ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2020 Справа № 904/5656/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Хавіної О.С.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛАВОЛІС", м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮДІ-ГРУП", м.Дніпро

про стягнення 31056,00 грн

Представники:

Від Позивача: Сидоренко О.П., довіреність № б/н від 01.11.2019 року, представник

Від Відповідача: представник не з`явився

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Славоліс" (далі-Позивач) 28.11.2019 звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮДІ-ГРУП" (далі-Відповідач) , в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість із врахуванням індексу інфляції в розмірі 31273,40 грн, 3% річних від простроченої уми за не виконання грошового зобов`язання, у розмірі 183,60 грн, пеню в розмірі 1963,96 грн внаслідок не виконання грошового зобов`язання з оплати вартості за надані та отримані послуги з бухгалтерського обслуговування, на підставі договору №5 від 07.03.2019 та судові витрати, у вигляді судового збору, за подання позовної заяви в розмірі 1921,00 грн.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем грошових зобов`язань за Договором №5 від 07.03.2019.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

03.12.2019 ухвалою суду залишено позовну заяву без руху для усунення Товариством з обмеженою відповідальністю "Славоліс" недоліків позовної заяви.

У зв`язку із усуненням недоліків позовної заяви, 16.12.2019 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14.01.2020 о 15:30 год.

14.01.2020 ухвалою суду розгляд справи відкладено на 28.01.2020 о 11 год. 00 хв.

28.01.2020 ухвалою суду вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 11.02.2020 о 11 год. 30 хв.

11.02.2020 ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 20.02.2020 об 11:00 год.

20.02.2020 оголошено перерву до 10.03.2020 об 10:30 год.

10.03.2020 ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 19.03.2020 об 15:30 год.

18.03.2020 ухвалою суду через карантинні заходи в суді з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, перенесено судове засідання на 23.04.2020 об 15:45 год.

23.04.2020 ухвалою суду через карантинні заходи в суді з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, розгляд справи перенесено на 14.05.2020 о 12:00 год.

14.05.2020 ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 27.05.2020 о 15:00год.

Відповідач в судові засідання призначені на 14.05.2020 та 27.05.2020 не з`явився. Сповіщення Відповідача про дату та час розгляду справи підтверджується телефонограмами (арк.с. 143, 151), які відповідно до 3.9.1-1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" є належним підтвердженням повідомлення учасників судового процесу про час та місце розгляду справи.

Також з метою сповіщення Відповідача про дату та час розгляду справи, судом було розміщено відповідне повідомлення на сайті Господарського суду Дніпропетровської області (https://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/) (арк.с. 145).

Крім того, ухвала суду про розгляд справи 27.05.2020 була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 18.05.2020, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним. Отже, Відповідач мав можливість завчасно і задовго ніж за 5 днів до судового засідання, дізнатися про слухання справи.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи неявку Відповідача, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю Відповідача.

В судовому засіданні 27.05.2020 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

3. Позиції інших учасників справи

08.01.2020 канцелярією суду зареєстрований поданий представником Відповідача відзив на позовну заяву (арк.с. 140-144 Т.3). У відзиві на позов вказує, що Відповідач не отримував від Позивача на свою електронну адресу акти здачі-приймання, рахунки, письмові претензії та акт взаємних розрахунків.

До канцелярії суду 24.01.2020 від представника Позивача надійшла відповідь на відзив (арк.с. 154-159 Т.3), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість із врахуванням індексу інфляції в розмірі 31273,40 грн, 3% річних від простроченої уми за не виконання грошового зобов`язання, у розмірі 183,60 грн, пеню в розмірі 1963,96 грн внаслідок не виконання грошового зобов`язання з оплати вартості за надані та отримані послуги з бухгалтерського обслуговування, на підставі договору №5 від 07.03.2019 та судові витрати, у вигляді судового збору, за подання позовної заяви в розмірі 1921,00 грн.

