ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2020 Справа № 904/4936/19

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Орєшкіна Е.В., Широбокова Л.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дар-Холон" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у справі №904/4936/19 (суддя Соловйова А.Є.; рішення ухвалене о 11:11 год. у місті Дніпро, повне рішення складено 05.03.2020)

за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м.Нікополь, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дар-Холон", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення пені і штрафу в сумі 152572,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дар-Холон" про стягнення пені в сумі 99961,47 грн. і штрафу у сумі 52611,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань в частині поставки товару за договором поставки №1902582 від 25.04.2019.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у справі №904/4936/19 (суддя Соловйова А.Є.) позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дар-Холон" на користь Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" 98222,40 грн. - пені, 51696,00 грн. - штрафу, 2248,77 грн. - витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи частково у позовних вимогах, суд погодився з фактом прострочення відповідачем поставки товару, але перевіривши розрахунок штрафних санкцій позивача встановив неправильне їх нарахування, оскільки позивач при розрахунку виходив з вартості товару, узгодженого Специфікацією, а не з вартості товару підтвердженого заявкою від 11.06.2019.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Дар-Холон" (відповідач) звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у справі №904/4936/19 та прийняти нове, яким відмовити АТ "Нікопольський завод феросплавів" у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт зазначає, що відповідно до умов Специфікації №1/1902583 від 25.04.2019 сторони погодили номенклатуру товару, його вартість, кількість, одиницю виміру, а також встановили графік поставки лише для однієї позиції, а саме погодили поставку у ІІ кварталі 2019 року: емаль ПФ-115 чорна у кількості 50 кг за ціною 20,75 грн. за кілограм без ПДВ та 1037,50 грн. за всю партію без ПДВ. Щодо решти товару, який визначений Специфікацією, строки та графік поставки сторонами визначений не був.

Виходячи з положень ст.530 ЦК України, ч.2, ч.4 ст. 267 ГК України та зі змісту Специфікації, відповідач вказує, що порушення зобов`язання щодо якого визначений строк, може мати місце виключно в разі порушення вказаних строків. Отже, за змістом позовних вимог та з урахуванням п. 10.2. укладеного договору, сума штрафу за прострочення поставки товару більше 10 календарних днів складала б 103,75 грн. з розрахунку (1037,50*10%) виходячи з вартості товару щодо якого була узгоджена дата поставки.

Судом не було досліджено зміст Специфікації до договору, не встановлено щодо якого товару сторонами був визначений графік/строки поставок, які підстави для направлення заявки позивачем відповідачу, за якою визначався б обсяг зобов`язання відповідача, а також правомірності направлення заявки на поставку товару щодо якого не було узгоджено її дати поставки, що є порушенням ст.271 ГК України.

Апелянт звертає увагу на те, що заявка про поставку товару №2019.06.11/17-4043 від 11.06.2019 і електронна переписка між підприємствами, яку врахував суд не можуть вважатися належними доказами, оскільки порядок їх оформлення та направлення не відповідають умовам п. 14.3. договору. З урахуванням положень ст. 628 ЦК України, та пунктів 14.3., 14.4., 14.7. договору, застосування ЕЦП при здійсненні листування є обов`язковим для застосування сторонами. Докази застосування позивачем ЕЦП при направленні заявки і листів відсутні.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

АТ "НЗФ" (позивач) у відзиві на апеляційну скаргу заперечує на задоволенні апеляційної скарги відповідача, просить суд апеляційної інстанції залишити рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у справі № 904/4936/19 без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "ДАР-ХОЛОН" без задоволення, оскільки вважає оскаржене судове рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

В обґрунтування заперечень на апеляційну скаргу позивач вказує, що в специфікації до договору поставки сторони чітко погодили терміни для поставки товару, а крім того відповідач у своїх листах визнавав необхідність поставки всього товару саме до 30.06.2019 (2 квартал 2019 року).

Що стосується направлення заявки на поставку товару, то як вказує позивач, відповідно до умов надсилання заявки, передбачених пунктом 3.4. договору поставки, ним як покупцем були виконані ці умови в повному обсязі шляхом оформлення та направлення належної заявки №2019.06.11/17-4043 на електронну адресу постачальника, а відповідач отримав її до виконання без зауважень. Позивач вважає, що відповідач безпідставно посилається на пункт 14.3. Договору, який не містить застереження про необхідність накладення ЕЦП на документ у випадку надсилання електронною поштою.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2020 поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дар-Холон" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у справі №904/4936/19; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження; зупинено дію оскаржуваного рішення на час розгляду апеляційної скарги.

