ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2020 р. Справа№ 910/1686/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Поляк О.І.

Руденко М.А.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

представники сторін не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.02.2020 р.

у справі № 910/1686/20 (суддя - Літвінова М.Є.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В:

05.02.2020 р. до господарського суду міста Києва надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, у якій заявник просив:

- заборонити звернення стягнення на підставі виконавчого документа - наказу господарського суду Черкаської області № 925/352/18 від 06.09.2019 р. на транспортні засоби:

- Автобус BOVA FHD-12280 FUTURA № НОМЕР_1 ;

- Автомобіль Камаз 4310 № НОМЕР_3 ;

- Автобус ЛАЗ-695Н № НОМЕР_4 ;

- Автомобіль ГАЗ-66 НОМЕР_5 ;

- АВТОМОБИЛЬ SKODA OCTAVIA ДЕРЖ.НОМЕР НОМЕР_6 ;

- Автомобіль ВАЗ-212300-55LC NIVA CHEVROLET НОМЕР_7 ;

- Автокран КС-3575А 10-20Т-С КрАЗ-250 держ. № НОМЕР_8 ;

- АВТОМОБІЛЬ МАЗ-53366, ДЕРЖ. НОМЕР_9 ;

- Автокран КС-3575А КрАЗ-250 держ. № НОМЕР_10 ;

- АВТОМОБИЛЬ КРАЗ-5444 ДЕРЖ.НОМЕР НОМЕР_11 ;

- АВТОМОБІЛЬ КРАЗ-6510 ДЕРЖ.НОМЕР НОМЕР_12 ;

- Автомобіль ГАЗ-33023 держ. № НОМЕР_13 ;

- НАПІВПРИЧІП МАЗ-9397 ДЕРЖ.НОМЕР НОМЕР_14 ;

- Автомобіль МАЗ-64229 тягач держ. № НОМЕР_15 ;

- Автобус ЛАЗ- А141 JT держ. № НОМЕР_17 ;

- Автомобіль ГАЗ-ЗЗО21 держ. № НОМЕР_18 ;

- АВТОМОБІЛЬ МАЗ-5551 ДЕРЖ.НОМЕР НОМЕР_19 ;

- АВТОМОБИЛЬ ГАЗ-3308 СПГ ДЕРЖ.НОМЕР НОМЕР_20 ;

- АВТОМОБІЛЬ ЗИЛ-131 СПГ ДЕРЖ.НОМЕР НОМЕР_21 ;

- АВТОМОБІЛЬ SKODA OCTAVIA ДЕРЖ.НОМЕР НОМЕР_22 ;

- Автомобіль ВАЗ- 212300 L NIVA CHEVROLET № НОМЕР_24 ;

- Автомобіль КрАЗ-260 цистерна держ. № НОМЕР_25 ;

- Автомобіль КрАЗ-5444 тягач держ. № НОМЕР_26 ;

- Автомобіль КамАЗ-43101 держ .№ НОМЕР_27 ;

- Автомобіль КамАЗ-5320 бортовий держ. № НОМЕР_28 ;

- Автомобіль Фіат Дукато Панорама НОМЕР_29 ;

- АВТОСАМОСКИД ЗІЛ- ММЗ 4502 СПГ № НОМЕР_30 ;

- АВТОМОБІЛЬ ГАЗ 31029 СПГ НОМЕР_31 ;

- МІКРОАВТОБУС ПАС.ГАЗ -32213 ПЕ -СПГ № НОМЕР_34 ;

- АВТОМОБІЛЬ УАЗ- З1514 СПГ держ. № НОМЕР_36 ;

- АВТОМОБІЛЬ УАЗ- З1514 СПГ НОМЕР_37 ;

- АВТОБУС ГАЗЕЛЬ ГАЗ-32213 ПЕ СПГ № НОМЕР_38 ;

- Авто легковий ГАЗ-31105, кузов Седан № НОМЕР_39 ;

- Д ПАЗ 3205 НОМЕР_66 (автобус-О);

- Автомашина асенізаційна ГАЗ-53" АЕ " ДЕРЖ № НОМЕР_42 ;

- БЕНЗОВОЗ ЗИЛ-131 АТ34 ,4Ш. НОМЕР_44 . НОМЕР_45 ;

- Автомобіль ГАЗ-33023 держ. № НОМЕР_46 ;

- Автомобіль УАЗ-31514 держ. № НОМЕР_47 ;

- Автомобіль ГАЗ-3110 держ. № НОМЕР_48 ;

- Автомобіль УАЗ-3909.45-330 держ. № НОМЕР_49 ;

- Автокран КС-3575А КрАЗ-250 держ. № НОМЕР_50 ;

- Автомобіль ГАЗ -33021 ПЕ -СПГ держ. № НОМЕР_52 ;

- Автомобіль ГАЗ 330232-206 держ. № НОМЕР_53 ;

- Напівпричіп ЧМЗАП-5523 платформа держ. № НОМЕР_54 ;

- Автомобіль УАЗ-2206 держ. № НОМЕР_55 ;

- Автомобіль ЗиЛ-131 спеціальний держ. № НОМЕР_56 ;

- Автомобіль ЗиЛ-131 фургон держ. № НОМЕР_57 ;

- Автомобіль КрАЗ-255 Б1 тягач держ. № НОМЕР_58 ;

- Автомобіль КрАЗ-255 Б1 аварійний держ. № НОМЕР_59 ;

- Автокран КС-4574 10-20Т-С КрАЗ-65101 д. № НОМЕР_60 ;

- Автомобіль ГАЗ-330210 держ. № НОМЕР_61 ;

- Автобус DODGE RAM держ. № НОМЕР_62 ;

- Автомобіль ВАЗ-212300L NIVA CHEVROLET д. № НОМЕР_63 ;

- Спец. автомобіль ЗиЛ 131 НОМЕР_65 , а також заборонити державним та приватним виконавцям вчиняти будь-які дії щодо вказаних транспортних засобів.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник вказував на те, що 18.09.2019 р. постановою Кабінету Міністрів України № 840 "Про відокремлення діяльності з транспортування природного газу та забезпечення діяльності оператора газотранспортної системи" затверджено план заходів з виконання вимог щодо відокремлення і незалежності оператора газотранспортної системи.

Відповідно до пункту 1 постанови Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 3011 від 24.12.2019 р. "Про видачу ліцензії з транспортування природного газу товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор ГТС України" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України".

На виконання пункту 6 Плану заходів з виконання вимог щодо відокремлення і незалежності оператора газотранспортної системи ТОВ "Оператор ГТС України" отримав від акціонерного товариства "Укртрансгаз" транспортні засоби, які є внеском до статутного капіталу, що підтверджується актами приймання-передачі основних засобів №№ 5, 9, 10, 11 від 22.11.2019 р.

31.01.2020 р. листом № 1001ВИХ-20/553 акціонерне товариство "Укртрансгаз" повідомило товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", що у приватного виконавця Кісельової Віталіни Володимирівни знаходиться виконавче провадження № 61022068 з виконання наказу господарського суду Черкаської області у справі № 925/352/18 від 06.09.2019 р., і 24.01.2020 р. винесено постанову про арешт майна, яке передано до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України".

За твердженнями заявника, акціонерне товариство "Укртрансгаз", як колишній власник транспортних засобів, повинно було їх зняти з обліку в органах МВС для реєстрації за товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", проте вказаних дій не здійснено.

З огляду на наведене, на думку заявника, у випадку невжиття заявлених ним заходів забезпечення позову буде утруднене виконання рішення суду за позовом щодо зняття арешту (предмет майбутнього позову), оскільки транспортні засоби можуть бути реалізовані на користь третіх осіб в межах виконавчого провадження № 61022068. Окрім того, забезпечення позову до подання позовної заяви не порушить прав та інтересів третіх осіб, оскільки заходи забезпечення направлені на здійснення господарської діяльності шляхом фактичного використання транспортних засобів, які належать заявнику на праві власності та господарського відання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.02.2020 р. у справі № 910/1686/20 відмовлено у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що заборона звернення стягнення на підставі наказу у іншій справі, а також заборона державним та приватним виконавцям вчиняти будь-які дії щодо транспортних засобів не може забезпечити ефективний захист прав заявника у даній справі. Суд також зазначив, що забезпечення майбутніх вимог, шляхом заборони виконання судового рішення за виконавчим документом у справі № 925/352/18 від 06.09.2019 р., є недопустимим та не передбаченим процесуальним законом.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

Наводячи підстави скасування оскаржуваної ухвали, апелянт зазначав, що існує вірогідність відчуження транспортних засобів, які належать йому на праві власності та господарського відання, оскільки у межах виконавчого провадження № 61022068 на автомобілі накладено арешт, і у разі їх реалізації діяльність скаржника буде заблокована. Водночас, заявлені у майбутньому вимоги будуть стосуватися зняття арешту з транспортних засобів, які належать апелянту, а отже заява про забезпечення позову направлена на користування майном до прийняття судового рішення, унеможливлення продажу транспортних засобів у межах виконавчого провадження та накладення нових арештів. За твердження заявника, реалізація транспортних засобів на користь третіх осіб призведе до неможливості фактичного виконання рішення (у разі задоволення позову за результатам розгляду спору щодо зняття арешту), а також забезпечення захисту інтересів позивача. Окрім наведеного, апелянт звертав увагу апеляційного суду, що просив забезпечити позов шляхом заборони та зупинення виконавчого провадження лише щодо своїх транспортних засобів, і вважав помилковими висновки суду першої інстанції щодо недопустимості таких засобів забезпечення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Поляк О.І., Смірнова Л.Г., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 18.03.2020 р.

16.03.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від приватного акціонерного товариства "Уманьгаз" надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

16.03.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2020 р., у зв`язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. на лікарняному, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Поляк О.І., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 р. прийнято апеляційну скаргу до провадження у визначеному складі суддів та призначено справу до розгляду на 22.04.2020 р.

06.04.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

08.04.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від приватного виконавця Кісельова В.В. надійшли письмові пояснення щодо зняття арешту з майна та прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження № 61022068.

22.04.2020 р. справу № 910/1686/20 знято з розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 р. призначено справу до розгляду на 27.05.2020 р.

18.05.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від апелянта та приватного акціонерного товариства "Уманьгаз" надійшли клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на відсутність предмету спору, у зв`язку з фактичним виконання боржником своїх зобов`язань у виконавчому провадженні № 61022068 (сплатою грошових коштів).

В силу дії пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як вбачається з вказаної процесуальної норми, вона регулює питання, що пов`язані з розглядом справи за наслідком розгляду позовної заяви (за відкритим за позовною заявою провадженням), тож вказані заяви про закриття провадження у справі відхилені судом апеляційної інстанції.

Представники сторін у судове засідання, що відбулось 27.05.2020 р., не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце. За висновками суду неявка учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно частини 1 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення його законних вимог.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 р. у справі № 910/1040/18.

Водночас, заявник просив господарський суд вжити заходи забезпечення майбутнього позову, шляхом заборони звернення стягнення на транспортні засоби під час виконання наказу господарського суду Черкаської області № 925/352/18 від 06.09.2019 р., а також заборони державним та приватним виконавцям вчиняти будь-які дії щодо вказаних транспортних засобів, мотивуючи тим, що останні передані ТОВ "Оператор ГТС України" акціонерним товариством "Укртрансгаз" у вигляді внеску до статутного капіталу, передання яких підтверджується актами приймання-передачі основних засобів №№ 5, 9, 10, 11 від 22.11.2019 р.

Колегія суддів у цьому зв`язку окремо звертає увагу на ту обставину, що розпорядження майном, відносно якого прийнято судове рішення, не має правових наслідків, до яких прагнули сторони, і порушує публічний порядок.

Згідно із статтею 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

В свою чергу, статтею 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Враховуючи зазначені норми в сукупності, суд першої інстанції правомірно зазначив, що суд не наділений правом зупинення виконання судового рішення в рамках забезпечення позову.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.01.2020 р. у справі № 905/1115/19.

Європейський суд з прав людини вказав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 р. заява № 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997р.). Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у зазначеній ст. 1 Першого протоколу (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі "Агрокомплекс проти України").

У рішенні від 15.10.2009 р. Європейський суд з прав людини у справі " Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту ст. 1 Першого протоколу.

Натомість, з урахування положень ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" та статтей 339, 340 Господарського процесуального кодексу України (сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права, а відповідна скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції) арешт може бути знятий в порядку, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження" та розділом V Господарського процесуального кодексу України в межах справи № 925/352/18.

Таким чином, місцевий господарський суд, надав повну та всебічну оцінку доводам заявника щодо заявлених заходів забезпечення позову, і з дотриманням норм процесуального права правомірно відмовив у задоволенні заяви за відсутності правових підстав для вжиття таких заходів.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Твердження апелянта, які викладені ним в апеляційній скарзі, встановлених обставин не спростовують, а тому судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятої судом першої інстанції ухвали у даній справі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.02.2020 р. у справі № 910/1686/20 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 07.02.2020 р. у справі № 910/1686/20 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/1686/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 09.06.2020 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді О.І. Поляк

М.А. Руденко