СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2020 р. Справа № 905/169/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Радіонова О.О.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.1127) на рішення господарського суду Донецької області від 12.03.2020 (суддя Матюхін В.І., повний текст складено 13.03.2020) у справі №905/169/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Енергопром" (01103, м.Київ, вул. Проф. Підвисоцького, будинок 10/10, офіс 60; код ЄДРЮОФОПГФ 30674659)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" (85612, Донецька область, Мар`їнський район, м. Курахове, вул. Енергетиків, буд. 34 ;код ЄДРЮОФОПГФ 31831942)

про стягнення 117647,79 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Енергопром" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" заборгованості в загальному розмірі 117647, 79 грн., в тому числі: 109 620 грн.- основного боргу, 1096,20 грн. - інфляційних втрат, 5481 грн. - пені, 1450,59 грн. - 3% річних, за неналежне виконання зобов`язань за договором №6181-ВЭ-КуТЭС від 26.06.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, в порушення умов договору №6181-ВЭ-КуТЭС від 26.06.2019, не оплатив поставлений позивачем за видатковою накладною №21 від 09.07.2019 товар на суму 109620 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.03.2020 у справі №905/169/20 позов задоволено.

В наведеному рішенні суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту поставки позивачем відповідачу товару на суму 109620 грн. Як зазначено в оскаржуваному рішенні суду, відповідачем не виконано свої зобов`язання з оплати поставленого товару, у зв`язку з чим правомірним є стягнення з відповідача 109620 грн. основного боргу, а також пені на підставі п.6.8 договору, 3% річних та інфляційних втрат на підставі ст.625 Цивільного кодексу України.

Відповідач із вказаним рішенням не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить це рішення скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що договір №6181-ВЭ-КуТЭС від 26.06.2019 підписаний Валантір С.М. на підставі довіреності №132/ВЭ/2019 від 01.02.2019, яка видана генеральним директором ТОВ "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" під впливом помилки, оскільки загальні збори учасників товариства не уповноважували генерального директора на укладення цього договору. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що договір №6181-ВЭ-КуТЭС від 26.06.3019 є фіктивним. Вказані доводи, як зазначає відповідач, були викладені ним в зустрічній позовній заяві, однак, суд першої інстанції повернув зустрічний позов ухвалою суду від 25.02.2020.

Позивач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів відповідача заперечує, зокрема, з тих підстав, що відповідач прийняв поставлений товар без зауважень, а отже, навіть у разі укладення договору з перевищенням повноважень, відповідач, відповідно до ч.2 ст.241 Цивільного кодексу України, схвалив правочин. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - без змін.

Позивач та відповідач в судове засідання 26.05.2020 не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Клопотань про відкладення розгляду справи від сторін не надходило.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, належним чином повідомлено позивача та відповідача про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

26.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" (покупець) в особі директора відокремленого підрозділу "Курахівська теплова електрична станція" ТОВ "ДТЕК СХІДЕНЕРГО", який діяв на підставі довіреності №132/ВЭ/2019 від 01.02.2019 (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Енергопром", в особі генерального директора, який діяв на підставі статуту (постачальник) укладено договір постачання №6181-ВЭ-КуТЭС (далі-договір) (а.с.5).

Договір укладено з урахуванням протоколу погодження розбіжностей від 26.06.2019, в якому сторони погодили редакцію п.2.15 договору, що встановлює межі відповідальності постачальника (а.с.15).

Згідно п.1.1 договору, в порядку та на умовах, передбачених цим договором, постачальник зобов`язується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, код згідно УКТ ВЭД 8418 21 10 00, в асортименті, кількості, в строки, за ціною і з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в специфікації.

Згідно специфікації, викладеної сторонами в п.1.1 договору, постачальник зобов`язався поставити покупцю холодильники ВЕКО RDSA 280 К20W у кількості 14 одиниць за ціною 6 525 грн. без ПДВ за од. на загальну суму 109 620 грн. з ПДВ.

Відповідно до п.4.1 договору поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та в строки, узгоджені сторонами в цьому договорі.

Умови поставки продукції - DDP, згідно «Інкотермс-2010», з урахуванням умов і застережень, що містяться в договорі (п.4.2 договору).

Загальна сума договору складає 109 620 грн. (п.5.1 договору).

В п.5.4 договору сторони узгодили, що розрахунки за продукцію, яка постачається постачальником за цим договором, здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на 30 (тридцятий) календарний день з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку і за умови належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 цього договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунка покупця.

За умовами п.6.8 договору у разі несвоєчасної оплати продукції, покупець за письмовою вимогою постачальника, сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості своєчасно неоплаченої продукції, однак не більше 5% від вартості своєчасно неоплаченої продукції.

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2019, а в частині виконання зобов`язань - до повного виконання сторонами грошових зобов`язань (п.8.1 договору).

На виконання умов договору та специфікації позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 109620 грн., що підтверджується видатковою накладною №21 від 09.07.2019, яка підписана обома сторонами та скріплена печатками підприємств (а.с.16), а також товарно-транспортною накладною №21 від 09.07.2019 (а.с.18, 18 зворот).

Позивач виставив відповідачу рахунок №12 від 09.07.2019 на оплату поставленого товару на суму 109620 грн. (а.с.19).

Як зазначає позивач, відповідач поставлений товар не оплатив.

Позивач направив відповідачу лист №409-П від 11.09.2019, в якому повідомив про те, що ТОВ "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" були передані видаткова накладна №21 від 09.07.2019; рахунок на оплату №12 від 09.07.2019; товарно-транспортна накладна №21 від 09.07.2019; документ про якість (інструкції по експлуатації) та гарантійні талони у кількості 14 шт., у зв`язку з чим просив повідомити про обставини, якими зумовлена неоплата поставленого товару (а.с.20-22).

У зв`язку із неотриманням відповіді на вказаний лист, позивач надіслав на адресу відповідача претензію №410-П від 12.09.2019 про сплату заборгованості у сумі 109 620 грн. (а.с.23-25)

Претензію залишено відповідачем без відповіді.

В подальшому позивач листами №473-П від 09.10.2019 та №505-П від 28.10.2019 повторно повідомляв відповідача про існуючу заборгованість та просив терміново її погасити (а.с.26, 27).

Відповідач заборгованість в добровільному порядку не сплатив, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Судова колегія враховує наступне.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства...

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За положеннями статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт поставки позивачем відповідачу товару на загальну суму 109620 грн., підтверджується видатковою накладною №21 від 09.07.2019 (а.с.16).

Вказана накладна містять всі обов`язкові реквізити, передбачені законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", зокрема, посилання на договір №6181-ВЭ-КуТЭС від 26.06.2019, дату складання, найменування, вартість товару, підписана представниками сторін без будь-яких зауважень, скріплена печатками підприємств.

Крім того, на підтвердження факту поставки товару позивачем надано суду товарно-транспортну накладну №21 від 21.07.2019 (а.с.18, 18 зворот).

Під час розгляду справи судом першої інстанції та в апеляційній скарзі відповідач не заперечує факт поставки товару.

Обов`язок відповідача оплатити товар шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача на 30 (тридцятий) календарний день з дати поставки відповідної продукції передбачений п.5.4 договору.

Таким чином, позивач має право вимагати у відповідача належного виконання умов договору поставки, в тому числі, оплатити поставлений товар в повному обсязі, згідно підписаної сторонами видаткової накладної №21 від 21.07.2019 та товарно-транспортної накладної №21 від 21.07.2019.

Поставлений товар на загальну суму 109620 грн. відповідач не оплатив.

Сума боргу відповідача підтверджується наданими позивачем матеріалами (договором, специфікацією, видатковою накладною, товарно-транспортною накладною, рахунком на оплату товару).

Відповідач в добровільному порядку заборгованість не оплатив, не представив суду доказів погашення боргу.

Враховуючи непогашення відповідачем суми основного боргу, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 109620 грн.

Позивач в позові просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 1450,59 грн. за період з 09.08.2019 по 17.01.2020 та інфляційній втрати в розмірі 1096,20 грн. за період з серпня 2019 по січень 2020.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право позивача вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від відповідача за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати позивачеві.

З урахуванням п.5.4 договору, відповідач повинен був оплатити поставлений товар не пізніше 08.08.2019.

Враховуючи встановлений факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання з оплати товару, позивачем правомірно нараховано відповідачу 3% річних за період з 09.08.2019 по 17.01.2020 та інфляційні втрати за період з серпня 2019 по січень 2020.

Колегія суддів, перевіривши розрахунки позивача за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE, встановила, що розмір 3% річних за період з 09.08.2019 по 17.01.2020 складає 1459,18 грн. (менший ніж заявлено позивачем), а розмір інфляційних втрат за період з серпня 2019 по січень 2020 становить 1316,95 грн. (також менше ніж заявлено в позові).

Враховуючи диспозитивне право позивача на визначення розміру позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 3% річних та інфляційні втрати в заявленому позивачем розмірі.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в розмірі 1450,59 грн. та інфляційних втрат в розмірі 1096,20 грн.

Позивач в позові просив суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 5481 грн., нараховану за період з 09.08.2019 по 17.01.2010 з урахуванням встановленого в п.6.8 договору обмеження максимального розміру пені - не більше 5% вартості товару.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з вимогами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За умовами п.6.8 договору у разі несвоєчасної оплати продукції, покупець за письмовою вимогою постачальника, сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості своєчасно неоплаченої продукції, однак не більше 5% від вартості своєчасно неоплаченої продукції.

Отже, в п.6.8 договору розмір нарахованої позивачем пені за весь період прострочення не повинен перевищувати 5% від вартості товару.

Пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 09.08.2019 по 17.01.2020 становить 12040,18 грн.

Враховуючи, що відповідачем не оплачено товар на суму 109620 грн., 5% вартості цього товару становить 5481 грн.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня в розмірі 5481 грн., оскільки розмір пені за період з 09.08.2019 по 17.01.2020 перевищує 5% вартості товару.

В апеляційній скарзі відповідач не заперечує факт поставки товару, наявність заборгованості, не спростовує розрахунки позивача.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що договір №6181-ВЭ-КуТЭС від 26.06.2019 підписаний Валантір С.М. на підставі довіреності №132/ВЭ/2019 від 01.02.2019, яка видана генеральним директором ТОВ "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" під впливом помилки, оскільки загальні збори учасників товариства не уповноважували генерального директора на укладення цього договору. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що договір №6181-ВЭ-КуТЭС від 26.06.3019 є фіктивним. Вказані доводи, як зазначає відповідач, були викладені ним в зустрічній позовній заяві, однак, суд першої інстанції повернув зустрічний позов ухвалою суду від 25.02.2020.

З матеріалів справи вбачається, що 19.02.2020 ТОВ ДТЕК СХІДЕНЕРГО" в межах цієї справи зверталося до Господарського суду Донецької області із зустрічною позовною заявою до ТОВ «Компанія «Енергопром», в якій просило суд визнати недійсним договір поставки №6181-ВЭ-КуТЭС від 26.06.2019 (а.с.47).

В зустрічній позовній заяві ТОВ ДТЕК СХІДЕНЕРГО", посилаючись на положення Статуту підприємства, вказувало на те, що договір №6181-ВЭ-КуТЭС від 26.06.2019 підписаний Валантір С.М. на підставі довіреності №132/ВЭ/2019 від 01.02.2019, яка видана генеральним директором ТОВ "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" під впливом помилки, оскільки загальні збори учасників товариства не уповноважували генерального директора на укладення цього договору.

Як зазначає ТОВ ДТЕК «СХІДЕНЕРГО», вказані порушення при укладенні договору свідчать про його фіктивність та невідповідність статті 203 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 25.02.2020 у справі №905/169/20 відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ ДТЕК «СХІДЕНЕРГО» про поновлення строку на подання зустрічного позову. Повернуто ТОВ ДТЕК «СХІДЕНЕРГО» зустрічну позовну заяву (а.с.55).

В наведеній ухвалі суд першої інстанції послався на положення ч.1 ст.180 ГПК України, відповідно до яких, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Як зазначив місцевий господарський суд, ухвалою суду від 27.01.2020, яка отримана відповідачем 30.01.2020 відкрито провадження у справі та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, тобто, до 14.02.2020. Оскільки зустрічний позов було подано відповідачем 19.02.2020, тобто, з порушенням визначених ГПК України строків, Господарський суд Донецької області дійшов висновку про повернення зустрічної заяви на підставі ч.6 ст.180 ГПК України. Суд першої інстанції відмовив в задоволенні клопотання ТОВ ДТЕК «СХІДЕНЕРГО» про поновлення строку на подання зустрічного позову з тих підстав, що у заявника було достатньо часу для подання зустрічної позовної заяви.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 у справі №905/169/20 ухвалу Господарського суду Донецької області від 25.02.2020 залишено без змін.

Судова колегія враховує, що стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Питання недійсності договору №6181-ВЭ-КуТЭС від 26.06.2019 не є предметом позову у цій справі, що розглядається.

В межах цієї справи №905/169/20 відповідачу повернуто зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору №6181-ВЭ-КуТЭС від 26.06.2019 за ухвалою Господарського суду Донецької області від 25.02.2020, яка залишена без змін судом апеляційної інстанції.

Інших судових рішень про визнання недійсним договору №6181-ВЭ-КуТЭС від 26.06.2019 матеріали справи не містять.

Судова колегія звертає увагу відповідача, що він не позбавлений права звернутися до суду з окремим позовом про визнання недійсним договору №6181-ВЭ-КуТЭС від 26.06.2019 та у разі його задоволення переглянути рішення Господарського суду Донецької області від 12.03.2020 у цій справі №905/169/20 в порядку статтей 320-325 ГПК України.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції вимог ч.7 ст.180 ГПК України при вирішенні питання про прийняття зустрічного позову до розгляду.

Вказані доводи є необґрунтованими та не приймаються судом, оскільки ухвала Господарського суду Донецької області від 25.02.2020 про повернення зустрічної позовної заяви переглядалася в апеляційному порядку за скаргою ТОВ ДТЕК «СХІДЕНЕРГО» та була залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2020.

Отже, вказані доводи відповідача стосовно питання про повернення зустрічного позову вже були предметом дослідження та оцінки апеляційного суду.

В апеляційній скарзі відповідач також зазначає про те, що суд першої інстанції позбавив його права на участь в судовому засіданні.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.01.2020 відкрито провадження у справі №905/169/20, призначено судове засідання на 24.02.2020 о 10:20 год., явку представників визнано не обов`язковою.

30.01.2020 відповідач отримав вказану ухвалу суду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.45).

Отже, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а тому не був позбавлений права взяти участь в судовому засіданні.

З огляду на наведене, доводи відповідача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права є безпідставними.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 12.03.2020 року у справі №905/169/20 - без змін.

З урахуванням приписів статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.270, п.1 ч.1 ст. 275, ст.ст.276, 282, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення

Рішення господарського суду Донецької області від 12.03.2020 року у справі №905/169/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 01.06.2020р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.О. Радіонова