22.05.2020 на електронну адресу суду від ТОВ "Дар-Холон" надійшло клопотання про розгляд справи за участю сторін та обов`язковим викликом представника позивача, оскільки питома вага питань, які виникають з матеріалів справи стосується саме правильності ведення облікової картки платника податків, правильності відображення задекларованих сум та порядку і спрямування зарахувань сплачених сум.

За приписами частини восьмої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до довідки Центрального апеляційного господарського суду від 22.05.2020 №06-21/357/20 клопотання вих. №б/н від б/д у справі №904/4936/19 Господарського суду Дніпропетровської області, що надійшло електронною поштою від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дар-Холон" на офіційну електронну адресу Центрального апеляційного господарського суду, не містить кваліфікованого електронного підпису.

Враховуючи, що клопотання надійшло електронною поштою, однак не засвідчене електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", означене клопотання судом апеляційної інстанції залишено без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з такого.

Судом першої інстанції і судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дар-Холон" (Постачальник) і Акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" (Покупець) укладено договір поставки №1902582 від 25.04.2019, за умовами якого Постачальник зобов`язався передати у власність Покупцеві товар (повне найменування, а також марка, вид, сорт, номенклатура, асортимент, кількісні та якісні характеристики, код за УКТ ЗЕД за державним класифікатором продукції і послуг), ціна та інше якого вказується у специфікації (додатку) до цього договору (товар) що є його невід`ємною частиною, а Покупець зобов`язався прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і за умовами передбаченими договором.

За пунктом 3.1 договору Постачальник зобов`язався поставити Покупцеві товар у спосіб та на умовах, зазначених у специфікації (додатку) до цього договору. Умови поставки регламентуються відповідними базисами, що передбачені Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів Інкотермс у редакції 2010 року, яка є погодженою сторонами.

Постачальник зобов`язався поставити товар Покупцеві у визначений у специфікації (додатку) до цього договору термін поставки, з урахуванням усіх умов, що передбачені у розділі 3 цього договору (пункт 3.3. договору).

Сторонами в пункті 3.4. договору погоджено, що поставка товару здійснюється Постачальником відповідно до п.3.1 даного договору лише після отримання письмового підтвердження (належним чином оформленої заявки) Покупця, що має бути направленою Постачальнику одним із таких способів: поштовим відправленням на юридичну адресу постачальника або факсимільним зв`язком за телефоном, що вказаний у цьому Договорі, або в електронному виді через сервіс (наприклад, Paperless) або на електронну адресу (e-mail) Постачальника. У письмовому підтвердженні (заявці) Покупець вказує графік поставки, зазначає обсяги та терміни поставки товару в межах періоду поставки, який сторони вказують у специфікації (додатку) до цього договору.

Постачальник у відповідь на заявку Покупця зобов`язаний направити Покупцю письмове підтвердження про отримання ним заявки на постачання товару з призначенням дати для можливого завантаження товару на складі одним із таких способів: або поштою на юридичну адресу Покупця, що вказана у цьому договорі, або факсимільним зв`язком за телефоном, або в електронному виді через сервіс (наприклад, Paperless) або в електронному виді на електронну адресу (e-mail).

Відповідно до пункту 14.3. договору укладання додаткових угод, додатків, змін доповнень, актів про надання послуг та інших документів до Договору або на виконання цього Договору, обмін листами, повідомленнями, іншими документами між сторонами здійснюється:

- шляхом оформлення таких документів в електронному виді з використанням електронного цифрового підпису , що є відбитком підпису і відбитком печатки Сторони, або

- шляхом оформлення таких документів на паперовому носії.

Оформлення документів у паперовому виді (якщо в паперовому, то й паралельно з оформленням електронних документів ) здійснюється виключно за згодою іншої Сторони. Документообіг між Сторонами здійснюється виключно в електронному виді (електронний сервіс (наприклад, Paperiess) із використанням електронного цифрового підпису Сторони.

За умовами пункту 14.4. договору згідно з даним Договором Сторони використовують електронний цифровий підпис, підтверджений із використанням посиленого сертифіката ключа, отриманого в акредитованому центрі сертифікації ключів.

В пункті 14.7. договору сторони обумовили, що належним чином оформлені зміни, доповнення, додатки, специфікації до Договору є його невід`ємною частиною.

Пунктами 4.1-4.4. договору встановлено, що загальна вартість товару за даним договором становить суму партій товару за всіма специфікаціями (додатками) до цього договору. Ціна кожного найменування товару, залежно від марки, виду, сорту одиниці виміру, а також вартість кожної партії товару вказується у специфікації (додатку) до договору. Ціна і загальна вартість кожної партії товару, зазначені в п. 4.2. договору, встановлюються у національній валюті - гривні і не підлягають зміни протягом дії цього договору, якщо інше не буде передбачено у специфікації. Ціна товару є договірною звичайною ціною і відповідає рівню ринкових цін.

В пункті 4.1. договору сторони визначили, що загальна вартість Товару за даним Договором становить суму партій Товару за всіма специфікаціями (додатками ) до цього Договору.

Згідно пункту 4.2. договору Ціна кожного найменування Товару, залежно від марки, виду, сорту, одиниці виміру, а також загальна вартість кожної партії Товару вказується у специфікації (додатку) до Договору.

Ціна і загальна вартість кожної партії Товару, зазначені в п. 4.2. даного Договору, встановлюються у національній валюті України - гривні і не підлягають зміні протягом дії цього Договору, якщо інше не буде передбачено у специфікації (пункт 4.3. договору).

За умовами пункту 4.4. договору Ціна Товару є договірною звичайною ціною і відповідає рівню ринкових цін.

25.04.2019 Сторонами до договору поставки була підписана Специфікація №1/1902583, якою була погоджена поставка наступного товару:

- Емаль ПФ-115, чорна, у кількості 50 кг, ціна без ПДВ 20,75 грн., сума без ПДВ 1037, 50 грн.;

- Емаль ПФ-115, синя, у кількості 70 кг, ціна без ПДВ 21,25 грн., сума без ПДВ 1487, 50 грн.;

- Емаль ПФ-115, біла, у кількості 870 кг, ціна без ПДВ 25,75 грн., сума без ПДВ 22402, 50 грн.;

-Фарба МА-15 сурік, червоно-коричнева, у кількості 1600 кг, ціна без ПДВ 17,50 грн., сума без ПДВ 28 000 грн.;

- Ґрунтовка ГФ-021, сіра, у кількості 8000 кг, ціна без ПДВ 19,75 грн., сума без ПДВ 158000 грн.;

- Лак ПФ-170, у кількості 6500 кг, ціна без ПДВ 35,00 грн., сума без ПДВ 227 500,00 грн.

ПДВ складає 87685,50 грн. Загальна вартість товару за специфікацією разом з ПДВ становить 526 113,00 грн. Термін поставки визначений ІІ квартал 2019.

В пункті 10.1. договору сторони вказали, що особливою підставою укладання даного Договору є усвідомлена переконаність Сторін в сумлінному виконанні обома Сторонами прийнятих на себе зобов`язань за цим Договором, сформована на високій оцінці ділової репутації обох Сторін, особистих і професійних якостях його посадових осіб та осіб, які діють від його імені і в його інтересах (далі - посадові соби).

Пунктом 10.2. договору передбачено у разі порушення строків поставки товару згідно з цим договором постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,5% від суми товару, що вказана у специфікації (додатку) до цього договору, за кожний день прострочення, із розрахунку з наступного дня від кінцевої дати поставки і до дня фактичної поставки (включаючи останній день поставки). У разі продовження такого прострочення більше 10 календарних днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від суми непоставленого (недопоставленого) товару.

Покупець (позивач) посилаючись на електронну переписку в підтвердження направлення заявки Постачальнику (відповідачу) на поставку товару надав суду копію знімку екрану монітору комп`ютера -скріншот, на якому вбачається, що 11.06.2019 на електрону адресу ТОВ "ДАР-ХОЛОН" () була направлена заявка та копію листа №2019.06.11/17-4043, в якому відповідно умов договору №1902582 від 25.04.2019 просить в період до 27.06.2019 забезпечити поставку на АТ "НЗФ" наступних лакофарбових матеріалів:

- емаль ПФ-115, синя, в кількості 70 кг;

- емаль ПФ-115, біла, в кількості 750 кг;

- фарба МА-15 сурік, червоно-коричнева, в кількості 1400 кг;

- ґрунтовка ГФ-021, сіра, в кількості 8000 кг;

- лак ПФ-170, в кількості 6500 кг.

