І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.06.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/136/20
Господарський суд Івано-Франківської області у складі:
судді Рочняк О. В.
секретар судового засідання Клапків Н. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом: акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до відповідача: Снятинського учбово-виробничого підприємства Чернівецького учбово-виробничого об"єднання Українського товариства сліпих
про стягнення коштів в сумі 2082 грн 94 коп.
представники сторін не з"явилися
ВСТАНОВИВ: Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Снятинського учбово-виробничого підприємства Чернівецького учбово-виробничого об"єднання Українського товариства сліпих про стягнення заборгованості в сумі 2082 грн 94 коп., з яких: пеня - 1030 грн 43 коп., 3% річних - 53 грн 43 коп., інфляційні втрати - 999 грн 08 коп. за неналежне виконання грошового зобов"язання.
Позовні вимоги мотивовано тим, що в порушення договірних зобов"язань, відповідач у встановлені договором строки не провів оплату за спожитий газ, у зв"язку з чим йому нараховано 3% річних та збитків від інфляції та штрафні санкції у вигляді пені.
Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.02.2020, суд залишив без руху позовну заяву акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 10.03.2020, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; призначив судовий розгляд справи по суті на 07.04.2020, встановив сторонам строки для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки представника відповідач суду не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (відповідач отримав ухвалу 12.03.2020).
Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 07.04.2020, суд постановив відкласти судове засідання по розгляду справи по суті, про дату та час судового засідання повідомити учасників справи додатково ухвалою суду.
Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 07.05.2020, суд постановив призначити справу до судового розгляду по суті на 02.06.2020.
Сторони не скористалися передбаченим Господарським процесуальним кодексом України правом на участь представників у судовому засіданні 02.06.2020, хоча, у відповідності до ст.120 Господарського процесуального кодексу України, належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення.
Як зазначено вище, позивач повідомив суд про розгляд справи за відсутності представника (клопотання від 06.04.20 (вх.№5073/20).
У відповідності до ч.3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Стаття 42 ГПК України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
Згідно з приписами ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.
За приписами ч. 1ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Клопотань про відкладення розгляду справи від сторін до суду не надходило.
Правом на надання відзиву на позов відповідач у встановлений судом строк (до 27.03.2020) не скористався.
З огляду на викладене, враховуючи вимоги чинного законодавства щодо розумності строків розгляду справи, беручи до уваги той факт, що розгляд справи відкладався, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, а також беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
29.01.2015 між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (продавець) та Снятинським учбово-виробничим підприємством Чернівецького учбово-виробничого об"єднання Українського товариства сліпих (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу №1544/15-ТЕ-15, за умовами якого продавець зобов`язався передати у власність покупця у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України НАК "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору (п.1.1 договору).
Відповідно до п.1.2 договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.
В п.2.1 договору сторони узгодили, що продавець передає покупцеві з 01.01.2015 по 31.12.2015 газ обсягом до 13,5 тис.куб.м.
Згідно п.3.3 договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.
Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов`язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники ата приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов`язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати у письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п.3.4 договору).
Відповідно до п.5.1 та п.5.2 договору ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються уповноваженим державною владою України органом. Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 1091 грн з урахуванням податку на додану вартість з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування ПДВ. До сплати за 1000 куб.м. природного газу 1091 грн , крім того ПДВ 20%-218 грн 20 коп., всього з ПДВ 1309 грн 20 коп.
Загальна сума вартості природного газу за цим договором на дату його укладення становить 14 728 грн 50коп. ПДВ-2945 грн 70 коп., разом з ПДВ - 17 674 грн 20 коп. (п.5.5 договору).
В п.6.1 договору сторони погодили, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.
Згідно п.7.2 договору, у разі невиконання покупцем умов п.6.1 договору він зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
Відповідно до п.11 договору він набуває чинності з дати його підписання і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.
20.10.2015 між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору купівлі-продажу природного газу, якою змінено порядок та умови проведення розрахунків: за наявності заборгованості у покупця продавець зараховує кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, проставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості. Кошти, які надійшли від покупця будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості з а цим договором.
