ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2020 р. Справа№ 910/8413/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Ткаченка Б.О.

секретар судового засідання - Нікітенко А.В.

за участю представників:

позивач: протоієрей Андрій Чорний ;

позивач в особі: адвокат Пасічник Я.С.;

відповідач: не з`явились;

третя особа позивача: адвокат Пасічник Я.С.;

третя особа відповідача: адвокат Бабій В.В.;

третя особа відповідача: адвокат Богуш І.А.;

розглянувши апеляційну скаргу "Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви (Православної церкви України)"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019

у справі № 910/8413/19 (суддя - Літвінова М.Є.)

за позовом Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви"

до Хмельницької обласної державної адміністрації

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - "Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви (Православної церкви України)"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління культури, національностей, релігій та туризму Хмельницької обласної державної адміністрації

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви (Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви)

про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/8413/19 позовні вимоги Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви" задоволено. Визнано протиправним та скасувати розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації № 236/2019-р від 01.04.2019 "Про реєстрацію статуту релігійної організації "Релігійна громада Свято-Космо-Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької області" у новій редакції. Стягнуто з Хмельницької обласної державної адміністрації на користь Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви" судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Не погодившись із прийнятим рішенням, "Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви (Православної церкви України)" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/8413/19 і постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Підстава апеляційної скарги обґрунтовується тим, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до витягу і протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/8413/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 апеляційну скаргу "Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви (Православної церкви України)" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/8413/19 - залишено без руху, надано скаржнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

Скаржник у встановлений ухвалою Північного апеляційного господарського суду строк усунув недоліки апеляційної скарги, шляхом подання відповідної заяви.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2020 поновлено "Управлінню Хмельницької єпархії Української православної церкви (Православної церкви України)" пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/8413/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою "Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви (Православної церкви України)" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/8413/19 та призначено справу № 910/8413/19 до розгляду у судовому засіданні 09.04.2020.

Рада суддів України рішенням від 17.03.2020 № 19, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", затвердила Рекомендації щодо встановлення особливого режиму роботи судів України.

Крім того, Рада суддів України рекомендує громадянам та іншим особам:

- всі необхідні документи (позовні заяви, заяви, скарги, відзиви, пояснення, клопотання тощо) надавати суду в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі "Електронний суд", поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку;

- рекомендувати учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами;

- утриматися від відвідування приміщення суду, особливо за наявності захворювання (слабість, кашель, задуха, утруднення дихання, тощо).

Відповідно до вказаного рішення, з метою убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, Рада суддів України рекомендує, на період з 16 березня до 03 квітня 2020р., встановити особливий режим роботи судів України, зокрема, зменшити кількість судових засідань, що призначаються для розгляду протягом робочого дня.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020р. № 239, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020р., № 23, ст. 8) - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020р. № 215 слова і цифри "до 3 квітня 2020р." замінено словами і цифрами "до 24 квітня 2020р.".

27.03.2020 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача через відділ канцелярії суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому третя особа на стороні позивача просить рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/8413/19 залишити без змін, вказує на те, що відповідач своїм розпорядженням від 01.04.2019 фактично втрутився у діяльність Релігійної громади та порушив її права, незаконно надав перевагу прихильникам УПЦ УП (ПЦУ), а не членам Релігійної громади, тобто проявив дискримінацію. У справі, що розглядається, позивачем є юридична особа, яка оскаржує виключно правовий акт відповідача - розпорядження № 236/2019-р від 01.04.2019.

27.03.2020 від позивача через відділ канцелярії суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просив рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/8413/19 залишити без змін, вказує на те, що збори, на яких було прийнято статут в новій редакції, були неправомочними, оскільки на зборах не були присутні всі члени релігійної громади, рішення було прийнято невстановленими особами, а рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту (положення) релігійної громади (ч. 4 ст. 8 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації"). Позивач, посилаючись на постанову від 19.12.2018 у справі № 806/3462/14, вважає, що ним оскаржено рішення відповідача в порядку господарського судочинства, відповідно до ч. 5 ст. 30 ГПК України. Скаржником не наведено жодної обставини, яка б свідчила про наявність порушень норм процесуального та матеріального права при вирішенні справи судом першої інстанції, тому правові підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 та закриття провадження у справі № 910/8413/19 відсутні.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2020 повідомлено учасників справи № 910/8413/19, що судове засідання 09.04.2020 із розгляду апеляційної скарги "Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви (Православної церкви України)" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 не відбудеться, про дату і час судового засідання за апеляційною скаргою Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви (Православної церкви України)" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/8413/19 учасники справи будуть повідомлені додатково.

