ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

01 червня 2020 рокуСправа № 912/1747/20

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Вавренюк Л.С., розглянувши заяву Селянського фермерського господарства «РИСК» (07631, Київська обл., Згурівській район, с. Турівка, вул. Тичини, буд. 6, ) від 21.05.2020 (вх.№ 1747/20 від 26.05.2020) про видачу судового наказу в порядку наказного провадження,

ВСТАНОВИВ:

26.05.2020 на адресу господарського суду надійшла заява про видачу судового наказу від Селянського фермерського господарства «РИСК» від 21.05.2020 з вимогою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техніка і технології» (25009, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., вул. Соборна, буд. 22, кв. 103) заборгованості в сумі 130 600,00 грн. попередньої оплати, з покладанням на відповідача судових витрат.

Вказана заява обґрунтована неналежним виконанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Техніка і технології» пропозиції № 2018.08.13.001, в частині поставки товару («Коток КЗК-6П-02»), внаслідок чого заявник просить стягнути сплачену попередню оплату товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заяву подано з порушеннями вимог ст. 150 цього Кодексу.

Пункт 3 ч. 3 ст. 150 ГПК України передбачає, що до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як випливає зі змісту доданих до заяви документів, заявником не долучено до заяви копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, який б підтверджував заявлені вимоги та свідчив про існування у боржника заборгованості з поставки товару за договором у відповідному розмірі.

Враховуючи наведене, з огляду на відсутність в документах, доданих заявником до заяви про видачу судового наказу, підписаного договору між Селянським фермерським господарством «РИСК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техніка і технології» заявлені вимоги про стягнення 130 600,00 грн. заборгованості за несвоєчасність виконання зобов`язань за пропозицією, не є документально підтвердженими.

Всупереч вимогам п. 3 ч. 3 ст. 150 ГПК заявник не надав суду копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Враховуючи наведене (оскільки заявником не додано до заяви копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості і відповідно не підтверджено виникнення права грошової вимоги щодо 130 600,00 грн. за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором), господарський суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України відмовляє у видачі судового наказу в цій частині.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з ч.2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст.ст. 148, 150 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Селянському фермерському господарству «РИСК» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техніка і технології» (25009, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., вул. Соборна, буд. 22, кв. 103) заборгованості в сумі 130 600,00 грн. за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Копії ухвали направити:

Селянському фермерському господарству «РИСК», 07631, Київська обл., Згурівській район, с. Турівка, вул. Тичини, буд. 6;

Товариству з обмеженою відповідальністю «Техніка і технології», 25009, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., вул. Соборна, буд. 22, кв. 103).

Суддя Л.С. Вавренюк