ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

26.05.2020 Справа № 917/154/15
м. Полтава

За заявою Військового прокурора Полтавського гарнізону (Майдан Незалежності, буд.1-Б, м. Полтава, 36003) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Полтавської області від 16.04.2015 по справі № 917/154/15 в частині вимог Заступника військового прокурора Полтавського гарнізону, Майдан Незалежності, 1-Б, м. Полтава, 36003, в інтересах Держави в особі:

1. Міністерства оборони України, пр-т Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168,

2. Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд", вул. Вінницька, 14/39, м. Київ, 03151

до Малого приватного підприємства "ЧІК", 38500, Полтавська область, Диканський район, смт. Диканька, пров. Садовий, буд. 2А,

про витребування майна

Суддя Пушко І.І.

Секретар судового засідання Квіта О.Т.

Представники:
від прокуратури: Тумко Д.І., служб. посв. № 051970 видане 09.01.2019.

від позивача1: відсутні.

від позивача2: відсутні.

від МПП ЧІК: відсутні.

Відповідно до ч. 6 ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину ухвали та повідомлено про дату складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складений та підписаний 28.05.2020.

Суть заяви: Розглядається заява Військового прокурора Полтавського гарнізону про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Полтавської області від 16.04.2015 по справі № 917/154/15 в частині вимог Заступника військового прокурора Полтавського гарнізону в інтересах Держави в особі Міністерства оборони України та Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" до Малого приватного підприємства "ЧІК" про витребування майна.

Ухвалою від 12.05.2020 провадження по заяві було поновлено та призначено її розгляд в судовому засіданні на 26.05.2020 о 10-00 год., явка представників сторін визнавалась судом необов`язковою (п. 3 ухвали від 12.05.2020).

В судове засідання представники співпозивачів та відповідача не з`явились.

Від Військової прокуратури Полтавського гарнізону та Міністерства оборони України надійшли клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату.

Подані заяви не засвідчені електронним цифровим підписом всупереч вимогам ч. 2 ст. 170 ГПК України, а тому залишаються судом без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 170 ГПК України.

Прокурор, присутній в судовому засіданні, заявив усне клопотання про відкладення розгляду заяви, про що відображено в протоколі судового засідання від 26.05.2020. Зазначене клопотання відхиляється судом з огляду на норми п. 9 ч. 1 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, ч. 1 ст. 325 ГПК України, якою передбачено, що заява про перегляд судових рішень за ново виявленими або виключними обставинами розглядається судом в судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за ново виявленими або виключними обставинами, без можливості продовження такого строку.

Розглянувши матеріали справи та поданої заяви, суд встановив:
Рішенням господарського суду Полтавської області від 16.04.2015 у справі № 917/154/15 в задоволенні позову Заступника військового прокурора Полтавського гарнізону в інтересах Держави в особі Міністерства оборони України та Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" про визнання права власності на нерухоме майно та витребування часток власності у нежитловому будинку було відмовлено повністю (том 2, а.с. 23-25).

Підставою заявлених позовних вимог, відповідно до змісту позовної заяви, було посилання на те, що за державою Україна відповідно свідоцтва про право власності №220 від 11.06.2002р. було зареєстроване первісне право власності на нерухоме майно, яке знаходиться в м. Полтаві за адресою вул. Фрунзе, 6, а саме нежитловий будинок літера «А-2», загальною площею 763,2 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві прокурор посилався також на те, що вказане вище нерухоме майно було незаконно відчужене з державної власності під час фіктивного банкрутства ДП МОУ «Укрвійськбуд» за біржовою угодою від 28.08.2002 № 28-02/12 поза волею власника (том 1, а.с.10-11).

Відповідно до змісту п. 8 прохальної частини позовної заяви (том 1, а.с. 11-12) в межах вказаної справи позивачем були заявлені позовні вимоги до Малого приватного підприємства «ЧІК» (далі МПП «ЧІК) про витребування шляхом вилучення частки власності 1/1, загальною вартістю 174 987,96 грн., реєстраційний номер майна 12679013, дата реєстрації 07.11.2005, у нежитловому будинку, літера «А-2», цегляному, загальною площею 763,2 кв.м., та передачу Державному підприємству Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» (вул.Вінницька, 14/39, м. Київ, 03151, ) в особі філії Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» «Полтавська філія» (пров. Спортивний, 3, м. Полтава, 36029).

Відповідач - МПП «ЧІК» у відзиві на позов (том 1, а.с. 94-97) проти позову заперечував, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності від 02.06.2000 (реєстровий № 1193), виданого на підставі затвердженого нотаріусом акта про проведення аукціону (публічних торгів), йому належить право приватної власності на майно, яке знаходиться в м. Полтаві по вул. Фрунзе, 6 та складається з приміщення загальною площею 17,3 кв.м., яке придбано МПП «ЧІК» за 26774,00 грн., що раніше належало Приватній виробничо-комерційній фірмі «Алан» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Гризуновою А.В. від 02.02.1999 за р. № 265, зареєстрованого в Полтавському МБТІ у реєстрову книгу № 4 від р. № 471.

Також МПП «ЧІК» у відзиві посилався на те, що відповідно до свідоцтва від 02.02.2000 (реєстровий № 1194), виданого на підставі затвердженого нотаріусом акта про проведення аукціону (публічних торгів), йому належить право приватної власності на майно, яке знаходиться в м. Полтаві по вул. Фрунзе, 6 та складається з нежитлового приміщення (магазин) загальною площею 134,8 кв.м., яке придбано МПП «ЧІК» з аукціону за 133875,00 грн., що раніше належало ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Полтавським управлінням житлокомунгоспу міськвиконкому від 19.02.1999, зареєстрованого у Полтавському МБТІ у реєстрову книгу № 2 під р. № 272.

Заперечуючи проти позову, МПП «ЧІК» також зазначало у відзиві, що ним були набуті у власність приміщення площею 17,3 кв.м та 134,8 кв.м , що знаходяться в будинку АДРЕСА_1 на публічних торгах (аукціоні), проведеному в процесі реалізації заставного майна, про що свідчить акт продажу з аукціону, складений державним виконавцем Державної виконавчої служби Октябрського районного управління юстиції м. Полтави, копія якого була додана до відзиву (том 1, а.с. 104). Враховуючи викладене, у відзиві заперечувалися заявлені позовні вимоги, оскільки вказане майно було придбане МПП «ЧІК» у 2000 році та не перебувало у власності державного підприємства «Укрвійськбуд» станом на момент укладення біржової угоди від 28.08.2002р.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 рішення по справі було залишене без змін (том 2, а.с. 195-204).

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що МПП "ЧІК" є правомірним власником майна на підставі свідоцтва від 02.06.2000 року (зареєстроване в реєстрі за №1193) та свідоцтва від 02.06.2000 року (зареєстроване в реєстрі за №1194), виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Філімоновою Валентиною Миколаївною, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1997р. № 1448 "Про затвердження Положення про проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна", на підставі затвердженого нотаріусом акта про проведення аукціону (публічних торгів). Як вказано в постанові Харківського апеляційного господарського суду, зазначене дає підстави прийти до висновку про те, що спірне нерухоме майно, було набуте МПП ЧІК на публічних, торгах, не перебувало у власності ДП МОУ Укрвійськбуд та не відчужувалось за біржовою угодою від 28.08.2002 (том 2, а.с.203)

Постановою Вищого господарського суду України від 29.03.2016 у даній справі рішення господарського суду Полтавської області від 16.04.2015 та постанова Харківського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 у справі № 917/154/15 скасовані в частині позовних вимог до ТОВ "Укрінвестгруп", ПП "Укрбізнесконсалтинг", фізичної особи-підприємця Філь Н.С. та ПАТ "Діамантбанк" з передачею справи на новий розгляд в цій частині позовних вимог до господарського суду Полтавської області. В частині відмови у задоволенні позовних вимог до МПП "ЧІК" прийняті по справі рішення та постанова залишені без змін (том 3, а.с. 90-96).

Як зазначив Вищий господарський суд України у вказаній постанові, спірне нерухоме майно було набуте МПП "ЧІК" на публічних торгах, не перебувало у державній власності та не відчужувалось за біржовою угодою від 28.08.2002.

З матеріалів справи не вбачається, судами не встановлено та скаржником не доведено визнання недійсними чи скасування результатів вказаних публічних торгів у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, в силу імперативних приписів ч. 2 ст. 388 ЦК України, частка власності відповідача-3 у нежитловому будинку літ. "А-2" загальною площею 763,2 кв.м., розташованому по АДРЕСА_1 , не може бути витребувана у вказаного добросовісного набувача як така, що набута у порядку, встановленому для виконання судових рішень, а тому оскаржувані рішення та постанова в частині позовних вимог до МПП "ЧІК", як зазначено в постанові Вищого господарського суду України, зміні або скасуванню не підлягають.

Заступник військового прокурора Полтавського гарнізону звернувся до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в частині вимог до МПП "ЧІК" (том 6, а.с. 123-135).

В обґрунтування поданої заяви прокурор посилається на те, що в межах кримінального провадження № 0000039, зареєстрованого 02.08.2016, органом досудового розслідування було здійснено вилучення від ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» всіх архівних матеріалів інвентаризаційної справи щодо будинку АДРЕСА_1 .

Також в поданій заяві прокурор посилається на наступні обставини:

- наявність рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадянській організації «Український правовий союз» від 01.06.2005 у справі № 3/1 за позовом МПП «ЧІК» до ПП «Укрбізнесконсалтинг» про виділ в натурі нерухомого майна з спільного нерухомого майна в самостійний об`єкт права власності та визнання права власності на виділене в натурі нерухоме майно, яким за МПП «ЧІК» визнано право власності на нежитлові приміщення, розташовані на першому поверсі в будинку літ. «А-2» загальною площею 129,8 кв.м. та в приміщенні підвалу загальною площею 22,8 кв.м., всього по будинку 152,6 кв.м.;

- придбання відповідно до свідоцтва від 02.06.2000 (реєстровий № 1194) МПП "ЧІК" з аукціону майна, що раніше належало ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також посилання на придбання відповідного нерухомого майна ОСОБА_2 шляхом укладення договору купівлі-продажу від 20.10.1992 з Полтавським КЕЧ; придбання ОСОБА_1 відповідного майна шляхом укладення договору міни від 28.07.1997 з Крикуновською В.І., яка, в свою чергу, набула права власності на відповідне приміщення в 1997 році шляхом приватизації квартири, яка належала в/ч НОМЕР_1 ;

- придбання відповідно до свідоцтва від 02.06.2000 (реєстровий № 1193) МПП "ЧІК" з аукціону майна, що раніше належало Приватній виробничо-комерційній фірмі «Алан», а також посилання на придбання вказаного майна Приватною виробничо-комерційною фірмою «Алан» на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з 22 Госпрозрахунковою дільницею .

Зазначені вище обставини прокурор вважає такими, що спростовують висновок судів про те, що спірне нерухоме майно, набуте МПП "ЧІК" на публічних торгах, ніколи не перебувало у державній власності, одночасно посилаючись на те, що вони є істотними та існували, але не були відомі заявнику на час прийняття рішення господарського суду Полтавської області від 16.04.2015 по справі № 917/154/15 в частині позовних вимог до МПП «ЧІК», а тому є новоявленими.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.09.2016 прийнято заяву військового прокурора Полтавського гарнізону про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Полтавської області від 16.04.2015 по справі № 917/154/15 в частині позовних вимог до МПП "ЧІК" (том 6, а.с. 122).

Під час розгляду поданої заяви господарським судом приймається до уваги наступне.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами згідно з частиною 2 статті 320 ГПК України є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною 4 статті 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Вказаними процесуальними нормами не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі.

Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 04 листопада 2019 року по справі № 910/4521/14.

Як було встановлено судом, заявлені позивачем в межах справи № 917/154/15 позовні вимоги до МПП "ЧІК" були відхилені судами з посиланням на те, що витребуване позивачем у МПП "ЧІК" майно не відчужувалось за біржовою угодою від 28.08.2002р., укладеною під час фіктивного банкрутства ДП «Укрвійськбуд». Саме посилання на нікчемність вказаної біржової угоди було підставою позовних вимог, які були розглянуті в межах вказаної справи з винесенням рішення господарського суду Полтавської області від 16.04.2015.