Відповідно до підпункту 3 пункту 11 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 розділ X Господарського процесуального кодексу України "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Оскільки, призначення справи до розгляду на період карантину є неможливим, враховуючи п. 4 розділу Х Господарського процесуального кодексу України "Прикінцеві положення", колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про призначення апеляційної скарги Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви (Православної церкви України)" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/8413/19 до розгляду, після офіційної дати закінчення карантину.

07.04.2020 від скаржника надійшли додаткові пояснення, у яких скаржник вказує на те, що ні станом на дату подання позовної заяви, ні станом на дату винесення Господарським судом міста Києва рішення від 16.12.2019 у справі № 910/8413/19 жодного судового провадження, а тим більше судового рішення, яке б набрало законної сили, про визнання недійсним рішення загальних зборів членів РО "Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміановського храму м. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української Православної Церкви", оформленого протоколом № 1 від 24.02.2019, не було. Визнавши протиправним та скасувавши розпорядження голови Хмельницької ОДА № 236/2019-р від 01.04.2019 на підставі суперечності положенням Статуту РО "Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміановського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української Православної Церкви, Господарський суд міста Києва визнав встановленими обставини, які не були доведеними.

Також скаржник зазначає, що Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 27.01.2020 у справі № 598/157/15-ц дійшов також висновку, що: "саме по собі рішення загальних зборів релігійної організації про зміну її підлеглості у канонічних та організації про зміну її підлеглості у канонічних та організаційних питаннях не може порушувати будь-чиїх прав".

Скаржник у додаткових поясненнях вказує на те, що Законом України "Про свободу совісті та релігійні організації" порядок зміни підлеглості релігійної організації у канонічних та організаційних питаннях врегульовано абсолютно відмінно, ніж порядок такої зміни був встановлений в Статуті, в редакції, чинній станом на 24.02.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2020 Судове засідання із розгляду апеляційної скарги Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви (Православної церкви України)" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/8413/19 призначити на 21.05.2020.

30.04.2020 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача через відділ канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника, на підставі наявних у суду матеріалів.

Представники скаржника у судовому засіданні 21.05.2020 просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 та задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача заперечують проти доводів апеляційної скарги, просять рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/8413/19 залишити без змін.

Постановою Кабінету Міністрів України № 343 від 04.05.2020 послаблені карантинні обмеження.

21.05.2020 від позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача через відділ канцелярії суду надійшли письмові пояснення, у яких заперечується проти доводів, викладених у додаткових поясненнях скаржника, вказано про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 відповідає приписам матеріального права, що підлягає застосуванню, додаткові пояснення скаржника не містять жодної обставини, яка б свідчила про наявність порушень норм процесуального та матеріального права та/або невірного встановлення обставин справи при вирішенні справи судом першої інстанції, тому правові підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019, відсутні.

Згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК, судова колегія ухвалила розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника Управління культури, національностей, релігій та туризму Хмельницької обласної державної адміністрації.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 19.08.1991 засновники громади Української православної церкви с. Лисогірка Летичівського району звернулись до Виконкому Хмельницької обласної Ради народних депутатів із заявою про реєстрацію статуту.

16.10.1991 Рішенням виконавчого комітету Хмельницької обласної ради народних депутатів внесено зміни та доповнення до статуту, прийнятого на парафіяльних зборах 19.08.1991.

В подальшому, 05.02.1993 розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації повернуто у власність громади Української православної церкви с. Лисогірка використовувану культову будівлю і майно за описом.

Протоколом № 1 від 15.06.2017 парафіяльних зборів віруючих громадян релігійної громади Свято-Космо-Дем`яновського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви (надалі-Протокол №1) затверджено список віруючих громадян - учасників зборів, які беруть участь у парафіяльних зборах та обрано склад Парафіяльної ради, а саме: Головою Парафіяльної ради обрано протоієрея Андрія Петровича Чорного, помічником голови Парафіяльної ради Білюк Любов Григорівну , скарбником Кирильцеву Анну Іванівну ; Затверджено назву релігійної громади: Релігійна організація "Релігійна громада Свято-Косьмо- Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви", прийнято статут релігійної громади у новій редакції.