26.06.2019 покупець отримав від постачальника лист №42 від 26.06.2019, в якому повідомлялось про проведення постачання товару з наведенням кількості згідно фасовки виробника після 03.07.2019.

Листом №48 від 10.07.2019 постачальник повідомив покупця, що не виконав поставку ЛФМ до 30.06.2019 у зв`язку з відсутністю товару у завода-виробника та гарантував постачання ЛФМ на адресу АТ "Нікопольський завод феросплавів" до 19.07.2019. Лист отриманий останнім 11.07.2019 за вх №1525-4043.

23.07.2019 покупець отримав від постачальника лист №50 від 11.07.2019, в якому останній вказав про відсутність можливості провести відвантаження товару у зв`язку зі значним підвищенням вартості товарів виробником. Постачальник також звернувся з проханням розглянути можливість підписати додаткову угоду з зазначенням оновлених цін на лакофарбову продукцію або у разі неможливості попереднього-припинити дію договору між підприємствами.

В порядку досудового врегулювання спору 07.08.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №381, покупцем на адресу постачальника за №2019.08.07/21-4014 була направлена претензія. У зв`язку з невиконанням поставки товару, керуючись ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України, ч. 1 ст. 193, ст. 265 ГК України, на підставі п. 10.2. договору, покупець пропонував постачальнику в десятиденний термін з моменту отримання претензії, сплатити 99961,47 грн. пені і 52611,30 грн. штрафу за прострочення поставки товару.

Претензія була залишена постачальником без відповіді, що спонукало покупця звернутись з відповідними позовними вимогами до господарського суду.

Спірні правовідносини виникли з приводу виконання договору поставки товарів.

Предметом спору у цій справі є матеріально-правові вимоги позивача про стягнення з відповідача в судовому порядку суми 99961,47 грн. пені за період прострочення з 01.07.2019 по 07.08.2019 і 52611,30 грн. 10% штрафу за прострочення поставки товару більше 10 календарних днів.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

За приписами пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України договори є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Обов`язковість договору для виконання сторонами встановлена статтею 629 Цивільного кодексу України.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України і статті 193 Господарського кодексу України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

За приписами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виконання цивільних обов`язків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства (частина третя статті 14 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (частина перша статті 216 Господарського кодексу України)

Відповідно до частини другої статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій, зокрема як штрафні санкції.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина перша статті 230 Господарського кодексу України).

Частиною другою статті 20 Господарського кодексу України визначено, що застосування штрафних санкцій є одним зі способів захисту прав та законних інтересів суб`єктів господарювання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 98222,40 грн. пені та 51696,00 грн. штрафу, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не було здійснено поставку товару, а саме: Емаль ПФ-115, синя, в кількості 70 кг; - Емаль ПФ-115, біла, в кількості 750 кг; Фарба МА-15 сурік, червоно-коричнева, в кількості 1400 кг; Ґрунтовка ГФ-021, сіра, в кількості 8000 кг; Лак ПФ-170, в кількості 6500 кг, загальна вартість якого становить 516960,00 грн.

Поставка товару в строк до 27.06.2019 здійснена не була, тому з урахуванням умов пункту 10.2. договору позивач нарахував та просить стягнути 99961,47 грн. пені за загальний період прострочення поставки товару з 01.07.2019 по 07.08.2019 та 52611,30 грн. штрафу за прострочення постачання більше 10 днів.

Перевіривши правильність нарахування заявлених до стягнення суми пені і штрафу, судом встановлено, що позивач здійснив нарахування штрафних санкцій виходячи з вартості товару, узгодженого специфікацією (526 113,00 грн.).

Відтак суд вбачав підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача пені в сумі 9822.40 грн. та штрафу за прострочення постачання більше 10 днів в розмірі 51696,00 грн.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Апелянт заперечуючи позовні вимоги стверджує, що строки і графік поставки товару у ІІ кварталі 2019 року був погоджений у Специфікації лише для однієї позиції - емаль ПФ-115 чорна у кількості 50 кг за ціною 20,75 грн. за кілограм без ПДВ та 1037,50 грн. за всю партію без ПДВ.

