ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

04 червня 2020 року Справа № 915/491/13

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Ткаченко О.В.,

розглянувши подання приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. (54001, м.Миколаїв, вул.Пушкінська, буд.17-А, оф.13) №2737 від 15.05.2020р. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа

фізичної особи-боржника: Пінещенко Антона Андрійовича

( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

у справі №915/491/13

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»,

правонаступник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕЛІОС»,

поштова адреса: 04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, буд. 7-9, .

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Пінещенко Антона Андрійовича, АДРЕСА_1 .

про: стягнення 423018,57 грн.

в с т а н о в и в:

03.06.2020р. за вх. №6662/20 до Господарського суду Миколаївської області надійшло подання №3124 від 01.06.2020р. приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа фізичної особи-боржника Пінещенко Антона Андрійовича у справі №915/491/13, про стягнення з Фізичної особи-підприємця Пінещенко Антона Андрійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» боргу у сумі 423018,57 грн.

В обґрунтування заявленого подання приватний виконавець вказує, що ухилення Пінещенко Антона Андрійовича від зобов`язань, покладених на нього рішенням суду або створення штучних перешкод для невиконання рішення суду - перешкоджає виконавчому провадженню у справі і обмежує право стягувача на своєчасне виконання судового рішення в розумний строк, яке встановлено статтею 18 ГПК України, статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», і гарантовано нормами прямої дії ст.ст.41, 55, 129, 129-1 Конституції України, а також нормами ст.ст.6, 13 та ст.1 Першого протоколу Конвенції.

Приватний виконавець стверджує, що така крайня міра примусового заходу як обмеження у праві виїзду за межі України змусить боржника виконати свої зобов`язання за судовим рішенням. Іншого дієвого механізму змусити боржника виконати рішення суду діюче законодавство не містить, а тому саме з метою виконання рішень суду, приватний виконавець вважає за необхідне застосувати до боржника таку міру примусового впливу, як обмеження у праві виїзду за кордон.

Приватний виконавець вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки факт ухилення Пинещенка Антона Андрійовича від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, підтверджується наданими ним доказами.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2020р. справу №915/491/13 призначено головуючому судді Ткаченко О.В.

Приписами ч.4 ст.337 ГПК України передбачено, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

При вирішенні питання про участь приватного виконавця при розгляді його подання, судом взято до уваги, що з огляду на продовження Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» від 20 травня 2020 року №392 з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. на всій території України карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а також на запровадження послаблення протиепідемічних заходів на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією, зважаючи на заявлене у поданні клопотання приватного виконавця про його підтримання та про розгляд без участі приватного виконавця, з метою забезпечення безпеки учасників справи, що у даному випадку має пріоритет у порівнянні із участю приватного виконавця при розгляді його подання, суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для розгляду подання приватного виконавця без його участі.

Дослідивши матеріали подання, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується подання та докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, суд, на підставі приписів чинного законодавства, дійшов висновку про те, що подання приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортних документів фізичної особи-боржника Пінещенка Антона Андрійовича до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням Господарського суду Миколаївської області по справі №915/491/13 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Пінещенка Антона Андрійовича на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступник - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Геліос» боргу у загальній сумі 423018,57 грн., підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2013р. у справі №915/491/13 позов ПАТ «Дельта Банк» був задоволений, стягнуто з фізичної особи - підприємця Пінещенко Антона Андрійовича на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитом - 27807,72 дол. США, що за курсом НБУ станом на 22.01.2013р. еквівалентно 222267,11 грн.; заборгованість за відсотками - 21520,55 дол. США, що за курсом НБУ станом на 22.01.2013р. еквівалентно 172013,75 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 2120,33 дол. США, що за курсом НБУ станом на 22.01.2013р. еквівалентно 16947,90 грн.; пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 1475,03дол. США, що за курсом НБУ станом на 22.01.2013р. еквівалентно 11789,91 грн.; судовий збір в сумі 8460,37 грн.

07.06.2013р. на виконання вказаного рішення був виданий відповідний наказ.

21.12.2019р. до Господарського суду Миколаївської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» надійшла заява за вих. №161219/2 від 16.12.2019р. про заміну сторони за наказом її правонаступником на підставі ст. 334 ГПК України, у зв`язку з укладенням між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕЛІОС» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» договору від 26.09.2019р. купівлі-продажу прав вимоги та майнових прав.

Ухвалою суду від 16.01.2020р. вказану заяву було задоволено, здійснено заміну стягувача стягувача - ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова Компанія «ГЕЛІОС» у виконавчому провадженні щодо примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області, виданого 07.06.2013 у справі №915/491/13.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. від 27.02.2020р. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу суду від 07.06.2013р. у справі №915/491/13. За вказаним виконавчим документом боржником є фізична особа-підприємець Пінещенко А.А., ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Вказаною постановою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

З метою повного, своєчасного виконання рішення суду 21.05.2013р. приватним виконавцем вчинено наступні заходи:

- винесено вимогу про необхідність подання боржником в п`ятиденний строк приватному виконавцю декларації про доходи та майно, також приватний виконавець вимагав від боржника в строк до 13.05.2020р. в період з 09 до 12 годин з`явитися до його офісу та надати документальне підтвердження виконання рішення суду або пояснень щодо причин невиконання рішення суду; у випадку неможливості прибути особисто до приватного виконавця надати пояснення щодо причин невиконання рішення суду письмово;

- 27.02.2020р. винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно що належить боржнику, цінності, та інше майно боржника, що знаходиться на зберіганні в банківській установі, у тому числі індивідуальному банківському сейфі;

- 27.02.2020р. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на всі грошові кошти в будь якій грошовій одиниці та валюті, що містяться на всіх рахунках, у всіх банківських та інших фінансових установах.

Окрім цього, у приватного виконавця Куліченко Д.О. впродовж 2019 року також перебувало виконавче провадження з примусового виконання наказу суду від 07.06.2013р. у даній справі та постановою від 08.08.2019р. приватним виконавцем було накладено арешт на кошти боржника.

Вказану постанову приватним виконавцем було надіслано до понад 50 банківських установ та отримано відповіді про відсутність коштів на рахунках, належних боржника або про відсутність відкритих боржником рахунків у банківських установах.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 від 08.08.2019р. №176733382, приватним виконавцем встановлено наявність у боржника нерухомого майна: трьохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить боржнику на праві приватної власності та перебуває у іпотеці згідно з договором іпотеки №1064 від 07.05.2007р. Іпотекодержателем за даним договором є АКІБ «УкрСиббанк». В подальшому, до Державного реєстру іпотек були внесені зміни та зареєстровано зміну обтяжувача на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк». Іншого нерухомого майна за боржником не зареєстровано.

Відповідно до листа Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області від 19.08.2019р. №31/14-2631 за боржником значиться транспортний засіб - MAZDA 6 SDN MT 2008 року випуску, на який накладено заборону відчуження ПАТ «УкрСиббанк».

Заходами, вжитими приватним виконавцем розшукати даний транспортний засіб, не вдалось.

Згідно відомостей з органів Пенсійного фонду України станом на 08.08.2019р., інформація щодо пенсії та/або отримання доходів Пінещенко Антоном Андрійовичем від трудової діяльності в органах Пенсійного фонду України - відсутня.

Відповідно до відповіді № від 12.08.2019р. Державної фіскальної служби України фізичну особу-підприємця Пінещенко А.А. припинено.

Згідно з листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 30.04.2020р. №0.184-13511/0/15-20-Вих, громадянин України Пінещенко Антон ІНФОРМАЦІЯ_1 перетинав кордон України, зокрема у 2020 році - 04.01.2020р. - виїзд, 12.01.2020р. - в`їзд та 17.01.2020р. виїзд. Також перетинання кордону відбувалось у 2018 році.

Державна фіскальна служба України 28.04.2020р. повідомила приватного виконавця, що фізичну особу-підприємця Пінещенко А.А. знято з обліку у контролюючих органах та інформація щодо отримання доходів в ДРФО відсутня.