Крім того, протоколом № 1 уповноважено настоятеля парафії на підписання Статуту релігійної громади у новій редакції, який затверджено у керуючого Хмельницькою Єпархією Української православної церкви, зобов`язано здійснити відповідні заходи щодо нотаріального засвідчення підписів Статуту релігійної громади, його реєстрацію в органах юстиції та в податкових органах (голосували: "за" -12, "проти" -0, "утримались" - 0).

Додатком до протоколу № 1 загальних зборів від 15.06.2017 затверджено список віруючих громадян парафіяльних зборів релігійної громади Свято-Космо-Дем`яновського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви у кількості 12 осіб.

Розпорядженням Хмельницької обласної державної адміністрації № 633/2017-р від 15.08.2017 зареєстровано Статут Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви" у новій редакції.

Статут Релігійної організації "Релігійна громада Свято - Косьмо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви" від 15.08.2017 затверджено керуючим Хмельницькою Єпархією Української православної церкви Митрополитом Хмельницьким та Старокостянтинівським Антонієм.

Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за кодом 39792070 зареєстровано Релігійну організацію "Релігійна громада Свято - Косьмо - Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви", номер запису № 1 000540, дата запису 14.05.2015, керівником зазначено Чорного Андрія Петровича.

02.02.2019 загальними парафіяльними зборами релігійної громади Свято-Косьмо-Даміанського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької області ухвалено:

1. Залишити приналежність релігійної громади Свято-Косьмо-Даміанського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії до Української православної церкви;

2. Підтвердити свою духовну та канонічну єдність релігійної громади Свято-Косьмо-Даміанського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Українській Православній Церкві на чолі з її Предстоятелем Блаженнішим Митрополитом Київським та всієї України Онуфрієм ;

3. Затвердити рішення членів парафіяльних зборів релігійної громади Свято-Косьмо-Даміанського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української Православної Церкви підписами на Додатку № 1 (голосували: "за" -76, "проти"-0, "утримались"-0).

Додатком № 1 затверджено список віруючих громадян парафіяльних зборів релігійної громади Свято-Космо-Дем`яновського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви у кількості 76 осіб.

В подальшому, 24.02.2019 згідно протоколу № 1 загальних (парафіяльних) зборів членів релігійної організації "Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміановського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української Православної церкви" вирішено обрати Головою зборів Коржука Івана Петровича , секретарем Теслюк Зоряну Ярославівну ; змінити підлеглість у канонічних та організаційних питаннях релігійної організації "Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміановського храму с. Лисогірка Летичівського Хмельницької єпархії Української Православної церкви" та перейти під канонічне підпорядкування Управління Хмельницької єпархії Православної церкви України; внести зміни до статуту релігійної організації "Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміановського храму с. Лисогірка Летичівського Хмельницької єпархії Української Православної церкви"; уповноважити прот. Івана Петровича Коржука на підписання статуту релігійної організації "Релігійна громада Свято-Космо-Даміановського храму с. Лисогірка Летичівського Хмельницької області" у новій редакції. Уповноважити Коржука Івана Петровича подати статут і заяву до Хмельницької обласної державної адміністрації, а також провести реєстраційні дії у державного реєстратора та вчинити дії щодо державної реєстрації юридичної особи з правом подання заяв та інших документів, отримання виписок, витягів, тощо з правом підпису про їх отримання.

Додатком № 1 до протоколу № 1 загальних (парафіяльних) зборів членів релігійної організації "Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви" затверджено список членів релігійної організації, які були присутні на загальних зборах 24.02.2019 у кількості 208 осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.02.2019 року Коржук Іван Петрович звернувся із заявою до Голови Хмельницької обласної державної адміністрації Лозового В.М. з проханням зареєструвати статут релігійної організації в новій редакції.

До вищевказаної заяви було долучено: Протокол № 1 від 24.02.2019 з додатками; Статут в 3 примірниках; копію чинної редакції статуту релігійної громади; копію розпорядження голови Хмельницької ОДА від 15.08.2017 № 633/2017-р.

01.04.2019 розпорядженням голови Хмельницької обласної державної адміністрації № 236/2019-р зареєстровано статут релігійної організації "Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької області" у новій редакції.