Суд звертає увагу, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідна правова позиція була викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17 березня 2020 року по справі № 917/353/19.

В обґрунтування позовних вимог, які були предметом розгляду позовних вимог до МПП "ЧІК" по справі № 917/154/15, прокурор, який подавав позовну заяву та співпозивачі не посилалися на будь-які інші фактичні обставини, окрім нікчемності біржової угоди від 28.08.2002, укладеної під час фіктивного банкрутства ДП «Укрвійськбуд». Зокрема, зі змісту позовної заяви вбачається відсутність посилання на обставини неправомірності проведення в 2000 році прилюдних торгів (аукціону) з реалізації заставного майна органом Державної виконавчої служби, на яких МПП "ЧіК" було придбане відповідне майно.

В поданій заяві прокурор не посилається на визнання недійсними чи скасування результатів вказаних публічних торгів у порядку, передбаченому законом.

Також в позовній заяві було відсутнє посилання на порушення норм діючого законодавства при укладенні в 1997-1999 р.р. угод фізичними особами ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) та Приватною виробничо-комерційною фірмою «Алан» щодо придбання майна у Полтавської КЕЧ та 22 Госпрозрахункової дільниці військового майна, яке в подальшому було придбане відповідачем, так само як і на нікчемність вказаних угод.

Як свідчать матеріали справи, до винесення господарським судом Полтавської області рішення від 16.04.2015 у справі № 917/154/15 прокурором, який подавав позовну заяву, та співпозивачами не змінювалися підстави позовних вимог до відповідачів, в тому числі в частині вимог до МПП "ЧІК".

Таким чином, обставини, на які посилається прокурор в поданій заяві, не спростовують висновку судів по даній справі про те, що майно, щодо витребовування якого у МПП "ЧІК" заявлені позовні вимоги, не придбавалося ним на підставі біржової угоди від 28.08.2002, укладеної в межах фіктивного банкрутства ДП «Укрвійськбуд», нікчемність якої була підставою заявленого позову.

Фактично обставини, на які посилається прокурор в поданій заяві, виходять за межі підстав позовних вимог, за результатом розгляду яких було винесене рішення господарського суду Полтавської області від 16.04.2015 про відхилення позову до МПП "ЧІК".

Заява, крім того, містить посилання на певні письмові докази, які не оцінювалися судом при винесенні рішення від 16.04.2015 в частині позовних вимог до МПП "ЧІК" стосовно обставин, на яких ґрунтувалися заявлені позовні вимоги, що не може бути підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами з урахуванням прямої вказівки, що міститься в п. 2 ч. 4 ст. 320 ГПК України.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до змісту п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України, до нововиявлених відносяться обставини, які не тільки не були відомі заявнику, але й не могли бути йому відомі.

В поданій заяві прокурором не обґрунтовано неможливість встановлення на момент подання позову фактичних обставин щодо підстав набуття МПП "ЧІК" витребуваного у нього майна та правочинів, на підставі яких таке майно було набуте як МПП "ЧІК", так і особами, які були попередніми власниками такого майна.

Суд звертає увагу, що відповідні відомості мали зберігатися в органах, які відповідно до чинного законодавства здійснювали реєстрацію права власності на нерухоме майно в 1990-2000-х роках, а прокурором в заяві жодним чином не обґрунтовано неможливість витребування відповідних відомостей до прийняття господарським судом рішення, щодо перегляду якого за нововиявленими обставинами подана заява.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - Суд) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (пп. 27 - 28 рішення від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії" N69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" N 2). Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті.

Враховуючи викладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви, тому вона відхиляється судом як необґрунтована.

Відповідно до ч. 4 ст. 325 ГПК України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 234, 325 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:
1. Відмовити Військовому прокурору Полтавського гарнізону в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Полтавської області від 16.04.2015 р. по справі № 917/154/15 в частині позовних вимог до МПП "ЧІК" та залишити зазначене рішення в силі.

2. Копію ухвали надіслати учасникам розгляду заяви в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту складення повного тексту ухвали (ст.ст.235,255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.І. Пушко