10.02.2020 Позивач подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, що підтверджують виконання ТОВ "Славоліс" своїх зобов`язань за договором №5 про надання послуг (з бухгалтерського обслуговування) від 07.03.2019 (арк.с. 1-4 Т.4).

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

07.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Славоліс" (далі-Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮДІ-ГРУП" (далі-Замовник) укладено Договір №5 про бухгалтерське обслуговування (далі-Договір).

Відповідно до умов цього Договору:

1.1. Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання з надання послуг з бухгалтерського обслуговування в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, та Додатком №1 (Угода про нерозголошення комерційної таємниці), Додатком №2 (прайс-лист бухгалтерських послуг).

3.1. Вартість послуг Виконавця да даним Договором регламентується Додатком №2, який є невід`ємною частиною даного Договору.

3.2. Оплата послуг Виконавця здійснюється Замовником протягом 5 робочих днів з моменту отримання Замовником рахунку.

5.1. Здача-приймання наданих послуг здійснюється сторонами щомісячно по Акту виконаних робіт протягом 25 робочих днів по закінченню звітного місяця.

6.1. Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 06.03.2020 року включно.

В додатку №2 до Договору №5 від 07.03.2019 сторони зазначили прайс-лист бухгалтерських послуг (види послуг, вартість) (арк.с. 25-27 Т.1).

Так, на виконання умов Договору в період з травня по серпень 2019 року Позивач надавав Відповідачу послуги, про що склав акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) та виставленими на оплату рахунками на загальну суму 34056,00 грн, за якими у травні 2019 визначено Позивачем вартість наданих послуг на суму 7326,0грн, у червні 2019 - 11714,0грн, у липні 2019 - 8854,0грн, у серпні 2019 - 6162,0грн.

Акти підписані лише Позивачем.

На підтвердження наданих послуг Позивачем надано копії податкових накладних, квитанцій, податкових розрахунків сум тощо, які складені Позивачем під час надання послуг Відповідачеві.

Позивачем також надано копію претензії на адресу Відповідача щодо погашення заборгованості за договором №5 про надання послуг (з бухгалтерське обслуговування) від 07.03.2019 (арк.с. 53-56 Т.1).

Відповідач не заперечує проти факту отримання ним послуг з бухгалтерського обслуговування, але стверджує, що зобов`язання у нього не виникло, оскільки акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) та виставлені на оплату рахунки він не отримував. Крім того, Відповідач вказує на те, що зміст актів не дозволяє встановити обсяги і яким чином визначено вартість наданих послуг.

На підтвердження направлення актів і рахунків Позивач надав скриншоти електронних листів на електронну адресу Відповідача, яка є його офіційною електронною адресою згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк.с. 59-63, 65-189 Т.1).

Також в матеріалах справи є копія платіжного доручення №246 від 22.10.2019 про перерахування 1000,00 грн, в призначенні платежу якого зазначено: сплата частки за бухгалтерське обслуговування згідно рахунку-фактури №СФ-223 від 30.07.2019 договір №5 від 07.03.2019 без ПДВ (арк.с. 58 Т.1).

Копія рахунку-фактури №СФ-223 від 30.07.2019 (арк.с. 27 Т.4) свідчить про виставлення Позивачем суми до сплати в розмірі 11714,00 грн за бухгалтерські послуги червень 2019.

У разі несвоєчасної оплати Замовник зобов`язується виплатити Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу (п. 3.3. Договору).

Згідно з розрахунком Позивача сума пені складає 1963,96 грн, яка нарахована за період з 17.09.2019 по 27.11.2019.

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу суму 217,40 грн інфляційних втрат за період - жовтень 2019 та 183,60 грн 3% річних за період з 17.09.2019 по 27.11.2019.

Під час розгляду справи Відповідач доказів погашення заборгованості не надав.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

За суттю правовідносин, які склалися між сторонами у справі, предметом спору є надання послуг, що регулюється ст.ст.901-907 ЦК України.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 ЦК України).

Частиною 1 ст. 903 ЦК України передбачено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.530 ЦК України: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно з приписами ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Так, умови укладеного між сторонами договору свідчать про те, що оплата за надані Позивачем послуги з ведення бухгалтерського та податкового обліку відбувається по факту наданих послуг, обсяг яких узгоджується сторонами в актах прийому - передачі послуг та на підставі рахунку.

В якості доказів належної передачі наданих послуг Позивачем надано скриншоти електронних листів на адресу Відповідача.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 96 ГПК України:

1. Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

2. Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

3. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

4. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

5. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг":

електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу;

якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження;

у разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Враховуючи викладене, а також те, що сторони в договорі не встановили особливий порядок передачі актів та рахунків в електронному вигляді, тому слід керуватися загальним порядком, який встановлений для електронного документообігу.

Так, суд зазначає, що в порушення вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" Позивач не надав доказів отримання електронних листів Відповідачем.

Крім того, при подачі скриншотів електронних листів на папері, Позивач не дотримався порядку подачі електронних доказів, встановленого статтею 96 ГПК України, а саме не подав або безпосередньо електронний доказ, або його електронну копію, або засвідчену електронним цифровим підписом паперову копію електронного документа.

Згідно зі ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що Позивач не довів виникнення грошових зобов`язань Відповідача на усю суму основного боргу за позовом, оскільки відсутні належні докази узгодження і направлення на адресу Відповідача актів прийому-передачі наданих послуг та рахунків за ними.

Водночас, щодо наданих послуг за червень 2019 року у справі наявне платіжне доручення №246 від 22.10.2019 про перерахування Відповідачем 1000,00 грн, в призначенні платежу якого зазначено: сплата частки за бухгалтерське обслуговування згідно рахунку-фактури №СФ-223 від 30.07.2019 договір №5 від 07.03.2019 без ПДВ (арк.с. 58 Т.1).

Копія рахунку-фактури №СФ-223 від 30.07.2019 (арк.с. 27 Т.4) свідчить про виставлення Позивачем суми до сплати в розмірі 11714,00 грн за бухгалтерські послуги червень 2019.

Отже, за червень 2019 року суд визнає доведеним як факт надання послуг Позивачем, так й їх прийняття і часткової оплати Відповідачем. Через відсутність доказів, які б достеменно вказували на момент отримання зазначеного рахунку Відповідачем, суд приймає дату часткової оплати за червень 2019 як дату, не пізніше якої Відповідач отримав спірний рахунок за червень 2019 року. Отже, за період прострочення з 22.10.2019 по 27.11.2019 (остання дата визначена у позові) судом визначено пеню в розмірі 338,44 грн та 3% річних у розмірі 32,58 грн. на суму боргу за червень 2019 у розмірі 10714,0грн. В частині інфляційних втрат суд не знаходить правових підстав для їх визначення через наявність у визначеному судом періоді прострочки неповних місяців.

На підставі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Оскільки доказами у справі доводиться виникнення грошових зобов`язань Відповідача за надані Позивачем послуги у червні 2019 року, суд задовольняє позов частково і стягує з Відповідача основний борг на суму 10714,00 грн, пеню в розмірі 338,44 грн та 3% річних у розмірі 32,58 грн, а також судові витрати в розмірі 680,92 грн.

В решті позову суд відмовляє через відсутність належних доказів виникнення грошових зобов`язань та боргу Відповідача.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Славоліс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮДІ-ГРУП" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮДІ-ГРУП" (49052, м.Дніпро, вул.Валентина Ларіонова, буд. 46, кв. 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Славоліс" (49038, м.Дніпро, вул.Князя Ярослава Мудрого, буд. 68, корпус 9, офіс 505, ) суму основного боргу 10714,00 грн, пеню в розмірі 338,44 грн, 3% річних у розмірі 32,58 грн та судові витрати в розмірі 680,92 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки та порядку, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням приписів пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020, та може бути оскаржено в двадцятиденний строк з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 29.05.2020

Суддя Н.Б. Кеся