ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" травня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1352/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Кожухарь Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕВЕЛЬ» (61146, м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 144, кв. 15, )

про забезпечення позову за вх.№4-26/20 від 15.05.2020

особи, щодо яких вживаються заходи забезпечення позову:

1.SPIKE TRADE AG (СПАЙК ТРЕЙД АГ) (місцезнаходження: Haldenstrasse 5, 6340 Baar, Switzerland)

2.TRANS TRADE RK SA (ТРАНС ТРЕЙД РК СА) (місцезнаходження: rue Francois-Versonnex 11, 1207 Geneve, Switzerland)

3.Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» (місцезнаходження: 67840, Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Молодіжне, вул. Залізнична, буд. 3, )

за участю учасників:

від ТОВ «НЕВЕЛЬ»: Селіванов М.Г., адвокат, діє на підставі ордеру; Романова С.Ю., адвокат, діє на підставі ордеру;

від SPIKE TRADE AG: не з`явився;

від TRANS TRADE RK SA: Авершина А.Г., адвокат, довіреність від 07.05.2020;

від ТОВ «ТРАНССЕРВІС 2008»: Костир А.О., адвокат, довіреність №01/2020 від 02.01.2020

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕВЕЛЬ» звернулось до господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову, в якій заявник просить суд:

- накласти арешт на майно - кукурудза 3-го класу, не ГМО, походження з України, 2019 року врожаю, насипом, у кількості 489,200 метричних тон, яке належить та передано SPIKE TRADE AG (місцезнаходження: Haldenstrasse 5, 6340 Baar, Switzerland) та яке знаходиться на складах TOB «ТРАНССЕРВІС 2008» та/або на території ДП «МТП «Чорноморськ» та/або на судні, яке знаходиться в акваторії морського порту Чорноморськ;

- заборонити компанії SPIKE TRADE AG (місцезнаходження: Haldenstrasse 5, 6340 Baar, Switzerland) дії щодо розпорядження майном - кукурудза 3-го класу, не ГМО, походження з України, 2019 року врожаю, насипом, у кількості 489,200 метричних тон;

- заборонити іноземній компанії TRANS TRADE RK SA (місцезнаходження: rue Francois-Versonnex 11, 1207 Geneve, Switzerland), TOB «TPAHCCEPBIC 2008» (, місцезнаходження: 67840, Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Молодіжне, вул. Залізнична, буд. 3) та будь-яким іншим особам, у володінні яких знаходиться майно, вчиняти дії щодо навантаження, розвантаження, перевантаження, переміщення (транспортування) та/або переоформлення на інших поклажедавців майна, та/або вчиняти інші дії щодо товару;

- заборонити Одеській митниці Держмитслужби (її структурним підрозділам), ТОВ «Тервіон Сервіс» (, місцезнаходження: 68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Шевченка, буд. 7А) або іншому митному брокеру, проводити митне оформлення товару - кукурудза 3-го класу, не ГМО, походження з України, 2019 року врожаю, насипом, у кількості 89,200 метричних тон на підставі контракту №Р200310-FC-1, укладеного 10.03.2020 між ТОВ «НЕВЕЛЬ» та SPIKE TRADE AG.

В обґрунтування поданої заяви ТОВ «НЕВЕЛЬ» посилається на те, що має вимогу до компанії SPIKE TRADE AG, що виникла на підставі контракту №Р200310-FС-1 від 10.03.2020, з урахуванням додаткової угоди №1 від 06.04.2020 до вказаного контракту, укладеного між ТОВ «НЕВЕЛЬ» та SPIKE TRADE AG, за яким сторони домовились про продаж заявником компанії SPIKE TRADE AG кукурудзи 3-го класу, не ГМО, 2019 року врожаю, насипом, у кількості 2000,000 метричних тон. SPIKE TRADE AG є іноземною компанією, має майно на території України, а саме: отриманий від заявника товар, передбачений контрактом №Р200310-FС-1 від 10.03.2020 - кукурудзу 3-го класу, не ГМО, походження з України, 2019 року врожаю, насипом, у кількості 489,200 метричних тон, який зберігається у ТОВ «ТРАНССЕРВІС 2008». Компанія SPIKE TRADE AG (СПАЙК ТРЕЙД АГ) не розрахувалась з заявником ТОВ «НЕВЕЛЬ» за отриманий товар, право власності перейшло до іноземної компанії, що на думку заявника створює підстави для забезпечення позову до подання позовної заяви у спірних правовідносинах.

В обґрунтування підсудності даної заяви Господарському суду Одеської області заявник послався на положення п.1 ч.1 ст. 138, ст. 366 ГПК України, п.2 ч.1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. 9 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та зазначив, що SPIKE TRADE AG є іноземною компанією, її єдине майно, про яке відомо заявнику та за рахунок якого можуть бути задоволені вимоги заявника щодо стягнення заборгованості - зазначений вище товар - знаходиться на території України на території порту «Чорноморськ» в Одеській області.

Розраховуючи розмір зустрічного забезпечення, заявник зазначив, що приймає до уваги збитки, які можуть бути спричинені покупцю забезпеченням позову, а саме вартість послуг зі зберігання товару на терміналі протягом 10 днів - дії арешту. З врахуванням середньої ринкової ставки зберігання кукурудзи в розмірі 0,1 долару США за одну тону за добу вартість зберігання 489,200 тон товару протягом 10 діб складатиме 489,2 доларів США.

На підтвердження поданої заяви ТОВ «НЕВЕЛЬ» подав наступні докази: контракт №Р200310-FC-1 від 10.03.2020; додаткову угоду №1 від 06.04.2020 до контракту №Р200310-FC-1 від 10.03.2020; рахунок ТОВ «НЕВЕЛЬ» №2 від 10.04.2020; реєстр відвантажень залізничних вагонів, складений ТОВ «НЕВЕЛЬ» 09.04.2020; залізничні накладні №№ 43737873 та 43746338; посвідчення про якість зерна №1 від 08.04.2020, №2 від 08.04.2020, №3 від 08.04.2020, №6 від 09.04.2020, №7 від 09.04.2020, №9 від 07.04.2020, №10 від 07.04.2020; протоколи випробувань №4685-Х та №4686-Х, складені 20.09.2019 ДП «Криворізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації»; підтвердження ТОВ «ТЕРВІОН СЕРВІС» про отримання ветеринарних свідоцтв; лист ТОВ «ТЕРВІОН СЕРВІС» за вих.№03/31-01 від 31.03.2020; лист ТОВ «НЕВЕЛЬ» за вих.№01-15042020 від 15.04.2020; лист ТОВ «НЕВЕЛЬ» за вих.№01-16042020 від 16.04.2020; лист ТОВ «НЕВЕЛЬ» за вих.№01-17042020 від 17.04.2020; лист ТОВ «НЕВЕЛЬ» за вих.№01-21042020 від 21.04.2020.

Предметом майбутнього позову заявник визначив стягнення боргу з Компанії SPIKE TRADE AG у розмірі 77611,58 дол. США.

Ухвалою суду від 18.05.2020 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕВЕЛЬ» про забезпечення позову за вх.№4-26/20 від 15.05.2020 призначено на 19.05.2020 о 15:30.

