ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/709/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

розглянувши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 916/709/20

за позовом: Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (Південне шосе, 72, м. Запоріжжя, 69008)

до відповідача: Акціонерного товариства Українська залізниця (вул. Єжі Гедройця, 5, м. Київ, 03680) в особі регіональної філії Одеська Залізниця (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, Одеська обл., 65012)

про стягнення 303856,20 грн,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, в якій просило суд стягнути з відповідача на його користь суму штрафу за прострочення доставки вантажів у розмірі 303586,20 грн. Крім цього, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовій збір в сумі 4557,86 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 6930,36 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.03.2020 позовну заяву Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/709/20; ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; роз`яснено сторонам про можливість подання відповідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.05.2020 позов Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь було задоволено повністю; стягнуто з відповідача на користь позивача суму штрафу за прострочення доставки вантажів у розмірі 303856,20 грн, а також судовий збір в сумі 4557,84 грн.

Під час ухвалення судом рішення по справі судом було враховано, що позивачем на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 6930,36 грн було подано суду лише разом з позовом попередній орієнтовний розрахунок, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 27.02.2017 ЗП №001249, довіреність від 10.12.2019 на адвоката Ніколенко М.М. За цих обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення зазначених витрат на відповідача за відсутності договору, актів, рахунків тощо.

02.06.2020 до Господарського суду Одеської області від Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь надійшла заява про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №916/709/20, в якій позивач просить приєднати до матеріалів справи докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу та прийняти додаткове рішення у справі про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 5876,26 грн.

Розглянувши вищевказану заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про таке.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач при зверненні до суду на виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України та ч. 1 ст. 124 ГПК України зазначив, що розмір судових витрат позивача попередньо складається з суми судового збору в розмірі 4557,86 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6930,36 грн, надавши суду відповідний розрахунок. Разом з цим, до прийняття судом рішення від 22.05.2020 у даній справі позивач не заявив суду про те, що ним будуть подані у строки, визначені ч. 8 ст. 129 ГПК України, додаткові докази про понесення судових витрат, у зв`язку з чим суд у згаданому рішенні вирішив питання про відсутність підстав для покладення на відповідача витрат на правничу допомогу.

Також, суд вважає необхідним наголосити, що положення ГПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, застосовується і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Такий висновок було викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Як вже було зазначено судом, рішення суду у справі №916/709/20 було ухвалено 22.05.2020, а отже в силу ч. 8 ст. 129 ГПК України строк для подання додаткових доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу сплив 27.05.2020. Водночас, як вбачається з відмітки поштової установи на конверті, в якому до суду надійшли заява позивача про ухвалення додаткового рішення та докази понесення витрат на правничу допомогу, це відправлення було здійснено позивачем 29.05.2020, тобто з пропущенням строку, визначеного ч. 8 ст. 129 ГПК України. При цьому у вищевказаній заяві позивач зазначив, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень рішення суду по справі №916/709/20 було оприлюднено тільки 27.05.2020, водночас, згідно положень ГПК України п`ятиденний строк для подання додаткових доказів щодо розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, обчислюється саме з дати ухвалення рішення судом, а тому наведені позивачем обставини можуть свідчити лише про поважність причин пропуску строку, встановленого законом для подання відповідних доказів, про що позивач суд не клопотав.

З врахуванням вищевказаних обставин, суд дійшов висновку, що заяву позивача про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №916/709/20 слід залишити без розгляду, оскільки позивачем було порушено як порядок, так і строки для подання доказів понесення цих витрат, які визначені ч. 8 ст. 129 ГПК України. При цьому така позиція суду цілком узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц.

Керуючись ст.ст. 118, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь за вх. ГСОО №2-2417/20 від 02.06.2020 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №916/709/20 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили 04.06.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України, з врахуванням положень п. 4 Розділу Х Прикінцеві положення ГПК України.

Суддя Д.О. Бездоля