УХВАЛА

03.06.2020Справа № 910/7645/20
Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши заяву Громадської організації «Товариство Червоного Хреста України» про забезпечення позову, що подана до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація «Товариство Червоного Хреста України» звернулась до Господарського суду міста Києва з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та Астравіртус Трейд Лімітед, у якій просила суд:

заборонити АСТРАВІРТУС ТРЕЙД ЛІМІТЕД (403 офіс, Георгіу Геннадіу 10 , Агатангелос Корт, П.К. 3041 Лімасол, Кіпр) будь-які дії з передачі іншим особам повністю чи частково виключних майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 38130, відмовлятись повністю або частково від знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України № 38130 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі;

заборонити Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (ідентифікаційний код 37508596; 01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2) вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про передачу частково або повністю майнових прав інтелектуальної власності знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №38130 іншим особам, про припинення дії знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України № 38130 повністю або частково шляхом відмови власника від нього, а також здійснювати публікацію про такі дії в Офіційному бюлетені «Промислова власність» до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

За змістом ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заявник вказує про намір подати позов про визнання недійсним свідоцтва України №38130, власником якого є компанія АСТРАВІРТУС ТРЕЙД ЛІМІТЕД відносно всіх товарів і послуг 05, 10, 42, 44 класів МКТП, для яких воно зареєстровано, та про зобов`язання Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та здійснити публікацію у офіційному бюлетені «Промислова власність».

Як зазначає заявник, необхідність вжиття заходів забезпечення позову викликана тим, що у разі невжиття заходів до забезпечення позову можлива зміна правовласника свідоцтва, яке заявник має намір оскаржити, передання майнових прав повністю чи частково третім особам тощо, що може утруднити виконання рішення суду та сприяти затягуванню розгляду справи, у зв`язку з чим заявник вважає, що необхідним є вжиття заходів до забезпечення позову.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Однак, саме лише посилання заявника на можливість утруднення чи неможливість виконання рішення у разі зміни правовласника свідоцтв, передання майнових прав повністю чи частково третім особам, не є тими достатніми підставами для вжиття заходів забезпечення позову в розумінні норм ст. 136 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, заявник вказує про те, що компанія АСТРАВІРТУС ТРЕЙД ЛІМІТЕД є власником знаку для товарів у послуг за свідоцтвом України №38130 для товарів і послуг 05, 10, 42, 44 класів МКТП. Проте, до заяви про забезпечення позову, яка власне стосується вказаного свідоцтва, заявником не долучено будь-яких належних доказів, з яких вбачаються відомості щодо самого свідоцтва, знаку, який зареєстрований за цим свідоцтвом, власника такого знаку, товарів та послуг, для яких знак зареєстрований, тощо, як-от виписки з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг. Натомість матеріали заяви містять роздруківку одного аркуша з Цифрової патентної бібліотеки щодо свідоцтва, з якої не вбачається навіть повного переліку товарів і послуг, для яких знак зареєстрований.

Відтак, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви заяву Громадської організації «Товариство Червоного Хреста України» про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева