ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 Справа № 917/604/20

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засідання Отюговій О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу №917/604/20

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Югсвет", проспект Ушакова, 57 прим. 78, м. Херсон,73026

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" вул. Івана Приходька, 141, м. Кременчук, Полтавська область,39621

про стягнення 87 013,38 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області 13.04.2020 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Югсвет" до відповідача Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" про стягнення 87 013,38 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 14.04.2020 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167,184 ГПК України. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов. Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України).

Сторони були належним чином та завчасно повідомлені за місцем їх реєстрації про покладені на них обов`язки, про що свідчать матеріали справи (поштові повідомлення про вручення даної ухвали наявні у матеріалах справи). Крім того, ухвала суду у даній справі була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

05.05.2020 року віл відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (арк. с. 141-142), в якому відповідач проти задоволення позовних заперечує посилаючись на те, що поставка товару за договором є незакінченою оскільки згідно п. 4.1. договору підтвердженням якості та комплектності товару з боку постачальника є сертифікат якості, сертифікат відповідності. Ненадання даних документі на думку відповідача є порушенням умов договору та позбавляє позивача права вимагати оплату за поставлений товар.

19.05.2020 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (арк. с. 149-151).

25.05.2020 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (арк. с. 157-158).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши та в оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

04 грудня 2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Югсвет" (постачальник, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Кременчуцький сталеливарний завод" (покупець, відповідач) укладено договір поставки товару №0367-СН разом з протоколом узгодження розбіжностей (арк. с. 8-16).

Умовами даного договору сторони погодили наступне:

- постачальник зобов`язувався поставити і передати у власність покупцю визначений цим договором товар, а покупець зобов`язався прийняти товар і сплатити за нього певну грошову сум (п. 1.1. договору);

- найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), визначаються специфікацією (ями), що додатками до цього договору. Специфікації до договору складаються з назв товару, викладених з урахуванням термінів на російській мові (п..1.2. договору);

- загальна сума договору складається із загальної вартості товару, що постачається окремими партіями протягом дії даного договору та зазначається у специфікаціях або видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору (п. 1.4. договору відповідно до узгодженої редакції у протоколі розбіжностей);

- датою поставки вважається дата отримання товару та підписання видаткової накладної або дата на товарно-транспортній накладній перевізника або дата календарного штемпеля залізничної накладної чи квитанції про отримання вантажу (п.2.4. договору відповідно до узгодженої редакції у протоколі розбіжностей);

- підтвердженням якості та комплектації товару з боку Постачальника є сертифікат якості, сертифікат відповідності (п. 4.1. договору);

- розрахунок за товар здійснюється протягом 30 календарних днів з дати поставки (п.6.1. договору);

- товар приймається покупцем згідно видаткової накладної (п. 9.1. договору);

- з інших питань приймання-передачі Товару, що не передбачені цим договором сторонам слід керуватись Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 №П-6 та Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 П-7 (п. 9.4. договору);

- у випадку порушення покупцем строку розрахунку за поставлений товар останній сплачує на користь постачальника неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла під час порушення грошового зобов`язання від суми заборгованості за кожний день прострочення (п. 10.5. договору).

12.03.2019 року,21.03.2019 року, 10.04.2019 року, 10.04.2019 року, 24.04.2019 року, 08.05.2019 року, 22.05.2019 року, 29.05.2019 року, 19.06.2019 року, 17.07.2019 року, 04.09.2019 року, 04.09.2019 року, 25.09.2019 року, 11.10.2019 року, між сторонами підписані додаткові угоди №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, №12, №13, №14 до договору №0367-СН від 04.12.2018 року, якими сторони внесли зміни до п.1.4. договору та доповнили договір специфікаціями (арк. с. 17-38).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що ним на виконання умов договору в період з 26.03.2019 року - 27.12.2019 року було поставлено відповідачу товар на загальну суму 609 867,28 грн., що підтверджується підписаними між сторонами видатковими накладними та довіреностями виданими відповідачем на отримання цінностей (арк. с. 39-87). Дана обставина не спростовується відповідачем.

Як вказує позивач, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо оплати отриманого за договором товару здійснив лише частково в сумі 530 362,50 грн., внаслідок чого за ним рахується заборгованість у розмірі 79 504,78 грн.

31.01.2020 року позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про сплату заборгованості за договором в сумі 79 504,78 грн. за вих. № 31-01/20 від 31.01.2020 року (арк. с. 119-120). Дана вимога залишена відповідачем без відповіді.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з відповідача 87013,38 грн. заборгованості за договором поставки товару №0367-СН від 04.12.2018 року, яка складається з:

1) основної заборгованості у розмірі 79 504,78 грн.;

2) 6681,44 грн. пені за періоди:

- з 25.11.2019 року - 23.12.2019 року (на заборгованість за поставлений товар в загальній сумі 53 801,16 грн. за видатковими накладними №18-Ю_007643, №18-Ю_007644, №18-Ю_007645, №18-Ю_007646 від 25.10.2019 року);

