ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" червня 2020 р.Справа № 924/572/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заярнюк І.В., розглянувши розглянувши заяву ОСОБА_1 від 02.06.2020р. про забезпечення позову у справі

За позовом ОСОБА_1 , м.Київ

до ОСОБА_2 , Донецька обл., м. Маріуполь

про витребування на користь ОСОБА_1 від ОСОБА_2 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонський Щебеневий кар`єр" () 37 (тридцять сім) відсотків номінальною вартістю 8 218,59 грн. визначивши розмірів часток учасників у такому товаристві: ОСОБА_1 - 62 (шістдесят два) відсотки номінальною вартістю 13 771,69 грн; ОСОБА_3 - 25 (двадцять п`ять) відсотків номінальною вартістю 5 553,1 грн. та ОСОБА_2 - 13 (тринадцять) відсотків, номінальною вартістю 2 887,61 грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Господарський суд області з позовною заявою до до ОСОБА_2 , Донецька обл., м. Маріуполь про витребування на користь ОСОБА_1 від ОСОБА_2 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонський Щебеневий кар`єр" () 37 (тридцять сім) відсотків номінальною вартістю 8 218,59 грн. визначивши розмірів часток учасників у такому товаристві: ОСОБА_1 - 62 (шістдесят два) відсотки номінальною вартістю 13 771,69 грн.; ОСОБА_3 - 25 (двадцять п`ять) відсотків номінальною вартістю 5 553,1 грн. та ОСОБА_2 - 13 (тринадцять) відсотків, номінальною вартістю 2 887,61 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями зазначену позовну заяву передано на розгляд судді Заярнюк І.В.

Ухвалою суду від 15.05.2020р. суд звернувся до Маріупольської міської ради із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за формою, наведеною в додатку № 3 до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016р. Зобов`язано голову Маріупольської міської ради надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

02.06.2020р. до Господарського суду області надійшла а заява ОСОБА_1 від 02.06.2020р. про забезпечення позову у справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що після подання позовної заяви до суду, 20.05.2020 під час отримання іншої поштової кореспонденції у відділенні № 01103 оператор повідомила, що на позивача очікує інше поштове відправлення з м. Хмельницького № 818 від 07.05.2020. Отримавши таке Повідомлення, із протоколу загальних зборів від 06.05.2020 позивач довідався, що 06.05.2020 були проведені загальні збори вказаного товариства без участі позивача та без повідомлення його заздалегідь про їх проведення. Проте, у вказаному протоколі, який містився у поштовому відправленні № 818 зазначено про повідомлення позивача про проведення зборів поштовим рекомендованим повідомленням з описом вкладення, що є неправдивою та сфальсифікованою інформацією із зловмисним використанням ПАТ «Укрпошта». З метою встановлення обставин фактичної фальсифікації з використанням поштового зв`язку про повідомлення позивача про проведення загальних зборів, про що вказано в протоколі, позивач того ж 20.05.2020 звернувся до поштового відділення ПАТ «Укрпошта» № 01103 (м.Київ, вул.Підвисоцького, 10) із вимогою, де повідомив ці обставини та просив надати чи надіслати на його поштову адресу письмову інформацію із зазначенням тринадцятизначних кодів, дат отримання поштовим відділенням та можливих повернень поштових отримань на його адресу (або на його ім`я), які були надіслані протягом періоду з 01.02.2020 по 06.05.2020 з додаванням копій документів про вручення особисто, або ж повернення у зв`язку з неврученням таких відправлень, підтвердженні довідками оператора поштового зв`язку а також зазначення відправником конкретного номеру мобільного телефону отримувача на усіх таких відправленнях. Станом на дату подання заяви відповідь на запит від ПАТ «Укрпошта» ще не отримано . Цим рішенням Товариство, в особі його учасників, у тому числі відповідача, було вирішено збільшити статутний капітал Товариства. Про проведення цих зборів позивач, як учасник не повідомлявся. При цьому, зазначена у протоколі кількість голосів ОСОБА_4 зазначена у розмірі 50 %, незважаючи на те, що розмір частки останнього мав би складати лише - 13%, а ОСОБА_1 - 62%. Таке рішення та спосіб його прийняття свідчать про намагання усунути позивача від управління товариством шляхом пропорційного зменшення долі його частки у статутному капіталі, оскільки залишаючись ОСОБА_2 директором Товариства буде поповнювати статутний капітал дрібними платежами у строк з 06.05.2020 по 05.06.2020 згідно названого вище рішення і відразу ж знімати такі кошти з розрахункового рахунку Товариства на будь-які витрати штучно «збільшуючи» свій внесок та зменшуючи навіть офіційно зареєстровану частку позивача.

Стверджує, що перерозподіл часток учасників, якщо таке відбудеться, унеможливить витребування відповідного розміру частки, оскільки розмір частки ОСОБА_2 на той час уже зміниться за рахунок внесення ним коштів. З огляду на цю обставину є необхідним з метою уможливлення виконання рішення суду шляхом відповідних забезпечувальних заходів, зокрема арешту. Оскільки позов подано на забезпечення дійсного розміру часток учасників, а Товариство, за участі відповідача може приймати рішення керуючись незаконним розміром його частки, - задоволення позовних вимог не може вважатися ефективним захистом порушеного права.

Заявник просить суд накласти арешт на 37 % частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Полонський щебеневий кар`єр» (), що є частиною долі у статутному капіталі Товариства ОСОБА_2 у розмірі 50 %., заборонити ОСОБА_2 голосувати на Загальних зборах Товариства виходячи із розміру його частки понад 13 %; заборонити державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Полонський щебеневий кар`єр» () на підставі рішень його Загальних зборів за участі у них ОСОБА_2 , у яких розмір його частки для визначення кворуму та результатів голосування зазначено понад 13 %, а також щодо збільшення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Полонський щебеневий кар`єр» ().

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частиною 4 статті 137 ГПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Як передбачає ч. 4 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Таким чином, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовується судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З позовної заяви вбачається, що предметом спору є витребування на користь ОСОБА_1 від ОСОБА_2 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонський Щебеневий кар`єр" () 37 (тридцять сім) відсотків номінальною вартістю 8 218,59 грн. визначивши розмірів часток учасників у такому товаристві: ОСОБА_1 - 62 (шістдесят два) відсотки номінальною вартістю 13 771,69 грн; ОСОБА_3 - 25 (двадцять п`ять) відсотків номінальною вартістю 5 553,1 грн. та ОСОБА_2 - 13 (тринадцять) відсотків, номінальною вартістю 2 887,61 грн.

Заявник просить суд накласти арешт на 37 % частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Полонський щебеневий кар`єр» (), що є частиною долі у статутному капіталі Товариства ОСОБА_2 у розмірі 50 %., заборонити ОСОБА_2 голосувати на Загальних зборах Товариства виходячи із розміру його частки понад 13 %; заборонити державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Полонський щебеневий кар`єр» () на підставі рішень його Загальних зборів за участі у них ОСОБА_2 , у яких розмір його частки для визначення кворуму та результатів голосування зазначено понад 13 %, а також щодо збільшення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Полонський щебеневий кар`єр» ().

Оцінюючи надані заявником докази та запропоновані заходи забезпечення позову, суд виходить з того, що заходи до забезпечення позову застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд вважає, що запропоновані позивачем заходи забезпечення позову не відповідають вказаним вище ознакам.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник припускає можливість ускладнення або унеможливлення виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову.

Між тим, на думку суду, наведені позивачем обставини не є достатньою підставою вважати імовірним утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття судом запропонованих заявником заходів. Заявником не надано жодних доказів на підтвердження свого припущення щодо можливості вчинення відповідачами дій, що істотно ускладнять або унеможливлять виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення заявленого позову.

В той же час, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до усталеної практики господарських судів, при вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно ст.17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі Суд) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції", від 19 березня 1997 року).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Господарський суд звертає увагу заявника на те, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позовних вимог не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Крім того, не вбачається конкретного зв`язку між заявленими позовними вимогами та запропонованим позивачем заходу вжиття забезпечення позову -накладення арешту на 37 % частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Полонський щебеневий кар`єр, забороною голосувати на Загальних зборах Товариства виходячи , забороною державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Полонський щебеневий кар`єр» () на підставі рішень його Загальних зборів за участі у них ОСОБА_2 , у яких розмір його частки для визначення кворуму та результатів голосування зазначено понад 13 %, а також щодо збільшення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Полонський щебеневий кар`єр» ().

Обов`язок доказування наявності підстав, визначених ст.136 ГПК України умовою вжиття судом заходів забезпечення позову, покладається згідно ст.74 ГПК України саме на заявника, який в даному випадку таких обставин не наводить та не надає будь-яких доказів їх існування.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд зазначає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову грунтується виключно на припущеннях заявника і при цьому ним не обгрунтовано та не доведено необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, не надано суду доказів в підтвердження ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів.

При цьому зроблені заявником висновки не можуть грунтуватися на побоюваннях та припущеннях, а лише на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Згідно частин 2, 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 02.06.2020р. про забезпечення позову відмовити.

2. Копію ухвали направити на адреси Позивача та Відповідача.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст. 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ч. 8. ст. 140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову.

В ч. 1 ст. 256 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Заярнюк

Віддруковано у 3 примірниках:

1- до справи,

2 - Позивач: ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_2 3 - Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення.