СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2020 р. Справа № 922/3284/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Гетьман Р.А., суддя Слободін М.М.

секретар судового засідання Рудик Т.С.

за участю представників:

від позивача : Александрова Т.В., довіреність, адвокат

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: Селепей А.І., адвокат, договір, ордер

від відповідача 3: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Харків (вх. № 682 Х/1)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020р., повний текст складено 20.01.2020р. (суддя Кухар Н.М.),

за клопотанням ОСОБА_1 (вх. № 822 від 14.01.2020)

про скасування заходів забезпечення позову,

у справі №922/3284/18

за позовом ОСОБА_2 , м. Харків

до відповідачів:

1.Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Ідалія, м. Харків

2. ОСОБА_1 , м. Харків

3. ОСОБА_3 , м. Харків

про визначення розмірів часток учасників товариства та розміру статутного капіталу товариства, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ фірми "Ідалія", ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визначення з 10.06.2017 розміру часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія": частку ОСОБА_2 у статутному капіталі учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" у розмірі 12 500,00 грн., що становить 50% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія"; частку ОСОБА_1 у статутному капіталі учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" у розмірі 12500,00 грн., що становить 50% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія"; визначення розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" в розмірі 25000,00 грн. Зобов`язання державного реєстратора провести державну реєстрацію змін до Єдиного державного реєстру щодо: виходу 10.06.2017 ОСОБА_3 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія"; внесення змін до відомостей про частку ОСОБА_2 у статутному капіталі учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" у розмірі 12500,00 грн., що становить 50% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія"; внесення змін до відомостей про частку ОСОБА_1 у статутному капіталі учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" у розмірі 12500,00 грн., що становить 50% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія".

Як на підставу для звернення з даним позовом позивач посилався на існування заяви ОСОБА_3 про вихід її зі складу учасників товариства.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.01.2019 у справі № 922/3284/18, яку залишено без змін Постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2019року, частково задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, а саме: до вирішення спору по суті у справі № 922/3284/18 заборонено державним реєстраторам, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", вчиняти, здійснювати, проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відносно/щодо Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" (61044, м.Харків, пр. Московський, 257, код 33122269), в тому числі, але не виключно, заборонено вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про зміну складу та часток засновників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, про зміну органів управління товариства, про зміну місцезнаходження товариства, про зміну розміру статутного капіталу товариства, проводити передачу реєстраційної справи товариства. В іншій частині у задоволенні заяви позивача відмовлено.

Ухвалою Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 25.04.2019року, відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Харківської області від 31.01.2019 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2019року у справі № 922/3284/18.

14.01.2020р. ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду від 31.01.2019.

Заявник зазначав, що з моменту постановлення ухвали від 31.01.2019 суттєво змінились обставини, які спричинили застосування заходів забезпечення позову. Обгрунтовуючи подане клопотання посилався, що за період чинності ухвали позивач, використовуючи наявність заходів забезпечення позову, самостійно та спільно з іншими особами, безпосередньо та опосередковано вчиняє недобросовісні дії, які суперечать інтересам Товариства та порушують його права, права інших учасників Товариства, а саме:

1) ОСОБА_4 , відомості щодо якої як про керівника Товариства містяться у ЄДР, здійснює дії, спрямовані на надання вигоди підприємству ІП "Малахіт" у спорах з Товариством. При цьому ІП "Малахіт" є пов`язаним з: ОСОБА_5 через відносини контролю ( ОСОБА_6 , чоловік ОСОБА_7 , є керівником ІП "Малахіт" згідно відомостей з ЄДР); ОСОБА_8 через відносини контролю ( ОСОБА_9 є єдиним бенефіціарним власником ІП "Малахіт" згідно відомостей з ЄДР).

06.12.2019 ОСОБА_5 подано до Харківського окружного адміністративного суду заяву про залишення без розгляду позовної заяви у справі № 520/12193/19. Позов в даній справі подано уповноваженою особою на захист прав Товариства щодо відкриття виконавчого провадження про стягнення 1 591 230,12 грн. на користь ІП "Малахіт".

12.12.2019 ОСОБА_10 до господарського суду Харківської області із заявою про відкликання позову у справі № 922/4050/19, внаслідок чого позовну заяву Товариства у справі № 922/4050/19 повернуто ухвалою зазначеного суду від 16.12.2019. Позов подано щодо скасування протесту векселя, виданого Товариством на користь ІП "Малахіт", єдиним бенефіціаром якого є позивач ОСОБА_9

24.04.2019 ОСОБА_10 до господарського суду Харківської області із заявою про відмову від позову у справі № 922/743/19, чим здійснила намагання перешкодити Товариству в захисті права власності на нерухоме майно в судовому порядку. Позовні вимоги були спрямовані на визнання недійсними договорів з відчуження Товариством нерухомого майна на користь ТОВ "Діадема Батерфляй", єдиним учасником якого на момент згаданого відчуження був ОСОБА_9 (позивач у даній справі).

ОСОБА_1 зазначено, що ОСОБА_7 було відомо про припинення загальними зборами товариства її повноважень як керівника Товариства на основі рішення, що оформлене протоколом № 30/11/18. На момент постановлення судом ухвали про забезпечення позову були відсутні видимі дії ОСОБА_7 , спрямовані на перешкоджання господарській діяльності Товариства, захисту його прав, створення переваг для позивача.

2) В ході розгляду даної справи № 922/3284/18 позивач порушує цілий ряд своїх процесуальних обов`язків. Зокрема, мало місце затягування з наданням відповідей на запитання 2-го та 3-го відповідачів в порядку статті 90 ГПК України, оскарження ухвал, що не підлягають оскарженню до суду касаційної інстанції, тим самим затягуючи розгляд справи під час дії обмежень прав інших учасників справи внаслідок вжиття заходів забезпечення позову.

3) Позивач, ОСОБА_9 , діючи через підконтрольне йому ІП "Малахіт" ініціював розгляд питання про порушення провадження у справі про банкрутство щодо Товариства. 28.12.2019 ІП «Малахіт» звернулося до господарського суду Харківської області з заявою про порушення справи про банкрутство Товариства, внаслідок чого заяву прийнято до розгляду в межах судової справи № 922/4359/19.

Наголошує на суперечливості поведінки позивача у цій справі, що вказує на те, що позов, поданий позивачем не з метою захисту його корпоративних прав, а з метою отримання іншої вигоди.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 вважає, що введені судом заходи забезпечення позову протягом строку з моменту прийняття ухвали суду від 31.01.2019:

- не виконують мету, яку переслідував суд, постановляючи Ухвалу, оскільки настання вказаних в цьому клопотанні нових обставин свідчить про відсутність у позивача справжнього наміру захистити зазначене ним в позові корпоративне право;

- сприяють досягненню іншої мети позивача, яка суперечить цілям, що переслідує позитивне право.

Наведене вище, на думку 2-го відповідача, свідчить про те, що позивач спільно з ОСОБА_5 тривалий час вчиняють дії, які суперечать принципу добросовісності, що є загальним принципом права.

Вважає, що залишення в силі запроваджених в даній справі заходів забезпечення позову буде суперечити принципу розумності, який є загальним принципом права.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.01.2020 р. у справі №922/3284/18 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 (вх. № 822 від 14.01.2020) про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.01.2019 по справі № 922/3284/18 - відмовлено.

Судом зазначено, що заявником не обґрунтовано належними та допустимими доказами існування обставин, які у розумінні статті 145 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставами для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, дійшовши висновку, що обставини, які були покладені в обгрунтування мотивів, та які спричинили прийняття рішення про задоволення заяви про забезпечення позову, не змінились.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 , м. Харків звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою та доповненнями до апеляційної скарги, якими просить ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 р. у справі №922/3284/18 скасувати; клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі № 922/3294/18 задовольнити; скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Харківської області від 31.01.2019 року у справі № 922/3284/18.