19.05.2020 за вх.№12653/20 до суду від Компанії TRANS TRADE RK SA надійшли пояснення з додатковими документами, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях Компанія TRANS TRADE RK SA зазначає наступне:

- є рішення суду у вигляді ухвали господарського суду від 12.05.2020 у справі №16/1285/20 (суддя Мостепаненко Ю.І.), яким вже вирішена аналогічна заява про забезпечення позову, що на думку заявника свідчить про те, що судом вже вирішено господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ухвала набрала законної сили, не змінена і не скасована у відповідній частині в передбаченому законом порядку;

- заявником порушено вимоги ст.ст. 139, 141 ГПК України; Компанія TRANS TRADE RK SA, як власник майна, на яке заявляється забезпечення, вважає, що заявник значно занизив розмір понесених в майбутньому збитків товариства, в разі задоволення судом заяви про вжиття запобіжних заходів;

- заявник в заяві про вжиття запобіжних заходів не аргументує підстав накладення арешту на майно Компаніі TRANS TRADE RK SA, адже ТОВ «НЕВЕЛЬ» та/або треті особи має вимогу до Компанії SPIKE TRADE AG, але будь-які господарські взаємовідносини між заявником та Компанією TRANS TRADE RK SA відсутні.

- у зв`язку з відсутністю доказів наявності на території України майна Компанії SPIKE TRADE AG, на яке можна накласти стягнення, Компанія вважає, що даний спір повинен розглядатися в порядку міжнародного судочинства, а тому порушена вимога щодо підсудності розгляду даної справи;

- заявник не довів причетності Компанії TRANS TRADE RK SA до порушень договірних зобов`язань Компанією SPIKE TRADE AG у її відносинах з заявником, тому накладення арешту на майно сторонньої юридичної особи є необґрунтованим.

У судовому засіданні 19.05.2020 за клопотанням учасників, приймаючи до уваги, що ключовим є забезпечення справедливого, повного та об`єктивного розгляду заяви, з урахуванням наміру та клопотань від обох сторін надати час для подання до суду додаткових документів на обґрунтування своїх позицій, судом у протокольній формі оголошено перерву до 20.05.2020 о 15:00.

20.05.2020 за вх.№12751/20 до суду від Компанії TRANS TRADE RK SA надійшла заява та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 20.05.2020 заявником подано клопотання за вх.№12821/20 та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

У судових засіданнях представники заявника наполягали на задоволенні заяви про забезпечення позову.

Представники компанії TRANS TRADE RK SA та Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» у судових засіданнях просили суд відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Представник Компанії SPIKE TRADE AG у судове засідання не з`явився, судом було вжито всі можливі заходи повідомлення учасника про час та місце розгляду заяви, враховуючи обмежені стислі процесуальні строки та відсутність у суду даних щодо наявних на території України засобів зв`язку, зокрема, надіслано ухвали суду на електронну адресу Компанії. Учасники судового засідання на запитання суду вказали про те, що їм засоби зв`язку Компанії SPIKE TRADE AG також не відомі.

У судовому засіданні 20.05.2020 судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову за вх.№4-26/20 від 15.05.2020, заслухавши представників сторін, господарський суд зазначає наступне:

Відповідно до контракту №Р200310-FС-1 від 10.03.2020, з урахуванням додаткової угоди №1 від 06.04.2020: ТОВ «НЕВЕЛЬ» (продавець, заявник) зобов`язався поставити Компанії SPIKE TRADE AG (покупець) товар, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити вартість прийнятого товару (п.1.1); кількість товару - 2000,000 метричних тон +/- 7% за вибором продавця та за контрактною ціною (п.2.1); поставка партіями допускається (п.2.3); ціна товару 167,00 доларів США (сто шістдесят сім доларів США 00 центів) за 1 (одну) метричну тонну (яка дорівнює 1000 кг) (п.3.1); загальна сума контракту 334000,00 доларів США (триста тридцять чотири тисячі доларів США 00 центів) +/- 7% (п.3.3); товар має бути нормальної товарної якості, в здоровому стані, вільним від карантинних та санітарних об`єктів, отруйних або шкідливих речовин, пестицидів та залишків фуміганту (п.4.4); період поставки 25.03.2020 - 20.04.2020 (обидві дати включені) (п.5.1); базис поставки - DAP lncoterms-2020 (п.6.1); оплата здійснюється наступним чином: за товар, поставлений залізничними вагонами: 95% вартості кожної партії товару, не менше ніж 500 метричних тон, навантаженого на залізничні вагони на станції відправлення, після надання копій наступних документів: рахунок-фактура; завірений підписом та печаткою реєстр транспортних засобів, що підлягають оплаті; залізничні накладні; посвідчення про якість зерна (форма 42), видана елеватором на кожен транспортний засіб; протокол лабораторних випробувань на показники безпеки та ГМО (надається одноразово на партію товару); ветеринарні свідоцтва (форма 2) на кожен транспортний засіб (тільки для фуражного зерна); експертний висновок Державної служби України з питань безпеки харчових продуктів і захисту споживачів (має бути дійсний протягом мінімум 14 наступних днів після прийняття товару терміналом (тільки для фуражного зерна), надається одноразово на партію товару); карантинний сертифікат (за вимогою покупця); лист, виданий митним брокером в місці призначення, що підтверджує отримання певного пакету документів, необхідних для митного оформлення товару в режимі «Експорт» та/або оформлена попередня митна декларація (п.7.1, п.7.1.1 контракту).

За пунктом 1.3 контракту право власності на товар переходить до покупця в момент прийняття товару в місці призначення. Місцем призначення за п.6.2 контракту є за вибором покупця: ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ»; ТОВ «ІЗТ», м. Чорноморськ; ДП «Одеський морський торговельний порт»; ДП «Морський торговельний порт «Південний». Місце розвантаження, склад, зерновий термінал («Термінал») та вибір місця призначення повідомляється в інструкціях покупця.

В матеріалах справи наявні дві залізничні накладні №43737873 та №43746338, за якими 08.04.2020 та 09.04.2020 зі станції Змиев відправником ТОВ «НЕВЕЛЬ» на станцію призначення Чорноморськ-Порт був відправлений вантаж - зерно кукурудзи у семи залізничних вагонах №95772737, №95840864, №95467767, №95467718, №95467783, №95582151, №95772703. Одержувачем за залізничними накладними є ТОВ «ТРАНССЕРВІС 2008». Відповідно до приміток в залізничних накладних товар постачається через SPIKE TRADE AG в квоту TRANS TRADE RK SA. Товар за залізничними накладними, а саме зерно кукурудзи, був виданий відповідно 11.04.2020 та 14.04.2020.

Передбачених контрактом №Р200310-FС-1 від 10.03.2020 рахунків-фактур, акту передачі права власності на поставлену кількість товару, митної декларації ЕК10-ДР, матеріали розгляду заяви не містять, на запитання суду представники заявника вказали про відсутність у них вказаних документів.

Матеріали розгляду заяви свідчать, що між Компанією TRANS TRADE RK SA та Компанією SPIKE TRADE AG були укладені наступні контракти: №S200214-FС-3 від 14.02.2020, №S200218-FС-1 від 18.02.2020, №S200311-FС-5 від 11.03.2020, №S200312-FС-7 від 12.03.2020, відповідно до яких Компанія SPIKE TRADE AG зобов`язалась поставити Компанії TRANS TRADE RK SA товар, а остання зобов`язалась прийняти товар та оплатити вартість прийнятого товару.

Компанією TRANS TRADE RK SA подано до суду наступні докази: контракти №S200218-FС-1 від 18.02.2020, №S200214-FС-3 від 14.02.2020, №S200311-FС-5 від 11.03.2020, №S200312-FС-7 від 12.03.2020, акт передачі товару від 09.04.2020 до контракту №S200218-FС-1 від 18.02.2020, акт передачі товару від 24.04.2020 до контракту №S200214-FС-3 від 14.02.2020, акт передачі товару від 10.04.2020 до контракту №S200311-FС-5 від 11.03.2020, акт передачі товару від 22.04.2020 до контракту №S200312-FС-7 від 12.03.2020, інвойс №1026_ S200218-FС-1 від 17.03.2020, інвойс №1119_S200218-FС-1 від 08.04.2020, інвойс №1051_S200214-FС-3 від 23.03.2020, інвойс №1028_S200214-FС-3 від 18.03.2020, інвойс №987_S200214-FС-3 від 11.03.2020, інвойс №972_S200214-FС-3 від 06.03.2020, інвойс №1083_S200311-FС-5 від 31.03.2020, інвойс №1102_S200311-FС-5 від 03.04.2020, інвойс №1124_S200311-FС-5 від 08.04.2020, інвойс №1129_S200312-FС-7 від 10.04.2020, інвойс №1139_S200312-FС-7 від 21.04.2020, акт передачі права власності на товар від 08.04.2020 до контракту №S200218-FС-1 від 18.02.2020, акт передачі права власності на товар від 23.03.2020 до контракту №S200214-FС-3 від 14.02.2020, акт передачі права власності на товар від 18.03.2020 до контракту №S200214-FС-3 від 14.02.2020, акт передачі права власності на товар від 03.04.2020 до контракту №S200311-FС-5 від 11.03.2020, акт передачі права власності на товар від 08.04.2020 до контракту №S200311-FС-5 від 11.03.2020, акт передачі права власності на товар від 21.04.2020 до контракту №S200312-FС-7 від 12.03.2020, взаєморозрахунки між компанією TRANS TRADE RK SA та компанією SPIKE TRADE AG.

На цій підставі Компанія TRANS TRADE RK SA вважає себе законним набувачем прав власності на все майно, на яке заявник просить накласти арешт, а будь-які спірні відносини між Компанією SPIKE TRADE AG та ТОВ «НЕВЕЛЬ» жодним чином не стосуються господарської діяльності Компанії TRANS TRADE RK SA. За таких обставин Компанія TRANS TRADE RK SA вважає, що за умови відсутності у Компанії SPIKE TRADE AG на території України майна, про арешт якого заявлено, дана заява не підсудна Господарському суду Одеської області.

Заявник, наполягаючи на задоволенні заяви про забезпечення позову виходить з того, що власність на поставлений товар перейшла до іноземної компанії SPIKE TRADE AG і невжиття заходів забезпечення позову призведе до негативних наслідків для заявника.

Проаналізувавши наявні докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕВЕЛЬ» про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно з ч.1 ст. 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

За ч.1 ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

За преамбулою Закону України «Про міжнародне приватне право» цей Закон встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок.

Згідно з п.п. 1, 2 ч.1 ст. 1, ч.1 ст. 2 Закону України «Про міжнародне приватне право» для цілей цього Закону терміни вживаються в такому значенні: приватноправові відносини - відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи; іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави. Цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: визначення застосовуваного права; процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; підсудність судам України справ з іноземним елементом; виконання судових доручень; визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 5 Закону України «Про міжнародне приватне право» у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом. Вибір права може бути здійснений щодо правочину в цілому або його окремої частини. Вибір права щодо окремих частин правочину повинен бути явно вираженим.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 6 «Про міжнародне приватне право» застосування права іноземної держави охоплює всі його норми, які регулюють відповідні правовідносини. Застосування норми права іноземної держави не може бути обмежене лише на тій підставі, що ця норма належить до публічного права.

За ч.1 ст. 9 Закону України «Про міжнародне приватне право» будь-яке відсилання до права іноземної держави має розглядатися як відсилання до норм матеріального права, яке регулює відповідні правовідносини, виключаючи застосування його колізійних норм, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ч.1 ст. 43, ч.ч. 1, 2 ст. 47 Закону України «Про міжнародне приватне право» сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України. Право, що застосовується до договору згідно з положеннями цього розділу, охоплює: дійсність договору; тлумачення договору; права та обов`язки сторін; виконання договору; наслідки невиконання або неналежного виконання договору; припинення договору; наслідки недійсності договору; відступлення права вимоги та переведення боргу згідно з договором. Якщо при визначенні способів та порядку виконання договору, а також заходів, які мають бути вжиті в разі невиконання або неналежного виконання договору, неможливе застосування права, зазначеного в частині першій цієї статті, може бути застосоване право держави, у якій здійснюється виконання договору

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

У відповідності до ч.1 ст. 73 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересі.

