РІШЕННЯ

28 травня 2020 року Справа № 913/52/20

м.Харків Провадження №33/913/52/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДОНБАСЕНЕРГОСПЕЦРЕМОНТ, вул. Генерала Лозановича буд. 4, м.Слов`янськ, Донецької області, 84100

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО, вул.Енергетиків, 34, м.Курахове, Донецької області, 85612

про стягнення 462 086 грн 79 коп.

Суддя Драгнєвіч О.В.

Секретар судового засідання Скляр Т.С.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представний не прибув.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю ДОНБАСЕНЕРГОСПЕЦРЕМОНТ звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО в особі Відокремленого підрозділу Луганська теплова електрична станція Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО про стягнення заборгованості за договором №4759-ВЕ-ЛуТЕС 08.04.2019 в загальній сумі 462 086 грн 79 коп., з яких : 409 878 грн 56 коп. - основний борг, пеня в сумі 39 864 грн 90 коп., 3% річних у сумі 3 705 грн 75 коп., інфляційні втрати в сумі 8 637 грн 58 коп., про що також було заявлено позивачем в подальшому в поданій заяві від 21.02.2020, а.с.66).

Свої вимоги позивач обґрунтовує посилаючись на неналежне виконання відповідачем як замовником умов договору №4759-ВЕ-ЛуТЕС від 08.04.2019 в частині проведення своєчасного та повного розрахунку за виконані підрядні роботи. Зокрема, роботи були виконані позивачем на загальну суму 878 311 грн 56 коп., що підтверджується підписаним сторонами актом №1 форми №КБ-2в за травень 2019 року.

Натомість відповідачем проведено часткові оплати 18.04.2019 на суму 263 493 грн 72 коп. та 18.10.2019 на суму 204 939 грн 28 коп. У зв`язку із допущеним відповідачем простроченням виконання грошового зобов`язання на підставі ст.625 ЦК України позивачем були нараховані інфляційні втрати та 3% річних, на підставі п.8.8 договору пеня у зазначених сумах.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2020 справа передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 24.02.2020.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження за поданим позовом, судом було враховано наступне.

За даними Єдиного державного реєстра юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО є адреса: вул.Енергетиков, 34, м.Курахове, Донецької області.

Разом з тим, адресою місцезнаходження Відокремленого підрозділу Луганська теплова електрична станція Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО є : вул.Гагарина, буд.1 О, м.Щастя, Новоайдарівський район Луганської області, 91480.

Відповідно до ч.3 ст.29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Крім того, згідно положень ч.5 ст.29 Господарського процесуального кодексу України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Наразі з поданих позовних матеріалів вбачається, що спір виник між сторонами щодо виконання договору №4759-ВЕ-ЛуТЕС від 08.04.2019 в частині проведення своєчасного та повного розрахунку за виконані підрядні роботи, які проводилися на об`єктах відокремленого підрозділу Луганська теплова електрична станція.

Так, в п.1.4. договору сторонами було також визначено місце виконання робіт: ДТЕК Луганська ТЄС, розташована за адресою: вул.Гагарина, буд.1 О, м.Щастя, Новоайдарівський район Луганської області, 91480.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що позивач правомірно звернувся до Господарського суду Луганськохї області із відповідним позовом, дотримуючись правил підсудності, встановлених ч.ч.3, 5 ст.29 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 24.02.2020 задоволено клопотання відповідача, відкладено підготовче засідання на 16.03.2020; задоволено клопотання відповідача, продовжено відповідачеві строк на подання відзиву шляхом встановлення нового строку протягом семи днів з дня вручення ухвали від 24.02.2020; зобов`язано відповідача подати суду належним чином посвідчену копію статуту та положення про Відокремлений підрозділ Луганська теплова електрична станція.

Відповідач (ТОВ ДТЕК СХІДЕНЕРГО) через канцелярію суду 05.03.2020, тобто в строк, встановлений судом для подання відзиву (з урахуванням його продовження), подав зустрічну позовну заяву за вих.№2020 від 03.03.2020 про визнання недійсним договору №4759-ВЕ-ЛуТЕС 08.04.2019, укладеного між сторонами.

Також в зустрічній позовній заяві позивач просив відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення у справі.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 06.03.2020 було відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі; зустрічну позовну заяву за вих.2020 від 03.03.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО до Товариства з обмеженою відповідальністю ДОНБАСЕНЕРГОСПЕЦРЕМОНТ про визнання недійсним договору №4759-ВЕ-ЛуТЕС 08.04.2019 залишено без руху на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із недодержання вимог п.9 ч.3 ст.162, п.1 ч.1, п.2 ч. 1, ч 2-4 ст. 164 ГПК України. Товариству з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО встановлено строк протягом 3-х днів з дня вручення ухвали суду усунути виявлені недоліки зустрічної позовної заяви.

Протокольною ухвалою суду від 16.03.2020 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 02.04.2020, з огляду на те, що на час проведення судового засідання в матеріалах справи відсутні дані щодо отримання відповідачем (позивачем за зустрічною позовною заявою) ухвали суду від 06.03.2020 про залишення без руху зустрічної позовної заяви; про що сторонін було повідомлено шляхом направлення ухвали-повідомлення від 16.03.2020.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 20.03.2020 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО зустрічну позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, у зв`язку з тим, що позивачем за зустрічним позовом не було усунуто у встановлений строк виявлені недоліки зустрічної позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 06.03.2020 у справі №913/52/20.

Від позивача 26.03.2020 через канцелярію суду надійшла заява, в якій останній повідомив суд про допущення під час підготовки позовної заяви помилки в прохальній частині. Зокрема, в поданій заяві позивач просить врахувати та стягнути грошові кошти не з Відокремленого підрозділу Луганська теплова електрична станція Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО (як помилково було зазначено в позові), а саме з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО, не змінюючи при цьому редакцію позовних вимог.

Суд, розглянувши подану позивачем заяву, прийняв її, та враховує під час розгяду даного спору, з огляду на завчасне направлення її відповідачу.

Суд зауважує, що за вказани обставин, розгляду підлягають наступні позовні вимоги - про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДОНБАСЕНЕРГОСПЕЦРЕМОНТ 462 086 грн 79 коп., з яких : 409 878 грн 56 коп. - основний борг, пеня в сумі 39 864 грн 90 коп., 3% річних у сумі 3 705 грн 75 коп., інфляційні втрати в сумі 8 637 грн 58 коп.

Крім того, у зазначеній заяві позивачем також було заявлено клопотання про здійснення розгляду справи за відсутності його представника, яке було судом задоволено.

Від відповідача 01.04.2020 на електронну пошту суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (підписане електронним цифровим підписом), оскільки відповідач 31.03.2020 звернувся до Господарського суду Донецької області про визнання договору недійсним. На обґрунтування клопотання відповідач долучив прінтскрін з сайту Господарського суду Донецької області, за даними якого за результатами автоматизованого розподілу було визначено склад суду та присвоєно позовному матеріалу №905/600/20. За вказаних обставин, позивач з посиланням на п.5 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України просив провадження у справі №913/52/20 зупинити до набрання рішення у справі №905/600/20 законної сили.

Однак, господарським судом з`ясовано, що на час подання відповідачем відповідного клопотання про зупинення провадження у цій справі та на час проведення судового засідання 02.04.2020 взагалі відсутні дані про прийняття Господарським судом Донецької області позову відповідача про визнання недійсним договору та відкриття провадження у справі №905/600/20. В Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвала суду про відкриття провадження у справі №905/600/20 також відсутня.

При цьому, за висновком суду, розгляд іншим судом справи про визнання недійсним договору, укладеного між сторонами, не свідчить про неможливість розгляду даної справи, зважаючи на презумпцію правомірності правочину, визначену приписами ст.204 ЦК України.