Відповідач 2 вважає ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена при неповному з`ясуванні обставин справи та з порушенням норм процесуального права, посилаючись на підстави, тотожні викладеним у заяві про скасування заходів забезпечення позову. Зазначає, що у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову вказувалось на сукупність обставин, виникнення яких зумовило необхідність скасування заходів забезпечення позову, втім судом першої інстанції не надано оцінки всім наведеним аргументам.

Апелянтом зауважено, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали: порушено презумпцію легітимності рішень органів управління юридичної особи; неправомірно залишено поза увагою доводи відповідача- 2 щодо порушення принципів пропорційності (співмірності) та добросовісності у разі продовження дії раніше введених заходів забезпечення з урахуванням наведених нових обставин; не надано оцінки наведеним відповідачем - 2 аргументам щодо обмеження наявними заходами забезпечення позову прав та інтересів Товариства та його учасників; не взято до уваги обставину, що правомірність звільнення ОСОБА_7 була підтверджена судовими рішеннями у справах № 922/333/19 та № 643/390/19; не взято до уваги систематичне, умисне зловживання процесуальними правами та свідоме невиконання процесуальних обов`язків ОСОБА_5 та позивачем.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.02.2020 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: Дучал Н.М. - головуючий суддя, судді Склярук О.І., Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.03.2020року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , м. Харків на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 року у справі № 922/3284/18. Встановлено строк для подання іншими учасниками справи відзивів на апеляційну скаргу, призначено розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 року у справі № 922/3284/18 на 31.03.2020 р. о 12:00 год.

ОСОБА_2 проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві; просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 р. у справі № 922/3284/18.

Зазначає, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову відповідач 2 жодним чином не обгрунтовує зміною обставин, а покладає в підставу лише особисту незгоду з діями законно обраного директора ТОВ фірма Ідалія ОСОБА_7 , у зв`язку з чим суд першої інстанції абсолютно обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні цього клопотання ОСОБА_1

Наполягає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на оскаржувану ухвалу, не містять жодного посилання на докази, які б підтверджували, що потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову.

ОСОБА_3 погодилася з доводами та вимогами апеляційної скарги, про що зазначено у відзиві; просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 у справі № 922/3284/18 задовольнити, ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 у справі № 922/3284/18 скасувати. Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі № 922/3284/18 задовольнити. Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Харківської області від 31.01.2019 року у справі № 922/3284/18. Вважає, що заборона вчиняти реєстраційні дії виходить за межі предмета позову, не спрямована на захист порушених прав позивача та є втручанням у діяльність товариства. Судом першої інстанції залишено поза увагою обставину щодо того, що право власності на частку ОСОБА_3 в Товаристві перейшло до ТОВ "Нова-Ідалія", а отже, вжиті заходи забезпечення позову не відповідають меті, оскільки частка, перерозподіл якої є предметом позову в даній справі відчужена.

У зв`язку з перебуванням у відпустці на дату розгляду апеляційної скарги члена колегії судді Склярук О.І., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2020 р. та протоколами передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31.03.2020 р. для розгляду справи №922/3284/18 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Дучал Н.М., судді Гетьман Р.А., Слободін М.М.

У судове засідання, призначене на 31.03.2020 р., представники сторін не з`явилися.

Враховуючи встановлення Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами, затвердженими постановами КМУ від 16.03.2020 № 215 та від 25.03.2020 № 239) з 12 березня до 24 квітня 2020 року на усій території України карантину, яким заборонено, зокрема, регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями), перевезення пасажирів метрополітенами мм. Києва, Харкова і Дніпра та залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому), ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.03.2020 року розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 року у справі №922/3284/18 відкладено на 28.04.2020 року.

