ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2020 р. Справа№ 910/15520/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Михальської Ю.Б.

за участю секретаря судового засідання Котенка О.О.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 20.05.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд", Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 10.02.2020 (повний текст рішення суду складено 10.02.2020)

у справі №910/15520/19 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд"

до Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва"

про визнання дійсним договору та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко Буд-Трейд" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" про визнання дійсним договору та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.01.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір генпідряду №26/01-18, відповідно до умов якого, позивач зобов`язався виконати визначені договором роботи, а відповідач, зокрема, передати затверджену проектну документацію. В порушення умов укладеного між сторонами договору, відповідачем не було надано позивачу проектну документацію, що позбавило можливості позивача належно виконати умови договору. В подальшому, 11.04.2018 відповідачем було направлено позивачу повідомлення №31-855 від 10.04.2018 про дострокове розірвання вищезазначеного договору в односторонньому порядку.

З огляду на викладене, у зв`язку з тим, що відповідачем не виконано взяті на себе зобов`язання в частині передачі затвердженої проектної документації, позивач просив визнати дійсним договір генпідряду №26/01-18 від 26.01.2018 та зобов`язати відповідача передати позивачу затверджену проектну документацію та виконати всі інші умови за вищезазначеним договором.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 позов задоволено частково. Зобов`язано Комунальне підприємство "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" за двостороннім актом закріплену на місці геодезичну основу, затверджену проектну документацію до початку відповідних робіт, дозвіл або декларацію на право виконання будівельних робіт та будівельний майданчик за договором генерального підряду №26/01-18 від 26.01.2018. Присуджено до стягнення з Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва у справі №910/15520/19 в частині відмови у задоволенні вимоги про визнання дійсним Договору генерального підряду №26/01-18 від 26.01.2018, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Стягнути з Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" витрати по сплаті судового збору.

До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/15520/19. Клопотання обґрунтоване тим, що копію повного тексту судового рішення скаржником отримано поштою 14.02.2020.

Короткий зміст апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі, позивач зазначає, що задоволення судом першої інстанції позовної вимоги про зобов`язання відповідача передати позивачу за двостороннім актом закріплену на місці геодезичну основу, затверджену проектну документацію до початку відповідних робіт, дозвіл або декларацію на право виконання будівельних робіт та будівельного майданчика за договором і разом з цим, відмова у задоволенні вимоги позивача про визнання спірного договору дійсним призводить, на думку позивача, до двозначності для розуміння і трактування судового рішення.

Разом з цим, позивач наголошує на тому, що ним подано позовну заяву по цій справі, саме, для поновлення порушеного права, яке в першу чергу стосується визнання спірного договору дійсним.

Таким чином, позивач вважає, що повноцінним способом захисту його порушеного права є одночасне визнання дійсним договору та зобов`язання відповідача передати позивачу затверджену проектну документацію та всі інші умови за зазначеним договором.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/15520/19. Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" повністю. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи покласти на позивача.

Короткий зміст апеляційної скарги Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" та узагальнення її доводів

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що висновки викладені у рішенні суду першої інстанції невідповідають обставинам справи та наданим документам, а також дане судове рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки на думку відповідача, постановлено без всебічного та повного з`ясування дійсних обставин справи і належної правової оцінки зібраних доказів, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Разом з цим, відповідач посилається на те, що дійсно між сторонами було укладено спірний Договір генпідряду №26/01-18 від 29.01.2018. Після укладення зазначеного договору до відповідача надійшов лист Державної аудиторської служби щодо проведення перевірки щодо можливих порушень законодавства у сфері закупівель. Так, за наслідками вказаної перевірки Державною аудиторською службою України відповідачу були надані рекомендації щодо усунення виявлених порушень законодавства у сфері закупівель, зокрема, щодо усунення порушень або проведення нової процедури закупівель у разі неможливості усунення порушень.

Таким чином, за твердженням відповідача, усунути порушення на етапі укладеного Договору вже було неможливо, тому відповідач прийняв рішення про розірвання договору та проведення нової процедури закупівель, у зв`язку з чим, на підставі п.17.2 Договору генпідряду №26/01-18 від 29.01.2018 та листа Державної аудиторської служби №31-14/377 від 28.03.2018 відповідачем було направлено на адресу позивача повідомлення про дострокове розірвання договору.

Також, відповідач звертає увагу на те, що у 2018 році ТОВ "Еко Буд-Трейд" зверталось до Господарського суду міста Києва із аналогічним позовом до КП "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" з тим самим предметом і з тих же підстав, за наслідками розгляду якого, рішенням Господарського суду міста Києва від 21.08.2018 у справі №910/5583/18 у задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі.

Короткий зміст відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" на апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" та узагальнення його доводів

Заперечуючи проти апеляційної скарги позивач наголошує на тому, що предмети спорів у справі №910/5583/18 та справі № 910/15520/19 є різними, оскільки визнання правочину недійсним та визнання дійсним договору є різними матеріально - правовими вимогами.

За твердженням позивача, відповідачем не було надано жодного доказу або документу, який би підтверджував факт істотного порушення спірного договору позивачем, в тому числі порушення будівельних норм і правил, вимог проектної документації, набранням законної сили рішення суду про визнання банкрутом, ліквідації тощо. Тому, на думку позивача, зміст пункту 17.2. договору не містить підстав для відмови відповідача від договору в односторонньому порядку за відсутності обставин, передбачених вказаним пунктом спірного договору.

Також позивач вважає, що посилання відповідача на лист Державної аудиторської служби України від 28.03.2018 не заслуговують уваги, оскільки вказаний лист не є нормативно-правовим актом та за своєю природою носить інформаційний, рекомендаційний характер.

Процедура апеляційного провадження у Північному апеляційному господарському суді

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/15520/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/15520/19; призначено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" до розгляду на 15.04.2020.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 12.03.2020 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Михальської Ю.Б., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/15520/19 залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині на підставі ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2020 повідомлено учасників справи №910/15520/19, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/15520/19 не відбудеться 15.04.2020. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" призначено на 20.05.2020.

08.04.2020 до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов лист до якого додано платіжне доручення №5910 від 25.03.2020 про сплату судового збору в сумі 2881,50 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/15520/19; призначено розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" для спільного розгляду з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" в судовому засіданні на 20.05.2020.

В судове засідання, яке відбулося 20.05.2020 з`явилися представники позивача та відповідача, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд", Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва".

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи

27.10.2017 на електронній платформі "PROZORRO" відповідачем оголошено про проведення процедури закупівлі та розміщено тендерну документацію.

Предметом закупівлі є будівництво каналізації Д=1200 мм L=1150 м по вул. Урлівській від вул. Здолбунівської до вул. А. Ахматової (ДСТУ Б.Д.1.1.-1:2013) (45000000-7 Будівельні роботи) (ген підрядні роботи).

Позивачем було надано тендерні пропозиції на тендерну документацію відповідача. Потім позивача визначено переможцем процедури закупівлі по зазначеному вище предмету, недоліків в тендерній пропозиції позивача виявлено не було.

Пунктом 15 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що переможцем процедури закупівлі є учасник, тендерна пропозиція якого відповідає всім критеріям та умовам, що визначені у тендерній документації, і визнана найбільш економічно вигідною, та якому замовник повідомив про намір укласти договір, або учасник, якому замовник повідомив про намір укласти договір за результатами застосування переговорної процедури закупівлі.

26.01.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір генпідряду №26/01-18, відповідно до умов якого відповідач (замовник) доручає, а позивач (генпідрядник) зобов`язується виконати на свій ризик власними і залученими силами, засобами і способами роботи по об`єкту "Будівництво каналізації Д-1200 мм L=1150 м по вул. Урлівській від вул. Здолбунівської до вул. А. Ахматової (ДСТУ Б.Д.1.1.-1:2013) (45000000-7 Будівельні роботи), відповідно до затвердженої проектної документації, діючих норм і стандартів, здати у встановлені цим договором строки об`єкт в експлуатацію замовнику, усунути за свій рахунок недоробки/недоліки/дефекти, що зумовлені неякісним виконанням робіт та виявлені в процесі приймання робіт і в гарантійні строки експлуатації об`єкту, а замовник зобов`язується передати затверджену проектну документацію, прийняти закінчені роботи та оплатити їх (п.1.1 договору).

Відповідно до п.5.1. договору, строки виконання робіт визначаються датою їх початку та закінчення.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що календарною датою початку робіт: 01.02.2018, кінцевий строк закінчення робіт: 21.01.2019.

Замовник зобов`язаний до початку робіт передати генпідряднику за двостороннім актом: закріплену на місцевості геодезичну основу; затверджену проектну документацію до початку відповідних робіт (також при внесенні змін до проектної документації) - 2 екземпляра згідно акту прийому-передачі; дозвіл або декларацію на право виконання будівельних робіт (п.9.1.1 договору).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 31.01.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (п. 21.1. договору).

28.03.2018 Державною аудиторською службою України було направлено відповідачу лист №31-14/377 про надання рекомендацій, у якому Державна аудиторська служба України зазначила, що за наслідками проведеної перевірки було встановлено наявність порушень при проведенні електронних торгів, зокрема, за результатами аналізу тендерних пропозицій встановлено, що пропозиція, зокрема, позивача не відповідає вимогам тендерної документації, у зв`язку з відсутністю документального підтвердження відповідності технічним, якісним та іншим вимогам до предмета закупівлі, а відтак в порушення вимог законодавства замовник не відхилив тендерну пропозицію, що було його обов`язком, а не правом та уклав з позивачем договір №26/01-181 від 26.01.2018 на суму 124,4 млн. грн.

На підставі викладеного Державною аудиторською службою України було надано рекомендації щодо усунення зазначених порушень у сфері закупівель, за умови неможливості усунення вказаних порушень провести нову процедуру закупівлі з дотриманням чинного законодавства та у майбутньому здійснювати закупівлі з дотриманням вимог чинного законодавства у сфері закупівель.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2018 року позивач отримав від відповідача повідомлення від 10.04.2018 №31-855 про дострокове розірвання договору в односторонньому порядку. В обґрунтування підстав розірвання договору в односторонньому порядку, відповідач посилався на п.17.2 Договору та лист Державної аудиторської служби України від 28.03.2018 №31-14/377 про усунення порушень законодавства.

Згідно з п. 17.2 договору, замовник та генпідрядник можуть достроково розірвати даний договір генпідряду в односторонньому порядку, у випадках зазначених нижче.

Відповідно до п. 17.2.1 договору, замовник має право у будь-який час до закінчення робіт достроково розірвати даний договір в односторонньому порядку, оплативши генпідряднику фактично виконану частину робіт за таких обставин, але не виключно: - якщо генпідрядник впродовж 10 робочих днів від запланованої за цим договором генпідряду дати не розпочав роботи або має місце відставання від календарного плану виконання робіт більш ніж на 30 календарних днів за виключенням передбачених цим договором випадків, коли таке відставання не залежить від генпідрядника; - за наявності істотних порушень генпідрядником умов договору генпідряду; - порушення генпідрядником будівельних норм і правил, вимог проектної документації; - набрання законної сили рішенням суду про визнання генпідрядника банкрутом;

- ліквідація генпідрядника.

Отже, причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання дійсним договору генпідряду №26/01-18 від 26.01.2018 та зобов`язання відповідача виконання умови за вказаним договором.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 позов задоволено частково. Зобов`язано Комунальне підприємство "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" за двостороннім актом закріплену на місці геодезичну основу, затверджену проектну документацію до початку відповідних робіт, дозвіл або декларацію на право виконання будівельних робіт та будівельний майданчик за Договором генерального підряду №26/01-18 від 26.01.2018. Присуджено до стягнення з Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Позиція Північного апеляційного господарського суду

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційних скарг, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшла висновку про наступне.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

До господарського суду вправі звернутись кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, тобто має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту.

Визначення предмета, підстав позову та відповідача у спорі - це право, яке належить позивачеві, натомість установлення обґрунтованості позову - обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які спрямовані на припинення оспорювання або порушення суб`єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення. Після з`ясування фактичних обставин суд може зробити висновок про відповідність заявленої матеріально правової вимоги способам захисту права і про порушення охоронюваного законом інтересу позивача. Підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Реалізуючи право на судовий захист, передбачене ст. 55 Конституцією України, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло.

Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Правосуддя, за своєю суттю, визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Зазначені висновки викладено в абз. 9 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003.

Статтею 5 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи інтересу підлягають судовому захисту й у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту, колегія суддів вважає, що вимога про визнання протиправними дій відповідача про розірвання договору у сукупності з вимогами про визнання договору дійсним та правовідносин чинними є ефективним засобом відновлення порушеного права.

Такої ж позиції дотримується Касаційний господарський суду у складі Верховного Суду у постанові від 12.12.3019 у справі № 902/48/19.

За правилами ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу вимог частин 1, 2 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 2. ст. 651 Цивільного кодексу України, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину (ст. 202 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Таким чином, коли сторона реалізує своє право на одностороннє розірвання договору, вона зобов`язана достеменно довести підставу для такого розірвання, тобто об`єктивні обставини, що склались у сторони, яка вимагає розірвання договору.

Колегією суддів з підтвердженням матеріалами справи встановлено, що у справі відсутні докази наявності підстав для застосування відповідачем права на односторонню відмову від договору, зокрема не надано жодних доказів, які б підтверджували факт істотного порушення договору позивачем, в тому числі порушення будівельних норм і правил, вимог проектної документації, набрання законної сили рішення суду про визнання банкрутом, ліквідації тощо.

Відповідно до п.17.4. договору передбачено, що договір генпідряду вважається розірваним після підписання додаткової угоди про розірвання договору генпідряду уповноваженими представниками обох сторін та скріплення печатками, крім випадків, визначених у п.17.2 Договору генпідряду.

З огляду на викладене, у зв`язку з тим, що правові підстави для розірвання договору відсутні, а сторонами не підписувалось жодних додаткових угод, тому договір є дійсним.

Крім того, у своєму Листі від 28.03.2018 Державна аудиторська служба України України зазначає "З метою попереджень порушень у сфері закупівель, керуючись пунктом 2 статті 8 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в України" Державна аудиторська служба рекомендує: 1) усунути зазначені порушення законодавства у сфері закупівель; 2) за умови неможливості усунення вказаних порушень провести нову процедуру закупівлі з дотриманням чинного законодавства; 3) у майбутньому здійснювати закупівлі з дотриманням вимог чинного законодавства у сфері закупівель.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що лист Державної аудиторської служби України не є нормативно-правовим актом, він має лише рекомендаційний, інформаційний характер, тому не встановлює жодних правових норм і не може бути покладений в основу для вирішення спірних правовідносин.

В той же час, відповідно до ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України, замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Так, окрім умов договору, право на односторонню відмову замовника від договору в будь-який час до закінчення роботи встановлено імперативними нормами Цивільного кодексу України (ч.4 ст.849 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Як правильно встановлено місцевим господарським судом, особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання договору генпідряду №26/01-18 від 26.01.2018 дійсним.

В той же час, згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За умовами п.7.1 договору, замовник протягом 5-ти робочих днів після підписання цього договору генпідряду, але, в будь-якому разі, до початку виконання робіт передає, а генпідрядник приймає відведений в установленому порядку будівле ний майданчик (з усіма необхідними документами на виконання робіт, які оформлені відповідно до чинного законодавства України) по Акту прийому-передачі на період до завершення виконання робіт. Разом з будівельним майданчиком повинні бути передані точки підключення електропостачання.

Відповідно до п.9.1.1 договору, замовник зобов`язаний до початку робіт передати генпідряднику за двостороннім актом: - закріплену на місцевості геодезичну основу; - затверджену проектну документацію до початку відповідних робіт (також при внесенні змін до проектної документації) - 2 екземпляра згідно акту прийому-передачі;- дозвіл або декларацію на право виконання будівельних робіт.

Судова колегією погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали справи не містять підписаного сторонами, на виконання п.7.1 договору, акту приймання-передачі будівельного майданчика, а також акту приймання-передачі зазначеної в п.9.1.1 договору документації, що в свою чергу позбавляє генпідрядника можливості розпочати виконання робіт за договором.

Таким чином, колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача передати за двостороннім актом закріплену на місцевості геодезичну основу, затверджену проектну документацію до початку відповідних робіт (також при внесенні змін до проектної документації) - 2 екземпляра згідно акту прийому-передачі та дозвіл або декларацію на право виконання будівельних робіт, а також передання будівельного майданчика.

Доводи відповідача наведені в апеляційній скарзі стосовно того, що у 2018 році ТОВ "Еко Буд-Трейд" зверталось до Господарського суду міста Києва із аналогічним позовом до КП "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" з тим самим предметом і з тих же підстав, за наслідками розгляду якого рішенням Господарського суду міста Києва від 21.08.2018 у справі №910/5583/18 у задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі, колегія суддів відхиляє, оскільки справа №910/5583/18 не є аналогічною зі справою №910/15520/19 та містять різний предмет спору.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не зовсім вірно застосував норми матеріального права, не з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи в частині позовних вимог про визнання договору дійсним, а тому апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення суду - скасуванню частково, в частині відмови у задоволені позову з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Також судова колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача не вбачається.

Судові витрати

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги позивача, згідно зі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за їх подання і розгляд покладаються на відповідача.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги відповідача, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" задовольнити.

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/15520/19 скасувати в частині відмови у задоволенні позову та викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

"Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір генерального підряду № 26/01-18 від 26.01.2018 укладеним між Комунальним підприємством "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" (01014, м. Київ, вул. Петра Болбачана, буд. 6; ідентифікаційний код 05445267) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко-Буд-Трейд" (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, буд. 18, оф. 325; ідентифікаційний код 39532133).

Зобов`язати Комунальне підприємство "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" (01014, м. Київ, вул. Петра Болбачана, буд. 6; ідентифікаційний код 05445267) передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Еко Буд-Трейд" (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, буд. 18, оф. 325; ідентифікаційний код 39532133) за двостороннім актом закріплену на місці геодезичну основу, затверджену проектну документацію до початку відповідних робіт, дозвіл або декларацію на право виконання будівельних робіт та будівельний майданчик за Договором генерального підряду №26/01-18 від 26.01.2018.

Стягнути з Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" (01014, м. Київ, вул. Петра Болбачана, буд. 6; ідентифікаційний код 05445267) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Буд-Трейд" (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, буд. 18, оф. 325; ідентифікаційний код 39532133) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві грн 00 коп)".

Стягнути з Комунального підприємства "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" (01014, м. Київ, вул. Петра Болбачана, буд. 6; ідентифікаційний код 05445267) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Буд-Трейд" (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, буд. 18, оф. 325; ідентифікаційний код 39532133) 5763,00 грн. (п`ять тисяч сімсот шістдесят три грн 00 коп) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи №910/15520/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 28.05.2020.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

Ю.Б. Михальська