Угоди скріплено підписами та печатками сторін за договором.
Матеріалами справи підтверджується, що за період з січня по квітень та з жовтня по грудень 2015 року ПАТ "НАК «Нафтогаз України" передав, а Снятинське учбово-виробниче підприємством Чернівецького учбово-виробничого об"єднання Українського товариства сліпих прийнято природній газ на загальну суму 18 000 грн 81 коп., про що свідчать підписані сторонами та скріплені печатками сторін акти приймання - передачі природного газу за 2015 рік.
Згідно поданих суду розрахунків позивачем нараховано відповідачу за несвоєчасність внесення платежів за договором пеню в сумі 1030 грн 43 коп., 3% річних -53 грн 43 коп., інфляційні втрати - 999 грн 08 коп. за період з 15.02.2015 по жовтень 2015 року (за листопад та грудень 2015 року нарахування позивачем не здійснювалося).
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАПВ СУД , ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
Як визначено в ст.7 Господарського кодексу України відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.
Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання у відповідності до 174 Господарського кодексу Україну є господарський договір.
Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Разом з тим, зважаючи на те, що предметом укладеного між сторонами господарського договору є природний газ, що використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, як це зазначено в п.1.1 договору, правовідносини, що склалися між сторонами зазнають імперативного регулюючого впливу держави, яка забезпечує гарантоване ст.46 Конституції України право громадян на соціальний захист.
Згідно ст.12 Господарського кодексу України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Зокрема, засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб`єктів господарювання є регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб`єктів господарювання здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.
Предметом судового розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога позивача про застосування до відповідача відповідальності за порушення строку оплати поставленого природного газу обумовленої пунктом 7.2. договору у вигляді пені - 1030 грн 43коп. та наслідків порушення грошового зобов`язання, обумовлених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, а саме 3% річних -53 грн 43 коп. та інфляційні втрати - 999 грн 08 коп.
30 листопада 2016 року набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" №1730-VIII від 03.11.2016. Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.
Метою вказаного Закону є поліпшення фінансового становища теплопостачальних підприємств життєзабезпечення, запобігання їхнього банкрутства, забезпечення фінансової стабільності та уникнення кризових ситуацій під час проходження опалювального періоду.
Згідно з частиною 1 статті 3 цього Закону, для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.
Водночас, частиною 3 статті 7 Закону № 1730-VIII від 03.11.2016 встановлено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.
Вказаною нормою передбачена законна можливість звільнення боржника від відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у сфері виробництва теплової та електричної енергії у спосіб не нарахування йому неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних на суму заборгованості.
Частина 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" є нормою прямої дії.
Виконання цієї норми закону не потребує від відповідача вчинення будь-яких дій, в т.ч. включення до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії. Право на списання неустойки, інфляційних нарахувань та процентів річних поставлено у залежність лише до умови погашення основної заборгованості за отриманий природний газ у строк до набрання чинності цим Законом.
Враховуючи, що у п. 1.2 договору постачання природного газу №1544/15-ТЕ-15 від 29.01.2015 сторони погодили, що газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, до цих правовідносин застосовується норма ч. 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".
Судом встановлено, що до набрання чинності - 30.11.2016 Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" заборгованість Снятинського учбово-виробничого підприємства Чернівецького учбово-виробничого об"єднання Українського товариства сліпих перед АТ "НАК "Нафтогаз України" за договором постачання природного газу №1544/15-ТЕ-15 від 29.01.2015 - погашена у повному обсязі (остання оплата - 28.12.2015).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для покладення на відповідача додаткових юридичних обов"язків за несвоєчасне виконання грошового зобов"язання у вигляді пені в сумі пені - 1030 грн 43 коп., 3% річних -53 грн 43 коп. та інфляційних втрат - 999 грн 08 коп., а відтак, у задоволенні позову належить відмовити.
Судові витрати, у відповідності до ст.129 Господарського кодексу України, суд покладає на позивача.
Керуючись ст.ст.13, 129, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
у задоволенні позову відмовити повністю.
Судові витрати покласти на позивача.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.06.2020

Суддя О.В.Рочняк