Зазначене, зокрема відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 10.12.2019 у справі №910/2650/19.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі № 913/52/20 згідно положень п.5 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 02.04.2020 прийнято заяву позивача від 26.03.2020, вирішено подальший розгляд справи здійснювати з її урахуванням; відмовлено в задоволенні клопотання відповідача від 01.04.2020 про зупинення провадження у справі; закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 28.04.2020.

Ухвалами Господарського суду Луганської області від 28.04.2020, від 14.05.2020 були задоволені клопотання відповідача, розгляд справи по суті відкладався на 14.05.2020; на 28.05.2020.

Задовольняючи клопотання відповідача та визначаючись з датами судових засідань, наразі судом було враховано, що п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 343) на всій території України з 12.03.2020 по 22.05.2020 встановлено карантин.

При цьому, відповідно до положень п. 4 Розділу Х Прикінцеві положення ГПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

В судове засідання 28.05.2020 сторони повноважних представників не направили, однак були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується наявними у справі поштовими повідомленнями про вручення ухвали суду.

Від відповідача на електронну адресу суду надійшло клопотання від 25.05.2020 про відкладення судового засідання на іншу дату у зв`язку із неможливістю забезпечити участь свого представника в судовому засіданні через обмеження транспортного сполучення у зв`язку із продовженням в країні карантинних заходів.

Розглянувши означене клопотання відповідача, суд відмовляє в його задоволенні з наступних підстав.

Як вбачається, на обґрунтування поданого клопотання відповідач наразі послався на необхідність здійснення розгляду справи за присутності в судовому засіданні представника відповідача, а тому просить відкласти судове засідання.

В даному випадку за висновком суду, неприбуття представників сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, враховуючи належне їх повідомлення. Раніше подане клопотання представника позивача від 26.03.2020 про розгляд справи без участі його представника, яке було задоволено судом. Суд наразі враховує, що ухвалами суду, постановленими під час підготовчого провадження та розгляду справи по суті, явка представників сторін не визнавалася обов`язковою, представник відповідача в судові засідання не судом не викликався.

Разом з цим, відповідно до положень ст. 194 Господарського процесуального кодексу України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат, про що сторонам було роз`яснено судом зокрема в ухвалі суду від 14.05.2020.

Окремо судом було зауважено учасникам про можливість подання до суду відповідних пояснень, враховуючи рекомендації, надані Радою суддів України в своїх рішеннях на період дії карантинних заходів в країні, в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі "Електронний суд", поштою, тобто використовуючи дистанційні засоби зв`язку, а також подавати до суду у зв`язку із карантинними заходами заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами, утримуючись від відвідування приміщення суду.

Крім того, судом було повідомлено учасників справи про наявність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (у разі бажання прийняти участь в судовому засіданні) відповідно до ст.197 ГПК України та Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 №196, а також можливість забезпечення прийняття участі в судовому засіданні представником в режимі відеоконференції у приміщенні суду, запропонованого стороною, у разі подання суду відповідного клопотання.

Наразі під час проведення підготовчого провадження у справі суд належним чином забезпечив обом сторонам можливість реалізували свої права щодо подання доказів та заяв по суті на підтвердження власних правових позицій.

Натомість як вбачається з матеріалів справи, судові засідання вже неодноразово відкладалися саме за клопотанням відповідача; відповідач неодноразово (тричі) подавав клопотання про відкладення судових засідань, уникаючи використання можливості взяти участь у судових засіданнях, в разі наявності дійсного бажання, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, або з використанням власних технічних засобів, враховуючи приписи ст.197 ГПК України, що зумовлює висновок суду про безпідставність використання відповідачем ситуації наразі довкола запроваджених карантинних заходів як приводу для затягування розгляду справи.

В поданому клопотанні від 25.05.2020 відповідач взагалі не навів конкретних підстав щодо необхідності участі свого представника в судовому засіданні з огляду на завдання щодо розгляду справи по суті та вирішення спору. Натомість матеріали справи свідчать про їх достатність, необхідну для належного та повного встановлення обставин справи та правильного вирішення спору судом, а тому наразі неприбуття представника відповідача в судове засідання, явка якого не визнавалася судом обов`язковою, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно приписів Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Наразі відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву, а тому справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст.165 та ч.2 ст.178 ГПК України.

Судом враховується, що обізнаність відповідача про судовий розгляд та факт подання ним три рази заяв про відкладання судових засідань вказує на наявність можливості письмово висловити свою правову позицію відносно предмету розгляду, подати відповідні докази на підтвердження, невикористання якої є наразі суб`єктивним правом останнього, яке не може порушувати прав іншої сторони та перешкоджати належному вирішенню спору в розумні строки.

В судовому засіданні суд встановив фактичні обставини справи, розглянув наявні у справі матеріали, дослідив подані докази.

В судовому засіданні 28.05.2020 постановлено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

08.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО

(відповідач/замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ДОНБАСЕНЕРГОСПЕЦРЕМОНТ (позивач/підрядник) укладено договір №4759-ВЕ-ЛуТЕС (а.с.11-18).

Згідно предмету договору в порядку та на умовах, передбачених цим договором, підрядник зобов`язується своїми силами та на свій ризик виконати, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити наступні роботи: «виконання робіт з вогнезахисної обробки конструктивних елементів металевих ферм покрівлі машзалу котлотурбінного цеху ДТЕК Луганської ТЕС» на ДТЕК Луганська ТЕС відповідно с умовами цього договору (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.2 договору, роботи, передбачені цим договором, повинні бути виконані в відповідно до технічного завдання на виконання робіт з вогнезахисної обробки конструктивних елементів металевих ферм покрівлі машзалу котлотурбінного цеху ДТЕК Луганської ТЕС, який додається до договору та є його невід`ємною частиною (додаток №1).

Згідно п.1.4 договору місце виконання робіт: ДТЕК Луганська ТЕС, знаходиться за адресою: 91480, Луганська область, м. Щастя, вул. Гагаріна 1 «О».

В п.2.1 сторони передбачили, що роботи виконуються з використанням матеріалів та обладнання підрядника. Підрядник відповідає за якість наданих ним матеріалів та обладнання.

Строки виконання робіт за договором: початок виконання робіт у період з 8 квітня 2019 року календарних днів з дати підписання цього договору; закінчення виконання робіт 30 червня 2019 року. Роботи виконуються згідно затвердженому сторонами графіку виконання робіт, який є невід`ємною частиною цього договору (додаток №13) (п.3.1 договору).

Відповідно до п.4.1 договору приймання виконаних робіт виконується сторонами щомісячно на підставі актів приймання виконаних підрядних робіт (форма Кб-2в), довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3), підписаними уповноваженими представниками обох сторін. Датою завершення етапу виконаних робіт, передбаченого у графіку виконаних робіт, є дата, вказана у останньому акті прийому виконаних робіт на даному етапі (Форма КБ-2в).

Вартість робіт за договором узгоджується сторонами у договірній ціні, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток №2), та становить 878 312,40 грн у тому числі ПДВ-20%-146 385,40 грн. Вартість робіт визначається відповідно до ДСТУ Б Д 1.1.-1:2013 «правила визначення вартості будівництва».

Вартість робіт включає в себе вартість необхідних для виконання робіт матеріалів та обладнання, інших витрат підрядника, пов`язаних з виконанням робіт відповідно до договірної ціни та кошторисної документації, яка є невід`ємною частиною цього договору (п.5.1 договору).

Відповідно до пп. 5.4.1, 5.4.2 п.5.4 договору розрахунки за цим договором виконуються замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника в наступному порядку: 30% вартості договору п.5.1. на придбання матеріалів протягом 5 робочих днів з моменту підписання договору, що становить 263 493,72 грн., у тому числі ПДВ 20% - 43 915, 62 грн., виконується у формі передоплати, на основі рахунку, який був виставлений підрядником.

Оплата 70% договору п 5.1. виконаних та прийнятих робіт виконується замовником щомісячно шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 5 робочих днів на 90 календарний день з дати підписання сторонами акта прийняття виконаних підрядних робіт (Форма КБ-2в), довідки про вартість виконаних підрядних робіт ( Форма КБ-3) на основі виставленого рахунку підрядником чи у інший не забороненим діючим законодавством України спосіб (п.5.4.2. договору).

Згідно п.5.7 договору оплата робіт, виконаних підрядником достроково, належить прийняттю та оплаті виключно у разі згоди замовника. У випадку порушення графіку виконання робіт замовник має право у односторонньому порядку змінити порядок оплати на 90 календарних днів з дати підписання сторонами фінального акту прийому виконаних підрядником робіт (Форма КБ-2в), довідки про вартість виконаних підрядних робіт (Форма кб-3) та виставлення рахунку підрядником. У даному випадку замовник направляє підряднику відповідне повідомлення.

В п.5.8 сторони дійшли згоди, що фінансові гарантії, по цьому договору є штрафні санкції, передбачені сторонами в розділі 8 цього договору.

У випадку порушення замовником строків оплати робіт він за письмовою вимогою відрядника виплачує підряднику пеню, яка діє на момент порушення зобов`язань, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно оплаченої суми за кожний день прострочення виконання зобов`язання (п.8.8 договору).

Відповідно до п.8.10 договору штрафні санкції нараховуються до моменту повного виконання підрядником зобов`язань за договором.

Згідно п.10.1 договору, цей договір може бути скріплений печатками сторін, вступає в силу з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2019 року, а у частині виконання зобов`язань - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по цьому договору, які виникли за час дії договору.

Графіком на виконання робіт по вогнезахисній обробці конструктивних елементів металевих форм покрівлі машзала котлотурбинного цеха ДТЕК Луганської ТЕС сторони погодили строки виконання відповідних видів робіт за договором протягом квітня 2019 року по червень 2019 року включно (а.с.20).

На виконання умов п.5.4.1 договору, 18.04.2019 відповідачем було перераховано позивачу 263 493 грн 72 коп. у якості попередньої оплати (30% вартості договору), на підставі рахунку-фактури №ДЕ-0000011 від 12.04.2019, що підтверджується випискою з особового рахунку позивача за 18.04.2019, що наявна в матеріалах справи (а.с.29).

На виконання умов вказаного договору позивачем достроково та належним чином були виконані роботи по вогнезахисній обробці конструктивних елементів металевих ферм покрівлі машзала котлотурбінного цеха ДТЕК Луганської ТЕС, про що свідчить складений та підписаний сторонами Акт приймання виконаних будівельних робіт (без обладнання) за травень 2019 року №1 від 31.05.2019 року на загальну суму 878 311 грн 56 коп., складений за формою КБ-2в (а.с.21-22).

Згідно довідки вартості виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) від 31.05.2019, підписаної обома сторонами, всього вартість будівельних робіт по будові з урахуванням ПДВ склала 878 311 грн 56 коп. (а.с.23).

25.05.2019, у зв`язку із прийняттям виконаних робіт 25.05.2019, позивачем було виставлено відповідачу рахунок-фактуру №ДЕ-0000013 від 25.05.2019 для сплати відповідачем залишку 70% вартості договору відповідно до п.5.4.2 на суму 614 817 грн 84 коп.

Після спливу строку, встановленого п.5.4.2 договору, з дати підписання акту прийому-передачі виконаних робіт, в порушення умов договору відповідач остаточний розрахунок з позивачем не провів.

16.10.2019 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію з вимогою про сплату заборгованості за договором в сумі 614 817 грн 84 коп., яка була отримана представником відповідача 22.10.2019 року згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.24-26).

Матеріали справи свідчать про те, що 18.10.2019 року відповідачем було здійснено часткову оплату виконаних підрядником робіт згідно Рахунку-фактури № ДЕ-0000013 від 25.05.2019 року на 204 939 грн 28 коп. відповідно до виписки з особового рахунку позивача за 18.10.2019 (а.с.30).

Отже, неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором, а саме не проведення повного розрахунку з позивачем за виконані підрядні роботи на об`єкті відповідача стало підставою для звернення позивача до суду із відповідним позовом.

Станом на дату звернення до суду залишок заборгованості за виконані робіт по вогнезахисній обробці конструктивних елементів металевих форм покрівлі машзала котлотурбінного цеха, з огляду на здійснені відповідачем часткові оплати складає 409 878 грн 56 коп.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою, укладений між сторонами договір №4759-ВЕ-ЛуТЕС 08.04.2019 є договором підряду, до якого застосовуються положення глави 61 Цивільного кодексу України та глав 19, 22 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За правилами статті 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно із ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Приписами ст.530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.

Факт належного виконання позивачем, як підрядником, зобов`язань за договором №4759-ВЕ-ЛуТЕС 08.04.2019 підтверджується підписаними відповідачем актом приймання виконаних будівельних робіт (без обладнання) №1 від 31.05.2019 форми КБ-2в за травень 2019 року на суму 878311 грн 56 коп. (а.с.21-22); довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2019 року форми КБ-3 на суму 878311 грн 56 коп.; а також виставленими відповідачу рахунками для оплати наданих послуг №ДЕ -0000011 від 11.04.2019 на суму 263493 грн 72 коп. та №ДЕ-0000013 від 25.05.2019 на суму 614817 грн 84 коп.(а.с.23).

Як вбачається з матеріалів справи, вказані акт приймання виконаних будівельних робіт (без обладнання) №1 від 31.05.2019 форми КБ-2в за травень 2019 року та довідка про вартість виконаних будівельних робіт підписані представниками обох сторін без зауважень, підписи представників скріплені печатками підприємств.

Натомість відповідачем, як замовником, зобов`язання виконувалися не належним чином, розрахунок з позивачем за виконані роботи проведено частково - 18.04.2019 здійснено платіж на суму 263 493 грн 72 коп. та 18.10.2019 на суму 204 939 грн 28 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку позивача (а.с.29-30).

Наразі матеріали справи свідчать про те, що відповідач в порушення умов п.5.4.2 договору у встановлений строк (протягом 5 робочих днів на 90 календарний день з дати підписання сторонами акта прийняття виконаних підрядних робіт) остаточний розрахунок з позивачем не провів.

За таких обставин, матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем за договором №4759-ВЕ-ЛуТЕС 08.04.2019 в сумі 409 878 грн 56 коп.

Під час розгляду спору відповідачем також не надано суду доказів погашення заборгованості за договором в сумі 409 878 грн 56 коп., доводів позовної заяви не спростовано.

Враховуючи встановлені судом обставини під час розгляду спору, подані позивачем докази, відсутність доказів здійснення погашення відповідачем боргу на час вирішення спору, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості договором в сумі 409 878 грн 56 коп.

У зв`язку із допущеним простроченням у виконанні грошового зобов`язання позивачем також заявлено вимогу про стягнення пені в сумі 39 864 грн 90 коп., обраховану за період з 06.09.2019 по 03.12.2019 (а.с.49).

Стаття 216 Господарського кодексу України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст.549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.5.8 сторонами було визначено, що фінансові гарантії, по цьому договору є штрафні санкції, передбачені сторонами в розділі 8 цього договору.

У випадку порушення замовником строків оплати робіт він за письмовою вимогою відрядника виплачує підряднику пеню, яка діє на момент порушення зобов`язань, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобов`язання (п.8.8 договору).

Перевіривши правильність розрахунку позивача щодо нарахування пені на суму 39 864 грн 90 коп. за період з 06.09.2019 по 03.12.2019, суд дійшов висновку про те, що вимоги про стягнення з відповідача пені, у зв`язку з допущеним порушенням грошового зобов`язання за договором №4759-ВЕ-ЛуТЕС від 08.04.2019 є законними та обґрунтованими, розрахунок наведений позивачем є арифметично вірним, відповідає обставинам справи, а тому - підлягають задоволенню у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем також на підставі ст.625 ЦК України були нараховані до стягнення 3% річних за період з 06.09.2019 по 03.12.2019 у сумі 3 705 грн 75 коп., інфляційні втрати за період з вересня 2019 року по жовтень 2019 року в сумі 8 637 грн 58 коп. (а.с.48, 50).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність розрахунку 3% річних, суд дійшов висновку про те, що він зроблений арифметично вірно, вимоги про стягнення з відповідача 3% річних є законними та обґрунтованими і тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат, обрахованих за період вересня - жовтеня 2019 року в сумі 8 637 грн 58 коп. суд зазначає наступне.

За приписами п.3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань №14 від 17.12.2013, індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, з огляду на вищенаведене, базою для нарахування інфляційної складової боргу є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

Згідно зі статтею 3 Закону України Про індексацію грошових доходів населення, індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

З вищезазначеного вбачається, що законодавчо так само визначено звітним періодом встановлення індексу інфляції місяць.

Отже, правовий аналіз вищезазначеного надає можливість дійти висновку, про те, що найменший період визначенні індексу інфляції місяць, і обрахування знецінення боргу можливе лише тоді, коли таке знецінення відбувалось протягом місяця, а не іншої меншої кількості календарних днів.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат (а.с.50), господарський суд зауважує про допущення позивачем помилок, не правильно визначено період нарахування та коефіцієнти, які підлягають застосуванню, безпідставно застосовано індекс інфляції вересня 2019 року (оскільки прострочення за зобов`язанням виникло 06.09.2010).

За таких обставин, за правильним розрахунком суду, стягненню з відповідача обґрунтовано підлягають інфляційні втрати в сумі 4 303 грн 72 коп. (сума боргу 614 817 грн 84 коп., що існувала на кінець вересня 2019 року х 100,7% коефіцієнт жовтня 2019 року). Суд у здійсненому розрахунку не виходить за межі заявлених позовних вимог, враховує, що на заборгованість, наявну станом на кінець жовтня 2019 року позивач інфляцію не нараховує (коефіцієнт листопада 2019 року не застосовує). В іншій частині стягнення інфляційних втрат слід відмовити.

Враховуючи викладене, позов визнається обґрунтованим та підлягає задоволенню частково. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню: основний борг в сумі 409 878 грн 56 коп., пеня в сумі 39 864 грн 90 коп., 3% річних в сумі 3 705 грн 75 коп., інфляційні втрати в сумі 4 303 грн 72 коп. В іншій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст. ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача на судовий збір в сумі 6 866 грн 29 коп. підлягають відшкодуванню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ДОНБАСЕНЕРГОСПЕЦРЕМОНТ до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО про стягнення 462 086 грн 79 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО (вул.Енергетиків, 34, м.Курахове, Донецької області, 85612, ідентифікаційний код 318931942) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДОНБАСЕНЕРГОСПЕЦРЕМОНТ (вул. Генерала Лозановича буд. 4, м.Слов`янськ, Донецької області, 84100, ідентифікаційний код 39115550) основний борг в сумі 409 878 грн 56 коп., пеню в сумі 39 864 грн 90 коп., 3% річних в сумі 3 705 грн 75 коп., інфляційні втрати в сумі 4 303 грн 72 коп., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 6 866 грн 29 коп.

Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення (з урахуванням положень п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення підписано 05.06.2020.

Суддя О.В. Драгнєвіч