27.02.2020р. приватним виконавцем був здійснений вихід за адресою реєстрації боржника: АДРЕСА_1 , за результатами якого в присутності двох понятих складений акт приватного виконавця від 27.02.2020р., яким встановлено, що доступ до житла не надано, а за інформацією, отриманою від сусідів, боржник за вказаною адресою не проживає, кореспонденцію не отримує.

Приватний виконавець в поданні вказує, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання боржником не здійснено.

Приватний виконавець зазначає, що ухилення Пінещенка Антона Андрійовича від зобов`язань, покладених на нього рішенням суду або створення штучних перешкод для невиконання рішення суду - перешкоджає виконавчому провадженню у справі і обмежує право стягувача на своєчасне виконання судового рішення в розумний строк, яке встановлено статтею 18 ГПК України, статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», і гарантовано нормами прямої дії ст.ст.41, 55, 129, 129-1 Конституції України, а також нормами ст.ст.6, 13 та ст.1 Першого протоколу Конвенції.

Приватний виконавець стверджує, що така крайня міра примусового заходу як обмеження у праві виїзду за межі України змусить боржника виконати свої зобов`язання за судовим рішенням. Іншого дієвого механізму змусити боржника виконати рішення суду діюче законодавство не містить, а тому саме з метою виконання рішень суду, приватний виконавець вважає за необхідне застосувати до боржника таку міру примусового впливу, як обмеження у праві виїзду за кордон.

Приватний виконавець вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки факт ухилення Пінещенка Антона Андрійовича від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, знайшло своє підтвердження наданими ним доказами.

Правомірність подання державного виконавця підтверджується наступними положеннями чинного законодавства України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до пп.19 п.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України в`їзду в країну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п.5 ст.19 «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України, своєчасно з`являтися на вимогу виконавця.

Відповідно до ч.2 розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012р. подання готується на бланку відповідного органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Подання має обов`язково містити: для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - найменування суду, до якого надсилається подання; для встановлення заборони в`їзду в Україну іноземців або осіб без громадянства - найменування органу, зазначеного в п.4 розділу І цього Порядку; відомості про виконавче провадження (найменування, дата, номер виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, орган (посадова особа), який (яка) видав(ла) виконавчий документ, резолютивна частина рішення, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження, дата відкриття виконавчого провадження тощо); прізвище, ім`я та по батькові боржника (керівника юридичної особи - боржника), дату народження (число, місяць та рік); громадянство боржника (керівника юридичної особи - боржника) (за наявності таких даних); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію і номер паспорта боржника (керівника юридичної особи) - громадянина України, який через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний контролюючий орган і має відмітку у паспорті (за наявності таких даних).

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

Вищевикладене дає підстави дійти висновку, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24.03.2008р. №261/08 стосовно врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, покладенні на них рішенням судів, та на виконання спільного листа Міністерства юстиції України та адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2008р. №25-32/463, №25-5347, а також з метою роз`яснення окремих норм законодавства Міністерством юстиції України, та відповідно до Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, причому питання щодо такого обмеження вирішуються судом.

Відповідно до ст.337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Пінещенко Антон Андрійович мав статус фізичної особи-підприємця та фактично з 2013 року ухиляється від виконання рішення суду по даній справі, оскільки боржник не надає приватному виконавцю запитуваних відомостей про доходи та майно, ігнорує неодноразові вимоги приватного виконавця про необхідність з`явлення до його офісу та надання документального підтвердження виконання рішення суду або пояснень щодо причин невиконання рішення суду; та не надає письмових пояснень щодо причин невиконання рішення суду.

При цьому, до сьогоднішнього дня боржником рішення не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання боржником не здійснено.

До того ж, судом приймається до уваги й те, що боржник, не звертався до суду із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення. Зазначене свідчить про те, що боржником не ініціювалось у судовому порядку питання щодо відстрочення або розстрочення виконання вказаного судового рішення.

Крім того, суд приймає до уваги, що приватним виконавцем направлялись постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів та майна, вимоги за адресою, зазначеною у виконавчому документі, яка співпадає з адресою реєстрації боржника: АДРЕСА_1 ; цінним листом з описом вкладення до нього.