Відповідно до ч.1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Згідно з ч.1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Враховуючи те, що вимога заявника виникла на підставі контракту №Р200310-FС-1 від 10.03.2020, господарський суд зазначає про наступне.

Відповідно до п.8.2 контракту №Р200310-FС-1 від 10.03.2020 правом, що регулює цей контракт, є право Англії за домовленістю сторін. Таким чином, у розумінні ч.1 ст. 9 Закону України «Про міжнародне приватне право» у випадку наявності спору сторін контракту №Р200310-FС-1 від 10.03.2020 з приводу цього контракту, такі спори мають вирішуватись у відповідності до права Англії, та саме матеріального права вказаної країни. У випадку звернення до державних судів України, спори щодо контракту №Р200310-FС-1 від 10.03.2020 підлягають вирішенню за процесуальним законодавством України, але із застосуванням права Англії.

Одночасно, сторони контракту №Р200310-FС-1 від 10.03.2020 у п.9.1 його тексту визначили, що будь-які та всі спори, що виникають із або стосовно цього контракту, його тлумачення чи виконання вирішуються арбітражем у відповідності до Арбітражних Правил ГАФТА №125, в редакції, дійсній на дату цього контракту, знання та розуміння яких сторони підтверджують.

Так, відповідно до ст. 2 Конвенції про визнання та приведення до виконання іноземних арбітражних рішень від 10.06.1958 договірними сторонами якої є Україна, Швейцарія, кожна договірна держава визнає письмову угоду, за якою сторони зобов`язуються передавати у арбітраж всі або будь-які спори, що виникли або які можуть виникнути між ними у зв`язку із будь-яким конкретним договірним або іншим правовідношенням, об`єкт якого може бути предметом арбітражного розгляду. Термін «письмова угода» включає арбітражне застереження у договорі, або арбітражну угоду, підписану сторонами, або таке, що міститься у обміні листами або телеграмами. Суд договірної країни, якщо до нього надходить позов з питання, із якого сторони уклали угоду, передбачену цією статтею, повинен, на вимогу однієї із сторін, направити сторін до арбітражу, якщо не встановить, що поіменована угода є недійсною, втратила силу або не може бути виконана.

Оскільки, подані суду документи не вказують на те, що домовленість сторін про арбітрування їх спорів ГАФТА є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана, суд дійшов висновку, що спори сторін з приводу виконання контракту №Р200310-FС-1 від 10.03.2020 належить розглядати виключно арбітрам ГАФТА, крім забезпечувальних заходів.

Так як у розумінні ст. 136 ГПК України заходи забезпечення позову спрямовані на забезпечення позову, який заявник має намір в подальшому подати до відповідного суду, то суд, встановлюючи підсудність такої заяви, має зважати на те, чи буде позов, про забезпечення якого просить заявник, підсудний даному суду.

За приписами ст. 2 Конвенції про визнання та приведення до виконання іноземних арбітражних рішень від 10.06.1958 спір про стягнення заборгованості за контрактом №Р200310-FС-1 від 10.03.2020 може бути розглянутий Господарським судом Одеської області у випадку, якщо жодна зі сторін не заявить суду про застосування арбітражного застереження, що визначене у п.9.1 контракту.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч.1, 3-6, 8 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

За ч.ч. 1, 2 ст. 73, ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до ч.2 ст. 76, ч.1 ст. 77, ч.ч. 1, 2 ст. 79 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Господарський суд, проаналізувавши наведені сторонами обставини, оцінивши у сукупності подані ними докази, встановив наступне.

Заходи забезпечення, про які просить заявник, обґрунтовані наявністю вимоги до Компанії SPIKE TRADE AG, що виникла на підставі контракту №Р200310-FС-1 від 10.03.2020, укладеного між ТОВ «НЕВЕЛЬ» та Компанією SPIKE TRADE AG, за яким сторони домовились про продаж заявником Компанії SPIKE TRADE AG кукурудзи 3-го класу, не ГМО, 2019 року врожаю.

Фіксування переходу права власності на товар за контрактом від ТОВ «НЕВЕЛЬ» до Компанії SPIKE TRADE AG передбачено в момент прийняття товару в місці призначення. Базис поставки - DAP lncoterms-2020 - тобто, продавець вважається таким, що виконав зобов`язання по поставці після передачі покупцю товару в пункті призначення. Пунктом призначення за контрактом є за вибором покупця: ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ»; ТОВ «ІЗТ», м. Чорноморськ; ДП «Одеський морський торговельний порт»; ДП «Морський торговельний порт «Південний».

Жодного документу, складеного між сторонами контракту №Р200310-FС-1 від 10.03.2020 (ТОВ «НЕВЕЛЬ» та Компанією SPIKE TRADE AG) щодо поставки/передачі товару від заявника до Компанії SPIKE TRADE AG - в матеріалах справи немає. Виходячи з наявних матеріалів розгляду заяви акту передачі права власності на поставлену кількість товару заявником до суду заявником також не подано. Дії щодо відправки заявником товару за залізничними накладними №43737873 та №43746338 на адресу іншої юридичної особи - ТОВ «ТРАНССЕРВІС 2008» умовами укладеного між ТОВ «НЕВЕЛЬ» та Компанією SPIKE TRADE AG контракту №Р200310-FС-1 від 10.03.2020 не врегульовувались, так само як і додатковими угодами (враховуючи наявні матеріали справи).

Відповідно суд дійшов висновку про те, що право власності на товар, який був відправлений заявником, до Компанії SPIKE TRADE AG не перейшло, доказів іншого матеріали справи не містять, відповідно вимоги заявника є недоведеними.

Оцінка того, на яких правових підставах товар, який відправлявся заявником, може знаходитись у фактичному користуванні, володінні та/або розпорядженні у сторонніх юридичних осіб - господарським судом в межах розгляду заяви про забезпечення позову не надається, оскільки при розгляді заяви судом оцінюються конкретні вимоги до вжиття заходів забезпечення позову та обґрунтованість доведення заявником підстав для їх вжиття.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Така ж правова позиція викладена і у п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову».

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів тощо.

Проаналізувавши наявні матеріали, суд дійшов висновку про недоведеність заявником підстав вжиття судом заходів забезпечення позову, про які просить заявник, а також недоведеність заявником обґрунтованості обраних вимог про вжиття заходів забезпечення позову, пов`язаності обраних заходів забезпечення позову зі змістом майбутнього позову.

Також є недоведеними обставини того, що право власності на товар - кукурудзу 3-го класу, не ГМО, походження з України, 2019 року врожаю, насипом, у кількості 489,200 метричних тон, який був відправлений заявником та на який заявник відповідно просить накласти арешт та заборонити вчинення щодо нього певних дій - перейшло до Компанії SPIKE TRADE AG, так само як не доведені обставини наявності у останньої на праві власності майна, що перебуває на території України.

За таких обставин, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕВЕЛЬ» про вжиття запобіжних заходів за вх.№4-26/20 від 15.05.2020 судом відмовляється.

Інші наявні документи, зокрема, надані Компанією TRANS TRADE RK SA на обґрунтування її власних господарських відносин з Компанією SPIKE TRADE AG, вищевикладених висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕВЕЛЬ» (61146, м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 144, кв. 15, ) за вх.№4-26/20 від 15.05.2020 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 20.05.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст ухвали складено 25.05.2020.

Суддя Ю.С. Бездоля