Така позиція відповідача не може бути прийнята судом апеляційної інстанції, оскільки до Специфікації включаються лише погоджені умови як до самого товару так і до умов його поставки. Зазначення у Специфікації терміну поставки напроти позиції №1 не свідчить про погодження сторонами терміну поставки лише емалі ПФ-115 чорна. Заповнення напроти інших позицій стовпчику "термін поставки" горизонтальними і вертикальними рисками свідчить лише про те, що такий же самий термін застосовується і до інших позицій товару. Таке позначення вважається загальновживаним, якщо умови є незмінними щодо інших позицій. У випадку протилежного ці б рядки не були б заповнені або товар не був би включений взагалі до Специфікації.

Крім того, як свідчить вищенаведена переписка між підприємствами мова йде про поставку всього переліку товару, наведеного у Специфікації.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача, що приймаючи до уваги зміст листів відповідача №42 від 26.06.2019 і №48 від 10.07.2019, останній підтвердив отримання заявки на поставку товару, оскільки повідомляв про поставку після 03.07.2019, а в подальшому визнавав, що не виконав поставку до 30.06.2019 (тобто у погоджений в Специфікації).

Направлення заявки визнається відповідачем і у своєму відзиві на позовну заяву, в якому вказано: "Дана заявка хоча і направлена у відповідності до умов Договору, однак суперечить положенням Специфікації…".

Доводами апеляційної скарги є також посилання відповідача на те, що судом в порушення пункту 14.3 договору і статей 5,6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" помилково визнано електронну переписку сторін належними і допустимими доказами в підтвердження встановлених обставин.

Позивач надав докази надсилання 11.06.2019 о 13:55 заявки на електронну поштову скриньку Макеєва Андрія ТОВ "ДАР-ХОЛОН" , що підтверджується скріншотом - (також скрін, скріншот від англ. Screenshot - "знімок екрана") - зображення, отримане пристроєм, і яке показує в точності те, що бачить користувач на екрані монітора або іншого візуального пристрою виведення. Вказана електронна адреса зазначена у Розділі 15 договору "Реквізити сторін".

Щодо самої заявки, то колегія суддів вважає, що позивачем було надано паперову копію заявки №2019.06.11/17-4043, оскільки заявка містить реквізит № 28 за ДСТУ 4163-2003 "Прізвище виконавця і номер його телефону", а саме: "Троценко О.В.Тел. ( 0566)654-945". Крім того, вказана заявка виконана на фірмовому бланку позивача та містить факсимільний підпис начальника відділу М.О.Кобеляцького.

Паперовими копіями письмових документів слід визнати і листи відповідача №42 від 26.06.2019, №48 від 10.07.2019 і №50 від 11.07.2019.

Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа (частина перша статті 5).

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 5 Закону електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги" (частина перша статті 7 Закону).

За частиною третьою статті 7 Закону якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу.

Отже, вказана заявка №2019.06.11/17-4043 від 07.02.2017 як і вищезазначені листи відповідача були створені шляхом складання паперового письмового документа, а не у вигляді електронних даних.

У даному випадку позивач і відповідач помилково ототожнюють поняття електронного документу та надсилання електронної копії письмового документу засобами електронного зв`язку.

Аналогічні висновки наведені і в постановах Верховного Суду від 19.12.2019 у справі №920/1027/18 і від 26 лютого 2020 у справі №920/1031/18.

Касаційний суд вказав, що в даному випадку заявка не є електронним документом в розумінні статей 5, 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", а її надсилання засобами електронного зв`язку не зумовлює необхідність скріплення заявки електронним цифровим підписом.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, пунктом 10.2. договору передбачено у разі порушення строків поставки товару згідно з цим договором постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,5% від суми товару, що вказана у специфікації (додатку) до цього договору, за кожний день прострочення, із розрахунку з наступного дня від кінцевої дати поставки і до дня фактичної поставки (включаючи останній день поставки). У разі продовження такого прострочення більше 10 календарних днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від суми непоставленого (недопоставленого) товару.

Оскільки у заявці на поставку лакофарбових матеріалів їх кількість була заявлена інша ніж погоджена у Специфікації, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неправильне нарахування позивачем пені і штрафу.

Заперечень щодо правильності здійсненого судом перерахунку апеляційна скарга відповідача не містить.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За приписами частини 1 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частина 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що судом першої інстанції було ухвалено рішення без повного дослідження обставин справи та доказів, що містяться в матеріалах справи, а також з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, як встановила колегія суддів суду апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати на оплату судового збору, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дар-Холон" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у справі №904/4936/19 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Дар-Холон".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 29.05.2020.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова