, від 24.05.2018 у справі № 927/754/16, від 21.06.2018 у справі № 904/8201/16, від 26.07.2018 у справі № 916/1839/17, від 21.05.2019 у справі № 910/23633/16, від 07.08.2019 у справі № 910/7103/17, від 19.09.2019 у справі № 910/9136/18, від 05.11.2019 у справі № 926/767-б/15, від 23.01.2020 у справі № 924/1155/18.

8.6 Враховуючи викладене, а також встановлені судами обставини (пункти 3.1-3.15):

- проведення розпорядником майна Боржника аналізу фінансово-господарської діяльності Боржника на підставі відомостей, отриманих з переданої йому керівництвом Боржника документації стосовно фінансово-господарської та договірної діяльності, за результатами проведеної щодо Боржника інвентаризації, та із відповідей на запити розпорядника майна до державних та інших органів стосовно Боржника (пункти 3.8, 3.9, 3.11);

- отримання висновку Науково-дослідницького центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України від 03.11.2016 № 275/16 за результатами проведення експертного дослідження щодо відсутності економічних ознак фіктивного банкрутства Боржника, неможливості встановити ознаки доведення до банкрутства, відсутності ознак приховуваного банкрутства (3.10);

- перевищення пасиву Боржника, який згідно з реєстром вимог кредиторів становить 1 014 284 905 грн. 72 коп., над сумою активів Боржника, який за відомостями з балансу Боржника та за результатами проведеного розпорядником майна аналізу фінансово-господарської діяльності Боржника становить 389 966 934 грн. 78 коп. (3.12-3.15);

- прийняття 16.07.2019 на засіданні зборів кредиторів за результатами ознайомлення з наведеними відомостями стосовно Боржника рішення уповноважити розпорядника майна звернутись до господарського суду з клопотанням про визнання Боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Рєзнікова В. І., який подав заяву, в якій він не заперечує проти призначення його ліквідатором у цій справі (пункт 3.7);

Суд погоджується з обґрунтованими висновками судів першої і апеляційної інстанцій про існування підстав для визнання Боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури через неможливість Боржника відновити платоспроможність, збитковість підприємства, недостатність коштів, за рахунок яких було б можливо погасити кредиторські вимоги без процедури ліквідації.

8.7 Суд відхиляє аргументи скаржника (пункт 5.1) щодо недослідження судами попередніх інстанцій обставин доведення доказами (первинними документами) відомостей інвентаризації активів Боржника та щодо ненадання судами оцінки на предмет відповідності інвентаризації нормам Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879, оскільки ці аргументи зводяться до необхідності здійснити касаційним судом переоцінку доказів у справі та встановити обставини справи, що суперечить нормами частини другої статті 300 ГПК України щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанцій.

Крім цього, скаржник, піддаючи сумніву відомості за результатами проведеної розпорядником майна щодо Боржника інвентаризації його активів, між тим, всупереч покладеного на скаржника як на сторону у справі згідно зі статтею 74 ГПК України обов`язку, не послався на докази та обставини, що є підставою для його заперечень стосовно відомостей інвентаризації активів Боржника: не вказав на існування активів Боржника, що не були враховані та включені до відомостей за результатами інвентаризації активів Боржника та могли вплинути на подальшу процедуру банкрутства Боржника - рішення щодо визнання його банкрутом; не зазначив органів та установ, до яких мав звернутися, однак не звернувся розпорядник майна із запитами стосовно інформації про активів Боржника тощо.

8.8 Суд також відхиляє аргументи скаржника (пункт 5.2) про невиконання місцевим судом вказівок касаційного суду в постанові від 13.06.2019 у цій справі з посиланням на неврахування судом відсутності в аналізі фінансово-господарського стану Боржника інформації щодо витрачених Боржником 600 000 грн. 00 коп. поворотної фінансової допомоги, отриманих ним від ініціюючого кредитора та на висновок експерта від 03.11.2016 з інформацією про відсутність ознак у Боржника надкритичної неплатоспроможності напередодні укладення ним з ініціюючим кредитором угоди з надання поворотної фінансової допомоги з огляду на таке.

Наведені аргументи по суті зводяться до заперечення скаржником відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника, тоді як ухвала про відкриття провадження у цій справі скаржником не оскаржувалась та набрала законної сили.

Крім цього відсутність інформації та доказів щодо напрямків використання Боржником отриманих від ініціюючого кредитора коштів в сумі 600 тис. не впливає, не змінює та не спростовує встановлені судами фактичні передумови, у розумінні статей 1, 37 Закону про банкрутство, для визнання Боржника банкрутом, оскільки вказана сума є значно меншою порівняно із загальною сумою кредиторської заборгованості Боржника - 1 014 284 905 грн. 72 коп., яка, в свою чергу, значно перевищує вартість виявлених у справі у процедурі розпорядження майном активів Боржника - 389 966 934 грн. 78 коп. (пункти 3.12, 3.13).

А тому, з урахуванням встановлених судами обставин відсутності станом на 14.08.2019 повідомлень про виконання Боржником грошових зобов`язань заяв від потенційних інвесторів або ж (засновників) учасників підприємства щодо оздоровлення фінансового становища Боржника, а також письмових пропозицій від комітету кредиторів щодо санації Боржника чи припинення провадження у справі з інших передбачених законодавством підстав (пункт 3.15), наведені скаржником в пункті 5.2 аргументи не спростовують висновків судів щодо неможливості задовольнити вимоги кредиторів у справі не інакше, ніж у ліквідаційній процедурі.

8.9 Поряд з викладеним Суд враховує таке.

Місцевий суд, ухвалюючи постанову про визнання Боржника банкрутом, встановив, що представник Кредитора в судовому засіданні 14.08.2019, надаючи пояснення стосовно рішення про перехід до ліквідаційної процедурі у справі, просив задовольнити подане у справі клопотання про визнання Боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Рєзнікова В. І.

Отже воля Кредитора на задоволення клопотання про визнання Боржника банкрутом передбачає обізнаність Кредитора та визнання ним передумов та обставин стосовно Боржника, що стали підставою для подання цього клопотання, існували на момент проведення судового засідання з його розгляду та з яких місцевий суд, встановивши їх, виходив, ухвалюючи рішення про визнання Боржника банкрутом.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що оголошення Кредитором як стороною в засіданні в суді першої інстанції про необхідність задоволення поданого у справі клопотання про визнання Боржника банкрутом, має юридичне значення також для інших заінтересованих осіб, а кредитор, дії якого вказують на його волю визнати Боржника банкрутом, не може надалі оспорювати визнання Боржника банкрутом з підстав, про які він знав або мав знати при виявленні цієї волі, що випливає із положень частини дев`ятої статті 26 Закону про банкрутство та частини четвертої статті 75 ГПК України.

Дійшовши цього висновку, Суд погоджується із аналогічними аргументами Боржника у відзиві на касаційну скаргу (пункт 6.2).

8.10 Підсумовуючи висновки за результатами розгляду аргументів скаржника (пункти 5.1-5.2), Суд дійшов висновку, що скаржник, заперечуючи судові рішення у справі з підстав неналежності вчинених арбітражним керуючим дій з проведення аналізу господарсько - фінансової діяльності Боржника та дій суду з повноти досліджених ним доказів у справі тощо намагається домогтися перегляду судових рішень, що набрали законної сили та є остаточними, та винесення нового рішення у цій справі.

Верховний Суд, ухвалюючи цю постанову, керується принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у цій справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

8.11 У зв`язку із викладеним доводи скаржника щодо відсутності підстав для визнання Боржника банкрутом та неправомірності оскаржуваних судових рішень не знайшли свого правого та матеріального підтвердження, оскільки не ґрунтуються на нормі закону та не відповідають обставинам справи, а тому відповідні вимоги не підлягають задоволенню.

8.12 Висновки судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях зроблені відповідно до норм законодавства, а також відповідно до встановлених на підставі доказів у справі обставин справи. У зв`язку з викладеним та з урахуванням положень пункту 1 частини 1 статті 308 та статті 309 ГПК України оскаржувані постанова апеляційного суду та постанова місцевого суду підлягають залишенню без змін як законні та обґрунтовані.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" залишити без задоволення.

2. Постанову Господарського суду міста Києва від 14.08.2010 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі № 910/15831/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Васьковський

Судді К.М. Огороднік

В.Я. Погребняк