Підставою для винесення розпорядження стала заява, зареєстрована в Хмельницькій обласній адміністрації 05.03.2019 за № 99/1738-11-35/2019, подана від імені релігійної громади та протокол загальних (парафіяльних) зборів членів релігійної організації "Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміановського храму с. Лисогірка Летичівського Хмельницької єпархії Української Православної церкви" від 24.02.2019 № 1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що Розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийнято з перевищенням наданих повноважень та з грубим порушенням Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації", Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та Закону України "Про місцеві державні адміністрації".

За твердженням позивача, затвердивши статут у новій редакції, відповідач не перевірив відповідність поданих на реєстрацію документів законодавству та статуту релігійної громади, чинному на момент внесення змін у статут, а також прийняв документи за неповним переліком. Відповідач зобов`язаний був перевірити, чи ухвалено рішення, оформлене протоколами № 1 від 24.02.2019 і подане для реєстрації нової редакції статуту, відповідно до порядку, визначеного у чинному статуті.

Згідно із ст. 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей.

Церква і релігійні організації в Україні відокремлені від держави, а школа - від церкви. Жодна релігія не може бути визнана державою як обов`язкова.

Ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань. У разі якщо виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням громадянина, виконання цього обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 3 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" кожному громадянину в Україні гарантується право на свободу совісті. Це право включає свободу мати, приймати і змінювати релігію або переконання за своїм вибором і свободу одноособово чи разом з іншими сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, відправляти релігійні культи, відкрито виражати і вільно поширювати свої релігійні або атеїстичні переконання.

Ніхто не може встановлювати обов`язкових переконань і світогляду. Не допускається будь-яке примушування при визначенні громадянином свого ставлення до релігії, до сповідання або відмови від сповідання релігії, до участі або неучасті в богослужіннях, релігійних обрядах і церемоніях, навчання релігії.

Згідно частини 1, 2 ст. 7 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" релігійні організації в Україні утворюються з метою задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати віру і діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, обирають, призначають і замінюють персонал згідно із своїми статутами (положеннями).

Релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об`єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об`єднання представляються своїми центрами (управліннями).

Відповідно до частини 1, 2 ст. 8 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того ж культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб.

Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних і організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості.

Згідно частини 1, 2 ст. 9 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" релігійні управління і центри діють на підставі своїх статутів (положень), що реєструються у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

Релігійні організації, керівні центри яких знаходяться за межами України, можуть керуватись у своїй діяльності настановами цих центрів, якщо при цьому не порушується законодавство України.

Не регламентовані законом відносини держави з релігійними управліннями і центрами, в тому числі й тими, що знаходяться за межами України, регулюються відповідно до домовленостей між ними і державними органами.

Відповідно до частини 1, 2, 5 ст. 12 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" статут (положення) релігійної організації, який відповідно до цивільного законодавства визначає її правоздатність, підлягає реєстрації у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

Статут (положення) релігійної організації приймається на загальних зборах віруючих громадян або на релігійних з`їздах, конференціях.

Статут (положення) релігійної організації не повинен суперечити чинному законодавству.

Відповідно до пунктів 1, 2 чинного статуту в редакції від 15.08.2017 Релігійна організація "Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміановського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви" є неприбутковою релігійною організацією, первинним канонічним підрозділом Української Православної церкви та знаходиться в організаційному підпорядкуванні Хмельницької єпархії УПЦ.

Парафія створюється за добровільною згодою віруючих осіб православного віросповідання, які досягли повноліття та з благословення керуючого Хмельницькою Єпархією УПЦ.

Парафія здійснює свою діяльність при дотриманні чинного законодавства України, статуту про управління Української Православної Церкви, Статуту Управління єпархії УПЦ, а також цього статуту (п. 6 Статуту в редакції від 15.08.2017).

Парафію очолює настоятель, якого призначає та звільняє єпархіальний архієрей (п. 12 Статуту в редакції від 15.08.2017).

Згідно з п. 15 Статуту Вищим органом парафіяльного управління є Парафіяльні збори, які за посадою очолює настоятель.

До складу Парафіяльних зборів на лежать священнослужителі, церковнослужителі, а також миряни члени парафіяльних зборів, які досягли 18-річного віку, визнають обов`язковість Статуту про управління УПЦ, регулярно беруть участь у богослужінні, сповідуються та причащаються, перебувають у канонічному послухові до настоятеля і не перебувають під забороною чи церковним судом, що забороняє повноцінну участь у богослужбовому житті (п. 16 Статуту).

Пунктом 18 Статуту парафіяльні збори скликаються настоятелем спільно з Парафіяльною радою або, за благословенням єпархіального архієрея благочинним або іншим представником єпархіального архієрея, у міру по треби, але не рідше ніж один раз на рік.

Парафіяльні збори вважаються чинними за умови присутності на них не менше 2/3 від числа членів Парафіяльних зборів (п.19 Статуту).

Згідно з п. 21 Статуту Парафіяльні збори на яких розглядається питання про зміну підлеглості (юрисдикції) релігійної громади вважаються чинними за умови присутності усіх членів Парафіяльних зборів.

Рішення Парафіяльних зборів про зміну підлеглості (юрисдикції) релігійної громади приймається шляхом консенсусу за згодою всіх членів Парафіяльних зборів (п. 22 Статуту).

Протокол Парафіяльних зборів підписується настоятелем (головуючим) і секретарем (п. 25 Статуту).

Головою Парафіяльної ради за посадою є настоятель (п. 28 Статуту).

Як зазначено в п. 31 Статуту усі документи парафії підписуються настоятелем та головою Парафіяльної ради.

Зміни і доповнення до Статуту вносяться на розгляд Парафіяльних зборів уповноваженими представниками парафії і набирають чинності лише після їх затвердження керуючим Хмельницькою єпархією УПЦ і реєструються в тому ж порядку що і Статут (п. 58 Статуту).

Згідно частини 3 статті 14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" для реєстрації статуту (положення) релігійної громади у новій редакції до органу реєстрації статуту подаються:

1) заява за підписом керівника або уповноваженого представника релігійної громади;

2) статут (положення) релігійної громади у новій редакції.

До статуту (положення) релігійної громади у новій редакції додатково подаються:

1) належним чином засвідчена копія протоколу (або витяг з протоколу) загальних зборів релігійної громади про внесення змін і доповнень до статуту (положення) релігійної громади, ухвалених відповідно до порядку, визначеного у чинному на момент внесення змін статуті (положенні) релігійної громади, із зазначенням списку учасників цих загальних зборів;

2) оригінал чи належним чином засвідчена копія чинної на дату подання документів редакції статуту (положення) релігійної громади, до якого мають бути внесені зміни і доповнення, з відміткою про державну реєстрацію (з усіма змінами, що до нього вносились), та оригінал свідоцтва, виданого органом реєстрації (якщо таке видавалося).

Як вбачається з матеріалів справи, до відповідача з метою реєстрації нової редакції статуту релігійної громади, були подані наступні документи:

1. Протокол № 1 від 24.02.2019 з додатками;

2. Статут в 3 примірниках;

3. Копія чинної редакції статуту релігійної громади;

4. Копія розпорядження голови Хмельницької ОДА від 15.08.2017 № 633/2017-р.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" зазначено, що у реєстрації статуту (положення) релігійної організації може бути відмовлено, якщо її статут (положення) або діяльність суперечать чинному законодавству.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується відповідачем, останнім в ході розгляду заяви та доданих до неї документів, не було виявлено підстав для відмови, у реєстрації в новій редакції статуту релігійної організації "Релігійна громада Свято-Космо-Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької області".

Згідно ст. 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцева державна адміністрація: 1) забезпечує виконання Конституції та законів України, рішень Конституційного Суду України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів державної влади; 2) забезпечує здійснення заходів щодо охорони громадської безпеки, громадського порядку, боротьби зі злочинністю; 3) забезпечує розгляд звернень громадян та їх об`єднань, контролює стан цієї роботи в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в організаціях і установах, розташованих на відповідній території; 4) здійснює заходи щодо організації правового інформування і виховання населення; 4-1) забезпечує надання безоплатної первинної правової допомоги; 5) розглядає питання і вносить пропозиції про нагородження державними нагородами України; 6) забезпечує виконання актів законодавства з питань громадянства, пов`язаних з перебуванням іноземців та осіб без громадянства, сприяє органам та підрозділам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у додержанні правил паспортної системи; 7) проводить роботу, пов`язану з розробленням та здійсненням заходів щодо розміщення, працевлаштування, соціально-побутового і медичного обслуговування осіб, яких визнано в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, а також депортованих осіб, які добровільно повертаються в регіони їх колишнього проживання; 8) забезпечує виконання законодавства щодо національних меншин і міграції, про свободу думки і слова, свободу світогляду і віросповідання; 9) оголошує у разі стихійного лиха, аварій, катастроф, епідемій, епізоотій, пожеж, інших надзвичайних подій зони надзвичайної ситуації; здійснює передбачені законодавством заходи, пов`язані з підтриманням у них громадського порядку, врятуванням життя людей, захистом їх здоров`я і прав, збереженням матеріальних цінностей; 10) сприяють діяльності аварійно-рятувальних служб за місцем їх дислокації, під час прямування до зон надзвичайних ситуацій та під час ліквідації надзвичайних ситуацій, зокрема у поданні їм необхідних транспортних та інших матеріальних засобів і послуг; 11) погоджує проект плану проведення потенційно небезпечних заходів в умовах присутності цивільного населення за участю особового складу Збройних Сил України, інших військових формувань та правоохоронних органів з використанням озброєння і військової техніки; взаємодіє з органами військового управління під час планування та проведення таких заходів з метою запобігання і недопущення надзвичайних ситуацій та ліквідації їх наслідків; 12) забезпечує своєчасне інформування населення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій під час проведення потенційно небезпечних заходів в умовах присутності цивільного населення за участю особового складу Збройних Сил України, інших військових формувань та правоохоронних органів з використанням озброєння і військової техніки; 13) розглядає проектну документацію на будівництво захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) та розділ щодо інженерно-технічних заходів цивільного захисту (цивільної оборони) у складі містобудівної документації; 14) перевіряє наявність і утримання в готовності локальних систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій на об`єктах, які підлягають обладнанню системами раннього виявлення надзвичайних ситуацій; наявність і готовність до використання у надзвичайних ситуаціях засобів колективного та індивідуального захисту населення, майна цивільного захисту, стан їх утримання та ведення обліку; 15) перевіряє підготовку населення до дій у надзвичайних ситуаціях; 16) бере участь у вирішенні питань проведення виборів і референдумів та адміністративно-територіального устрою у межах, визначених законодавством; 17) розглядає справи про адміністративні правопорушення, віднесені до її відання, утворює адміністративні та спостережні комісії, координує їх діяльність; 18) здійснює управління архівною справою та діловодством; 20) забезпечує здійснення заходів щодо соціальної адаптації осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк; 21) забезпечує здійснення заходів щодо осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз; 22) забезпечує здійснення заходів щодо ведення Державного реєстру виборців відповідно до закону; 23) здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (крім обласних державних адміністрацій).

На підставі вищенаведеного, відповідно до статей 2, 6, 13, 39 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" 01.04.2019 розпорядженням голови Хмельницької обласної державної адміністрації № 236/2019-р було зареєстровано статут релігійної організації "Релігійна громада-Космо-Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької області" у новій редакції.

Відповідно до частини 1, 2, 5 ст. 12 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" статут (положення) релігійної організації, який відповідно до цивільного законодавства визначає її правоздатність, підлягає реєстрації у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

Статут (положення) релігійної організації приймається на загальних зборах віруючих громадян або на релігійних з`їздах, конференціях.

Статут (положення) релігійної організації не повинен суперечити чинному законодавству.

Як вже зазначалось, згідно із ст. 14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" для реєстрації статуту (положення) релігійної громади у новій редакції до органу реєстрації статуту подаються:

1) заява за підписом керівника або уповноваженого представника релігійної громади;

2) статут (положення) релігійної громади у новій редакції.

До статуту (положення) релігійної громади у новій редакції додатково подаються:

1) належним чином засвідчена копія протоколу (або витяг з протоколу) загальних зборів релігійної громади про внесення змін і доповнень до статуту (положення) релігійної громади, ухвалених відповідно до порядку, визначеного у чинному на момент внесення змін статуті (положенні) релігійної громади, із зазначенням списку учасників цих загальних зборів;

2) оригінал чи належним чином засвідчена копія чинної на дату подання документів редакції статуту (положення) релігійної громади, до якого мають бути внесені зміни і доповнення, з відміткою про державну реєстрацію (з усіма змінами, що до нього вносились), та оригінал свідоцтва, виданого органом реєстрації (якщо таке видавалося).

Згідно статті 15 цього ж Закону, у реєстрації статуту (положення) релігійної організації може бути відмовлено, якщо її статут (положення) або діяльність суперечать чинному законодавству.

Рішення про відмову в реєстрації статуту (положення) релігійної організації із зазначенням підстав відмови повідомляється заявникам письмово в десятиденний термін. Це рішення може бути оскаржено в суд у порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством України.

У відповідності до положень статті 30 цього ж Закону, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії, забезпечує проведення державної політики щодо релігій і церкви шляхом:

- здійснення реєстрації статутів (положень) релігійних організацій, зазначених у частині другій статті 14 цього Закону, а також змін і доповнень до них;

- офіційного погодження можливості зайняття проповідницькою чи іншою канонічною діяльністю, виконання релігійних обрядів священнослужителями, релігійними проповідниками, наставниками, іншими представниками зарубіжних релігійних організацій, які є іноземними громадянами і тимчасово перебувають в Україні;

- контактів і координаційних зв`язків із відповідними органами інших держав;

- забезпечення релігієзнавчої експертизи за участю представників релігійних організацій та відповідних спеціалістів;

- сприяння зміцненню взаєморозуміння і терпимості між релігійними організаціями різних віросповідань;

- сприяння участі релігійних організацій у міжнародних релігійних рухах, форумах, ділових контактах із міжнародними релігійними центрами та зарубіжними релігійними організаціями.

Аналізуючи дії відповідача, в контексті статті 19 Конституції України, суд зазначає, що спірне розпорядження було прийняте з дотриманням процедури та законодавства, яке регулює порядок прийняття та реєстрацію статуту релігійної громади, за наявністю всіх необхідних документів.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції щодо встановлення кількості членів парафіяльних зборів, які відповідно до вимог Статуту (п.21, п.22) могли брати участь та приймати рішення у загальних зборах від 24.02.2019, не можуть братись до уваги позиції сторін, оскільки останні не доведені належними та допустимими доказами, в розумінні статей 74-76 ГПК України.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 14 червня 2007 року у справі "Свято-Михайлівська Парафія проти України" зазначив, що в той час, як свобода віросповідання - це, перш за все, особиста справа кожного, вона також зазначає, серед іншого, свободу "сповідувати релігію" самому або в об`єднанні з іншими, публічно та в колі тих, хто поділяє цю віру. Оскільки релігійні громади традиційно існують у вигляді організованих структур, стаття 9 має тлумачитися в світлі статті 11 Конвенції, яка захищає об`єднання від невиправданого втручання з боку держави.

З цієї точки зору право віруючих на свободу віросповідання, яке включає право кожного сповідувати релігію разом з іншими, передбачає очікування, що віруючі матимуть змогу вільно об`єднуватися без жодного свавільного втручання з боку держави. Будьякі повноваження держави оцінювати легітимність релігійних поглядів є несумісними з її обов`язком, визначеним у практиці Суду, бути нейтральною та безсторонньою (див. Metropolitan Church of Bessarabia, above, paragraphs 118 and 123; Hasan and Chaush v. Bulgaria [GC], no. 30985/96, 62, ECHR 2000-XI).

Право релігійної громади на зміну канонічної належності, що мало місце 24.02.2019 на парафіяльних зборах, свідчить про дотримання визначених статтею 8 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації", принципів на спільне задоволення релігійних потреб і на вільну зміну підлеглості у канонічних питаннях.

Таким чином, враховуючи рішення жителів с. Лисогірка про зміну конфесійної належності та подання усіх необхідних документів для реєстрації нової редакції статуту, у відповідача були відсутні підстави для відмови зареєструвати статут чи зміни до нього, і відмова у такому випадку могла бути розцінена саме як протиправне втручання держави у справи релігійної організації.

Слід зазначити про те, що статут Релігійної організації "Релігійна громада Космо-Даміанівського Храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької області" затверджено керуючим Хмельницькою єпархією Православної церкви України, Митрополитом Хмельницьким і Кам`янець-Подільським.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає безпідставним послання позивача про те, що був порушений порядок проведення парафіяльних зборів та прийнятих на них рішень, оскільки у справі відсутні будь-які належні та допустимі докази, про те що згадане рішення парафіяльних зборів визнане судом недійним.

Також колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що у відповідача не було законних підстав відмовити у реєстрації статуту Релігійної громади Свято-Косьмо-Даміановського храму с. Лисогірка Летичівського Хмельницької єпархії Української Православної церкви", оскільки саме її статут або діяльність не суперечать чинному законодавству.

З урахуванням наведеного, на переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, відповідач приймаючи розпорядження за № 236/2019-р від 01.04.2019, діяв в межах наданих йому Конституцією та законами України повноважень, обґрунтовано, безсторонньо та розсудливо, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що до заяви від 24.02.2019 не було додано оригіналу чи належним чином засвідченої копії чинної на дату подання документів редакції Статуту, а лише копія чинної редакції статуту та копія розпорядження, про що свідчить наявна в матеріалах справи заява від 24.02.2019 на ім`я Начальника управління культури, національностей, релігій та туризму Хмельницької обласної державної адміністрації, про надання засвідченої належним чином копії останньої редакції статуту Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміановського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви", а також належним чином засвідченої копії розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації, яким цей статут зареєстрований, враховуючи наступне.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55.

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається:

- зі слів "Згідно з оригіналом",

- назви посади,

- особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища,

- дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 ГПК України).

Згідно з ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із принципом змагальності, який закріплений у ст. 13 ГПК України, тягар доказування покладається, зокрема, на позивача, а не на суд.

Натомість позивачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України, про те, що до заяви від 24.02.2019 було додано неналежним чином засвідчену копію чинної на дату подання документів редакції Статуту та не надано доказів неможливості отримати саме 24.02.2019 від Начальника управління культури, національностей, релігій та туризму Хмельницької обласної державної адміністрації, про надання засвідченої належним чином копії останньої редакції статуту Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміановського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви", а також належним чином засвідченої копії розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації, яким цей статут зареєстрований.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, частково, не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Згідно ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною другою статті 20 ГК України також передбачено захист порушених прав і охоронюваних законом інтересів шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству.

Як вбачається з обставин спору, предметом оскарження є рішення щодо реєстрації статуту релігійної організації (позивача) у новій редакції. Проте оскаржується таке рішення з підстав порушення особами, які подали заяву про реєстрацію змін до статуту, положень закону, статуту в частині дотримання порядку, способу та компетенції реєстрації таких змін. Ці обставини належать до внутрішньої діяльності релігійної організації та визначаються статутом, на підставі якого діє релігійна громада. Як вбачається з встановлених обставин, позивач пов`язує проведену реєстрацію змін до статуту з незаконними діями осіб, які подали відповідну заяву та документи відповідачеві, відсутність повноважень у особи, яка подала заяву та документи для внесення змін до статуту, оспорює порядок та спосіб скликання парафіяльної ради, парафіяльних зборів та право участі у них, повноваження приймати рішення про внесення змін до статуту.

Аналізуючи питання юрисдикції у подібних правовідносинах щодо оскарження розпорядження голови обласної державної адміністрації про реєстрацію статуту релігійної організації у новій редакції, колегія суддів дійшла висновку про непідвідомчість такого спору адміністративному суду, оскільки спірні правовідносини стосуються прав та інтересів учасників релігійної громади на канонічне підпорядкування, тому спір підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

Враховуючи викладене, підстави для закриття провадження у справі № 910/8413/19 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; (п. 1, 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 1, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 277 ГПК України, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги "Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви (Православної церкви України)" та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/8413/19 та прийняття нового рішення про відмову у позові.

З урахуванням задоволення апеляційної скарги, понесені судові витрати за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції (судовий збір) покладається на позивача у справі, в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу "Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви (Православної церкви України)" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/8413/19 - задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/8413/19 скасувати, з ухваленням нового рішення.

В задоволенні позову відмовити повністю.

3. Стягнути з Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Косьмо-Даміанівського храму с. Лисогірка Летичівського району Хмельницької єпархії Української православної церкви" (31534, Хмельницька область, Летичівський р-н, с. Лисогірка, вул. Кармелюка, буд. 2 А; ) на користь "Управління Хмельницької єпархії Української православної церкви (Православної церкви України)" (29025, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Козача, буд. 69, ідентифікаційний код 23656594) 2 881,50 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи № 910/8413/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови складено 27.05.2020.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286- 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

Б.О. Ткаченко