22.04.2020 р. на адресу Східного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 та від ОСОБА_3 надійшли заяви:

про відвід судді Дучал Наталі ОСОБА_11 від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 13.01.2020 про відмову у заміні одного заходу забезпечення позову іншим у справі № 922/3284/18;

про відвід судді Дучал Наталі ОСОБА_11 від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 14.01.2020 про відмову у частковому скасуванні заходів забезпечення позову у справі № 922/3284/18;

про відвід судді Дучал Наталі ОСОБА_11 від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020 про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі № 922/3284/18.

Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 24.04.2020року заяви визнані необгрунтованими. Заяви та матеріали оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 20.01.2020 по справі № 922/3284/18 для вирішення питання про відвід у відповідності до ч.3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, передані судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2020, для розгляду заяв про відвід судді Дучал Н.М. в апеляційному провадженні у справі №922/3284/18 визначено суддю ОСОБА_12 .О.

Ухвалами від 27.04.2020року відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_13 С ОСОБА_14 . про відвід судді Дучал Н.М. у справі № 922/3284/18.

Клопотанням (вх.№ 3871/2 від 27.04.2020) ОСОБА_13 С.А. просила розгляд апеляційної скарги 28.04.2020 здійснювати без участі її представника.

У зв`язку з заявленим клопотанням представника позивача, в судовому засіданні 28.04.2020 у справі №922/3284/18 оголошено перерву до 13.05.2020 р. о 14:30 год., про що учасників справи повідомлено відповідною ухвалою.

Враховуючи подані 13.05.2020 клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про відкладення розгляду апеляційної скарги, у зв`язку з продовженням дії карантину до 22.05.2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 та неможливістю представників бути присутніми у судовому засіданні, з урахуванням положень п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, наведених рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 відкладено на 27.05.2020 року о 15:30 год.

27.05.2020 від представника апелянта надійшло клопотання про визнання дій представника позивача зловживанням процесуальними правами, яким останній просить:

- визнати зловживанням процесуальними правами подання клопотання від 28.04.2020 про відкладення розгляду справи з завідомо неправдивими відомостями про відбуття адвоката ОСОБА_15 у відрядження до міста Одеси для участі 28.04.2020 в судовому засіданні в Приморському районному суді м. Одеса о 9:30 год у справі № 522/20944/19;

- в межах розгляду справи № 922/3284/18 постановити окрему ухвалу стосовно зловживання адвокатом ОСОБА_15 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1700, видане Радою адвокатів Полтавської області 27.06.2017) процесуальними правами, які містять ознаки дисциплінарного проступку, а саме порушення Правил адвокатської етики;

- направити окрему ухвалу у справі №922/3284/18 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області.

В підставу покладено те, що 28.04.2020 представником ОСОБА_2 направлені до суду клопотання про відкладення розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 на ухвали господарського суду Харківської області від 13.01.2020, від 14.01.2020, від 20.01.2020 у справі № 922/3284/18 у зв`язку з відбуттям представника позивача до міста Одеси для участі 28.04.2020 в судовому засіданні в Приморському районному суді м. Одеси о 9:30 год. На підтвердження зазначеної обставини, до клопотання додано копію листа слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса Деруса А.В. від 01.04.2020.

28.04.2020 представник позивача (адвокат Александрова Т.В.) в судові засідання з розгляду апеляційних скарг скаржника на оскаржувані ухвали не з`явилась, в судовому засіданні у справі № 922/3284/18 до 13.05.2020 було оголошено перерву. Однак, 28.04.2020 в судове засідання у справі № 522/20944/19 адвокат Александрова Т.В. також не з`явилась, на підтвердження чого надано роздруківку з ЄДР ухвали від 28.04.2020 у справі № 522/20944/19.

Представник апелянта вважає, що адвокатом Александровою Т.В. та позивачем суду повідомлені завідомо неправдиві відомості, що відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин, може бути визнано судом, зловживанням процесуальними правами.

27.05.2020 від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 у справі № 922/333/19 (вступна та резолютивна частина) та повідомлено, що 26.05.2020 Східним апеляційним господарським судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови у справі № 922/333/19, якою рішення господарського суду Харківської області від 29.05.2019 у справі № 922/333/19 залишено без змін.