До того ж, боржник знаючи про розгляд судом даної справи, мав можливість відстежувати наявність виконавчих проваджень щодо нього за Автоматизованою системою виконавчих проваджень Міністерства юстиції України, відповідно до даних якої він крім ВП №60922748 є боржником й у виконавчих провадженнях: №54734271, стягувач ПАТ «Дельта Банк»; №57751049, стягувач ПАТ «Миколаївобленерго»; №62047982 стягувач ОКП «Миколаївоблтеплоенерго».

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно з ст.338 ГПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Суд приходить до висновку, що зібраними доказами підтверджується, що судове рішення у даній справі до теперішнього часу не виконано, а боржник - Пінещенко Антон Андрійович свідомо ухиляється від його виконання, не вживає ніяких заходів щодо виконання рішення, не виконує й взагалі ігнорує законні вимоги приватного виконавця.

Враховуючи фактичні обставини, суд вважає, що поведінка відповідача по свідомому ухиленню від виконання судового рішення у даній справі підтверджує виключність обставин, які можуть слугувати підставою для застосування обмеження відповідача - Пінещенка Антона Андрійовича у праві виїзду за межі України. Це може змусити боржника виконати свої зобов`язання за судовим рішенням або віднайти шляхи врегулювання боргового зобов`язання із позивачем, а тому подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Пінещенка Антона Андрійовича без вилучення при цьому його паспортного документа підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.2 ст.144 ГПК України примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Також, згідно ч.8 ст.242 ГПК України, якщо судовим рішенням відповідачеві заборонено вчиняти певні дії або накладено арешт на його майно і виконання такого рішення потребуватиме вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами, в тому числі внесення записів до відповідних реєстрів, копія такого судового рішення також надсилається судом цим органам та (або) особам у строки та порядку, визначені цією статтею, для негайного виконання.

Керуючись ст.ст.144, 234, 235, 242, 337, 338 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Подання №3124 від 01.06.2020р. приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа фізичної особи-боржника Пінещенко Антона Андрійовича до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням Господарського суду Миколаївської області у справі №915/491/13, про стягнення з Фізичної особи-підприємця Пінещенко Антона Андрійовича на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитом в сумі - 27807,72 дол. США, що за курсом НБУ станом на 22.01.2013р. еквівалентно 222267,11 грн.; заборгованість за відсотками - 21520,55 дол. США, що за курсом НБУ станом на 22.01.2013р. еквівалентно 172013,75 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 2120,33 дол. США, що за курсом НБУ станом на 22.01.2013р. еквівалентно 16947,90 грн.; пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 1475,03дол. США, що за курсом НБУ станом на 22.01.2013р. еквівалентно 11789,91 грн.; судовий збір в сумі 8460,37 грн. - задовольнити.

2. Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортних документів фізичну особу - боржника Пінещенко Антона Андрійовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на строк до повного виконання судового рішення у справі 915/491/13 згідно наказу, виданого Господарським судом Миколаївської області 07.06.2013р., про стягнення з Фізичної особи-підприємця Пінещенка Антона Андрійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» (03150, м.Київ, вул. Фізкультури, 28Д, ) заборгованості за кредитом в сумі - 27807,72 дол. США, що за курсом НБУ станом на 22.01.2013р. еквівалентно 222267,11 грн.; заборгованість за відсотками - 21520,55 дол. США, що за курсом НБУ станом на 22.01.2013р. еквівалентно 172013,75 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 2120,33 дол. США, що за курсом НБУ станом на 22.01.2013р. еквівалентно 16947,90 грн.; пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 1475,03дол. США, що за курсом НБУ станом на 22.01.2013р. еквівалентно 11789,91 грн.; судовий збір в сумі 8460,37 грн.

3. Копію ухвали направити учасникам справи та приватному виконавцю.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала оформлена у відповідності до ст.234 ГПК України та підписана суддею 04 червня 2020 року.

Суддя О.В. Ткаченко