- з 24.12.2019 року - 26.12.2019 року (на заборгованість за поставлений товар в загальній сумі 78 340,54 грн. за видатковими накладними №18-Ю_007643, №18-Ю_007644, №18-Ю_007645, №18-Ю_007646 від 25.10.2019 року та за видатковими накладними №18-Ю_009526, №18-Ю_009527, №18-Ю_009528 від 24.12.2019 року);

- з 27.12.2019 року - 08.04.2020 року (на заборгованість за поставлений товар в загальній сумі 79 504,78 грн. за видатковими накладними №18-Ю_007643, №18-Ю_007644, №18-Ю_007645, №18-Ю_007646 від 25.10.2019 року та за видатковими накладними №18-Ю_009526, №18-Ю_009527, №18-Ю_009528 від 24.12.2019 року та за видатковою накладною №18-Ю_009527 від 27.12.2019 року);

3) 827,16 грн. 3% річних за періоди:

- з 25.11.2019 року - 23.12.2019 року (на заборгованість за поставлений товар в загальній сумі 53 801,16 грн. за видатковими накладними №18-Ю_007643, №18-Ю_007644, №18-Ю_007645, №18-Ю_007646 від 25.10.2019 року);

- з 24.12.2019 року - 26.12.2019 року (на заборгованість за поставлений товар в загальній сумі 78 340,54 грн. за видатковими накладними №18-Ю_007643, №18-Ю_007644, №18-Ю_007645, №18-Ю_007646 від 25.10.2019 року та за видатковими накладними №18-Ю_009526, №18-Ю_009527, №18-Ю_009528 від 24.12.2019 року);

- з 27.12.2019 року - 08.04.2020 року (на заборгованість за поставлений товар в загальній сумі 79 504,78 грн. за видатковими накладними №18-Ю_007643, №18-Ю_007644, №18-Ю_007645, №18-Ю_007646 від 25.10.2019 року та за видатковими накладними №18-Ю_009526, №18-Ю_009527, №18-Ю_009528 від 24.12.2019 року та за видатковою накладною №18-Ю_009527 від 27.12.2019 року);

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: копію договору поставки товару №0367 від 04.12.2018 року; протокол розбіжностей до договору від 04.12.2018 року; додаткові угоди від 12.03.2019 року,21.03.2019 року, 10.04.2019 року, 10.04.2019 року, 24.04.2019 року, 08.05.2019 року, 22.05.2019 року, 29.05.2019 року, 19.06.2019 року, 17.07.2019 року, 04.09.2019 року, 04.09.2019 року, 25.09.2019 року, 11.10.2019 року, між сторонами підписані додаткові угоди №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, №12, №13, №14 до договору №0367-СН від 04.12.2018 року; копії видаткових накладених; копії довіреностей; копії виписок з рахунку про часткову оплату; копії претензії; витяги з ЄДР.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що факт поставки позивачем та прийняття відповідачем товару на загальну суму 609 867,28 грн. за період з 26.03.2019 року - 27.12.2019 року підтверджується наступними документами: видатковими накладними та довіреностями виданими відповідачем на отримання цінностей (арк. с. 40-87).

Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо оплати отриманого за договором товару здійснив лише частково в сумі 530 362,50 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (арк. с. 88-118). Отже, за відповідачем рахується заборгованість за договором у розмірі 79 504,78 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов`язань з боку відповідача щодо оплати вартості поставленого товару і позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 79 504,78 грн. є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача судом до уваги не приймаються виходячи з наступного.

Статтею 673 Цивільного кодексу України визначено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Сторонами в пункту 4.1 договору узгодили, що підтвердженням якості та комплектності товару з боку постачальника є сертифікат якості, сертифікат відповідності (п. 4.1. договору);

У відповідності до частини 2 статті 662 Цивільного кодексу України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Разом із тим статтею 666 Цивільного Кодексу України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання; якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Однак, відповідачем не надано суду доказів встановлення строку відповідачу для передання документів визначених в п. 4.1. договору, доказів звернення до позивача з відповідними письмовими претензіями щодо відсутності документів, які зазначені в пункті 4.1 договору, або доказів звернення до позивача з листами щодо повернення отриманого відповідачем товару.

Таким чином, заперечення відповідача щодо невиконання позивачем обов`язку із надання покупцю разом із поставленим за договором товаром документів, що підтверджують якість та комплектність продукції, є необґрунтованими та не підтверджуються доказами, оскільки відповідач прийняв продукцію без зауважень чи будь-яких претензій щодо якості чи комплектності цієї продукції.

Факт поставки та отримання відповідачем товару за договором є доведеним та підтвердженим належними доказами - видатковими накладними та довіреностями, а тому у відповідача у відповідності з вимогами чинного законодавства виникло зобов`язання по оплаті отриманого товару на умовах договору.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно статті 4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

У пункті 10.5. договору сторони погодили, що у випадку порушення покупцем строку розрахунку за поставлений товар останній сплачує на користь постачальника неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла під час порушення грошового зобов`язання від суми заборгованості за кожний день прострочення.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

На підставі вищевикладеного позивачем заявлено до стягнення з відповідача:

1)6681,44 грн. пені за періоди:

- з 25.11.2019 року - 23.12.2019 року (на заборгованість за поставлений товар в загальній сумі 53 801,16 грн. за видатковими накладними №18-Ю_007643, №18-Ю_007644, №18-Ю_007645, №18-Ю_007646 від 25.10.2019 року);

- з 24.12.2019 року - 26.12.2019 року (на заборгованість за поставлений товар в загальній сумі 78 340,54 грн. за видатковими накладними №18-Ю_007643, №18-Ю_007644, №18-Ю_007645, №18-Ю_007646 від 25.10.2019 року та за видатковими накладними №18-Ю_009526, №18-Ю_009527, №18-Ю_009528 від 24.12.2019 року);

- з 27.12.2019 року - 08.04.2020 року (на заборгованість за поставлений товар в загальній сумі 79 504,78 грн. за видатковими накладними №18-Ю_007643, №18-Ю_007644, №18-Ю_007645, №18-Ю_007646 від 25.10.2019 року та за видатковими накладними №18-Ю_009526, №18-Ю_009527, №18-Ю_009528 від 24.12.2019 року та за видатковою накладною №18-Ю_009527 від 27.12.2019 року);

2) 827,16 грн. 3% річних за періоди:

- з 25.11.2019 року - 23.12.2019 року (на заборгованість за поставлений товар в загальній сумі 53 801,16 грн. за видатковими накладними №18-Ю_007643, №18-Ю_007644, №18-Ю_007645, №18-Ю_007646 від 25.10.2019 року);

- з 24.12.2019 року - 26.12.2019 року (на заборгованість за поставлений товар в загальній сумі 78 340,54 грн. за видатковими накладними №18-Ю_007643, №18-Ю_007644, №18-Ю_007645, №18-Ю_007646 від 25.10.2019 року та за видатковими накладними №18-Ю_009526, №18-Ю_009527, №18-Ю_009528 від 24.12.2019 року);

- з 27.12.2019 року - 08.04.2020 року (на заборгованість за поставлений товар в загальній сумі 79 504,78 грн. за видатковими накладними №18-Ю_007643, №18-Ю_007644, №18-Ю_007645, №18-Ю_007646 від 25.10.2019 року та за видатковими накладними №18-Ю_009526, №18-Ю_009527, №18-Ю_009528 від 24.12.2019 року та за видатковою накладною №18-Ю_009527 від 27.12.2019 року).

Перевіряючи розмір заявлених позивачем до стягнення пені та 3% річних, суд звертає увагу на наступне.

При нарахуванні пені, 3% річних за період з 25.11.2019 року - 23.12.2019 року (на заборгованість за поставлений товар в загальній сумі 53 801,16 грн. за видатковими накладними №18-Ю_007643, №18-Ю_007644, №18-Ю_007645, №18-Ю_007646 від 25.10.2019 року) позивачем не вірно визначено початок перебігу строку прострочення, а саме без врахування положень ст. ст. 253, 254 ЦК України.

Так, згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частина 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

При нарахуванні пені, 3% річних за періоди: з 24.12.2019 року - 26.12.2019 року (на заборгованість за поставлений товар в загальній сумі 78 340,54 грн. за видатковими накладними №18-Ю_007643, №18-Ю_007644, №18-Ю_007645, №18-Ю_007646 від 25.10.2019 року та за видатковими накладними №18-Ю_009526, №18-Ю_009527, №18-Ю_009528 від 24.12.2019 року) та з 27.12.2019 року - 08.04.2020 року (на заборгованість за поставлений товар в загальній сумі 79 504,78 грн. за видатковими накладними №18-Ю_007643, №18-Ю_007644, №18-Ю_007645, №18-Ю_007646 від 25.10.2019 року та за видатковими накладними №18-Ю_009526, №18-Ю_009527, №18-Ю_009528 від 24.12.2019 року та за видатковою накладною №18-Ю_009527 від 27.12.2019 року) позивачем не вірно визначено початок перебігу строку прострочення за видатковими накладними від 24.12.2019 року та за видатковою накладною від 27.12.2019 року, а саме без врахування положень пункту 6.1. договору поставки товару №0367-СН від 04.12.2018 року.

З урахуванням вищевикладеного за перерахунком, здійсненим судом за допомогою калькулятору "ЛІГА: ЗАКОН ЕЛІТ 9.1.3", до стягнення підлягає пеня в сумі 6035,63 грн. грн. та 3% річних в сумі 755,52 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 79 504,78 грн., 6035,63 грн. пені, 755,52 грн. 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 129, 232-233,237-238,240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" вул. Івана Приходька, 141, м. Кременчук, Полтавська область,39621, ідентифікаційний код 05756783) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Югсвет" (проспект Ушакова, 57 прим. 78, м. Херсон,73026, ідентифікаційний код 39115503) 79 504,78 грн. основного боргу, 6035,63 грн. пені, 755,52 грн. 3% річних та 2084,67 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

Рішення підписано 03.06.2020 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.257 ГПК України).

Суддя Тимощенко О.М.