Зазначено, що наведеним рішенням суду від 29.05.2019 визнано недійсними рішення загальних зборів ТОВ фірма «Ідалія» від 30.11.2018, оформлені протоколом № 30/11/18, якими, окрім іншого, було звільнено директора Товариства ОСОБА_16 та обрано директором ОСОБА_17

В судовому засіданні 27.05.2020 представник апелянта підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити. Усно зазначив про підтримання ним клопотання про скасування заходів забезпечення позову в частині скасування заборони державним реєстраторам, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", вчиняти, здійснювати, проводити реєстраційні дії, необхідні для державної реєстрації зміни керівника, змін відомостей про особу, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія".

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, вважаючи оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою.

Інші учасники справи не скористалися правом участі представника в судовому засіданні 27.05.2020року, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Явка представників в судове засідання не визнавалася обов`язковою. Відповідно до ст.42 Господарського процесуального кодексу України участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком представника.

Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За положеннями ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вивчивши матеріали оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 20.01.2020р. у справі №922/3284/18, розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі прийняття рішення на користь позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони прав та інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача(ів) з тим, щоб забезпечити позивачу реальний та ефективний захист його корпоративних прав, у разі якщо рішення буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому відновленні його прав.

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, отже виходячи з правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, якщо особа звернулася до суду з немайновою позовною вимогою, то судове рішення, у разі її задоволення, не вимагатиме примусового виконання, у цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

За змістом процесуального законодавства, захисту в господарському суді підлягає порушене суб`єктивне право та охоронюваний законом інтерес.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.01.2019 у справі № 922/3284/18, яку залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2019року, частково задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову та вжиті заходи забезпечення позову у справі № 922/3284/18.

З наведеного у сукупності вбачається, що метою вжиття ухвалою господарського суду Харківської області від 31.01.2019 у даній справі заходів забезпечення позову було саме забезпечення позивачу ефективного судового захисту та реального відновлення прав та законних інтересів у випадку задоволення позову.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Як свідчать відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, на даний час у справі №922/3284/18 триває підготовче провадження, спір по суті не вирішено.

Колегією суддів враховано правову позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 15.08.2019р. по справі №15/155-б, згідно з якою забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, а тому господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до ухвалення виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову, з огляду на ст.145 Господарського процесуального кодексу України, пов`язано зі зміною чи припиненням підстав забезпечення позову і не передбачає перегляду відповідної ухвали про вжиття заходів забезпечення позову на предмет її правомірності.

Ухвалою Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 25.04.2019року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Харківської області від 31.01.2019 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2019року у даній справі № 922/3284/18.

Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Харківської області від 31.01.2019 про вжиття заходів забезпечення позову та постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 у справі № 922/3284/18, оскільки правильне застосування господарськими судами норм Господарського процесуального кодексу України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, зокрема і у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" заява № 52854/99).

Враховуючи наведене сторона, яка звертається з заявою про скасування заходів забезпечення позову, повинна обґрунтувати достатні підстави звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання належних та достатніх доказів наявності фактичних (змінених) обставин, з якими пов`язується скасування застосованих судом заходів забезпечення позову.

За змістом ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За висновками господарського суду, з якими погоджується і суд апеляційної інстанції обставини, якими ОСОБА_1 обґрунтовано клопотання про скасування заходів забезпечення позову, не вказують, в розумінні ст.145 Господарського процесуального кодексу України, на зміну обставин або нівелювання підстав для забезпечення позову, що були наведені в ухвалі господарського суду Харківської області від 31.01.2019, яку залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2019.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову судом зазначено, що метою вжиття заходів забезпечення позову було збереження становища, яке існувало на момент звернення позивача до суду. Внесення будь-яких змін до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що стосуються вчинення таких дій, буде прямо суперечити меті за для якої такі заходи вживались.

Щодо посилання заявника на рішення загальних зборів учасників Товариства від 30.11.2018, яким було припинено повноваження директора ТОВ фірма "Ідалія", судом зауважено, що за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з 13.11.2013 по теперішній час ОСОБА_16 є керівником та підписантом ТОВ фірма "Ідалія". При цьому, факт проведення 30.11.2018 зборів учасників Товариства та прийняття відповідних рішень, було враховано судами під час дослідження підстав для ухвалення рішення про задоволення заяви про забезпечення позову, а також підставність побоювання позивача щодо порушення його прав з боку відповідачів внаслідок вчинення дій, направлених на усунення позивача від управління Товариством.

Так, відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з приписами ч.1 ст.10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Факт припинення повноважень директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до ЄДРПОУ (вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18).

Основні засади (принципи) господарського судочинства визначені ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України, до яких віднесені окремі механізми реалізації прав всіх учасників судового процесу, в тому числі, забезпечення права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, яке було реалізовано учасником справи №922/3284/18 ОСОБА_3 щодо оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 31.01.2019 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 у передбаченому чинним господарським процесуальним законодавством порядку.

Отже, посилання заявника, що залишення в силі запроваджених судами заходів забезпечення позову буде суперечити принципу розумності, яке фактично є незгодою апелянта з процесуальними рішеннями судів по справі №922/3284/18, - вже було предметом розгляду та оцінки під час апеляційного оскарження ухвали від 31.01.2019, та не може бути переглянутим під час вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову у порядку ст.145 Господарського процесуального кодексу України.

Вжиті заходи забезпечення позову ґрунтуються на зазначених судами підставах, які і на даний час існують, щодо можливості виникнення обставин які, у разі задоволення позову, можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, під час вирішення питання щодо скасування заходів забезпечення позову, також як і під час їх застосування, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті. Отже, правомірність звернення ОСОБА_2 з позовом може бути встановлена лише за результатами вирішення спору по суті.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що заявником належними та допустимими доказами не доведено наявності зміни обставин, які були підставою вжиття заходів забезпечення позову, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача 2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду Харківської області від 31.01.2019 у даній справі.

Виходячи з приписів ч.2 ст.43, ст.246 Господарського процесуального кодексу України, судовою колегією залишено без задоволення клопотання представника ОСОБА_1 про визнання дій представника позивача, адвоката Александрової Т.В., зловживанням процесуальними правами та постановлення окремої ухвали, оскільки наведені апелянтом доводи, в розумінні ч.2 ст.43 ГПК України, не є підставою для визнання дій зловживанням процесуальними правами.

Відповідно до ч.ч. 1,2 статті 246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Апелянтом не доведено, а судом не виявлено достатніх підстав для винесення у відношенні адвоката ОСОБА_15 окремої ухвали. Зокрема, надані докази не підтверджують вчинення ОСОБА_15 умисних дій, спрямованих на зрив судового засідання та/або умисне затягування апеляційного провадження.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.11.2019 у справі №171/2124/18 зазначено, що постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду. Отже постановлення окремої ухвали належить до дискреційних повноважень суду та не залежить від волевиявлення учасників провадження у справі.

Разом з цим, судова колегія зауважує, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 у справі № 922/333/19 залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Харківської області від 29.05.2019року у справі № 922/333/19.

Рішення господарського суду Харківської області від 29.05.2019 у справі № 922/333/19 залишено без змін.

Зазначеним рішенням від 29.05.2019 позов ОСОБА_2 задоволено повністю. Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" (ідентифікаційний код 33122269), оформлені протоколом № 30/11/18 від 30.11.2018 р.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали господарського суду Харківської області від 20.01.2020р. у справі №922/3284/18.

Європейським судом з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказано, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні у справі "Трофимчук проти України" Європейським Судом зазначено, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд ухвали господарського суду Харківської області від 20.01.2020р. у справі №922/3284/18 покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 271, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020р. у справі №922/3284/18 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 20.01.2020р.(повний текст складено 20.01.2020р.) у справі №922/3284/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.06.2020 року.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя М.М. Слободін