ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2020 р. Справа№ 910/14784/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.

позивача не з`явився

відповідача Косик С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 24.12.2019 (повний текст складено 02.01.2020)

у справі № 910/14784/19 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 11984,00 грн

УСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" неустойки за несвоєчасну доставку вантажів у лютому 2019 року у розмірі 11 984,00 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.12.2019 у справі №910/14784/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" неустойку за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 11 984,00 грн та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що матеріалами справи підтверджується факт прострочення доставки вантажу та ненаданням відповідачем належних і допустимих доказів звільнення його від відповідальності за прострочення доставки вантажу.

Не погодившись з прийнятими рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд поновити строк на апеляційне оскарження, прийняти до розгляду та задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 24.12.2019 у справі №910/14784/19 повністю, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтовання своєї апеляційної скарги відповідач указує на те, що судом першої інстанції було взято до уваги лише розрахунок позивача, який є помилковим і не може бути застосований до даних правовідносин.

Згідно з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Андрієнка В.В., судді Пашкіна С.А., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 у справі №910/14784/19 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду м. Києва від 24.12.2019 у справі № 910/14784/19 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині, а саме, сплату судового збору у розмірі 2 881,50 грн.

Після усунення недоліків скаржником, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 17.03.2020.

16.03.2020 на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив суд залишити рішення Господарського суду міста Києва без змін, а апеляційну скаргу без задоволення та відкласти розгляд справи на іншу дату.

У судове засідання, яке відбулось 17.03.2020 не з`явився представник позивача.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 відкладено розгляд справи на 28.04.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2020 відкладено розгляд справи на 26.05.2020.

25.05.2020 на адресу суду електронною поштою від представника позивача надійшло клопотання про відкладення. Представник позивача просить суд відкласти розгляд справи, у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання, яка пов`язана з відсутністю транспортного сполучення між містами Київ та Кривий Ріг, де знаходиться позивач.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №332 "Про внесення змін до пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211" внесено зміни до постанов Кабміну від 11.03.20 N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", від 23.03.20 N 228 "Питання перевезень авіаційним транспортом" та розпорядженні Кабміну від 25.03.20 N 338 "Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації" на усій території України з 12.03.2020 до 22.05.2020 установлено карантин.

Однак, колегія суддів звертає увагу сторін, що Кабінет міністрів України оприлюднив ухвалену 4 травня 2020 року постанову щодо продовження в Україні карантину до 22 травня з запровадженням певних послаблень з 11 травня. Уряд дозволив працювати підприємствам і установам, які забезпечують науково-тренувальний процес спортсменів національних збірних, а також діяльність психологів, адвокатів, нотаріусів та аудиторів.

Відповідно до матеріалів справи позивач про розгляд справи повідомлений належним чином, скористався своїм правом і надав суду відзив на апеляційну скаргу, де висловив свою позицію стосовно апеляційної скарги, тому суд вирішив відмовити у задоволенні клопотання про відкладення.

Окрім того, статтею 197 ГПК України передбачено можливість учасника справи брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проте позивач не скористався такою можливістю.

В судове засідання 26.05.2020 з`явився представник відповідача, надав суду пояснення по суті апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати і відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлений належним чином, свою позицію висловив у відзиві на апеляційну скаргу, в якому просив суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

16.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" укладено договір про надання послуг № 02076/Пр3-2018/182.

Відповідно до п. 1.1. договору предметом цього договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

У лютому 2019 відповідачем до станції призначення Терни Придніпровської залізниці за залізничними накладними №469577, №470070, №470088, №470096, №38141, №38144, №38331, №38332, №38333, №38334 здійснювалась доставка порожніх вагонів для навантаження, одержувачем яких був позивач.

Позивач зазначає, що зазначені вантажі доставлені відповідачем з порушенням терміну доставки, визначеного ст. 24 Угоди про міжнародне вантажне сполучення.

Позивач, посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, на підставі статті 45 Угоди про міжнародне вантажне сполучення нарахував до стягнення з відповідача штрафні санкції у загальному розмірі 11984,00 грн.

04.04.2019 позивач надіслав на адресу відповідача претензії вих. №№540/12, 541/12, 542/12, 542/12, 543/12, 544/12, 545/12, 546/12, 547/12, 548/12, 549/12, 550/12, в якій вимагав сплатити неустойку за несвоєчасну доставку вантажів.

Оскільки на момент звернення з позовом до суду відповідач відповіді на претензії не надав, претензії не задовольнив, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі 11984,00 грн.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші угоди.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За змістом ст. 909 ЦК України, ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Статтею 6 Статуту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (далі - Статут), передбачено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 919 ЦК України, ч. 1 ст. 313 ГК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Частиною 6 статті 315 Господарського кодексу України передбачено, що спори пов`язані з міждержавними перевезеннями вантажів, порядок пред`явлення позовів та строки позовної давності встановлюються транспортними кодексами чи статутами або міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Оскільки правовідносини з перевезення вантажу залізничним транспортом за залізничними накладними №469577, №470070, №470088, №470096, №38141, №38144, №38331, №38332, №38333, №38334 виникли у сторін у міжнародному сполученні, то такі відносини мають регулюватися Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951 (далі - УМВС).

Відповідно до § 1 статті 3 УМВС ця Угода встановлює єдині правові норми договору перевезення вантажу в прямому міжнародному залізничному сполученні і в прямому міжнародному залізнично-поромному сполученні.

§ 1 статті 14 УМВС передбачено, що у відповідності з договором перевезення перевізник зобов`язується за плату перевезти ввірений йому відправником вантаж до станції призначення за маршрутом, узгодженим відправником і договірним перевізником, і видати його одержувачу.

Відповідно до § 3 статті 14 УМВС укладення договору перевезення підтверджується накладною.

Згідно зі статтею 24 УМВС:

§ 1. Якщо відправником і перевізником не погоджене інше, термін доставки визначається на весь шлях прямування вантажу і не повинен перевищувати терміну, обчисленого виходячи з норм, які містяться у цій статті.

§ 2. Термін доставки вантажу визначається виходячи з таких норм:

- для контейнерів- 1 доба на кожні початі 150 км;

- для інших відправок -1 доба на кожну почату 200 км.

§ 3. Термін доставки вантажу збільшується на 1 добу на операції, пов`язані з відправленням вантажу.

§ 4. Строк доставки вантажу продовжується на весь час затримки на шляху слідування з причин, що не залежать від перевізника.

§ 5. Перебіг терміну доставки вантажу починається з 0.00 годин дня, наступного за днем укладення договору перевезення, і закінчується в момент передачі одержувачу повідомлення про прибуття вантажу, при цьому неповну добу розраховують як за повну.

Позивач у своїй позовній заяві навів розрахунки:

Згідно накладної № 469577 відстань відправки становить 1046 км, а отже термін доставки вантажу складає 1046/200 = 5,23 = 6 діб + 1 доба (на операції пов`язані з відправленням вантажу) = 7 діб. Загальний термін доставки вантажу з 30.01.2019 по 16.02.2019 склав 17 діб. Порушення строків доставки по накладній № 469577 становить 10 діб.

Згідно накладної № 470070 відстань відправки становить 1046 км, а отже термін доставки вантажу складає 1046/200 = 5,23 = 6 діб + 1 доба (на операції пов`язані з відправленням вантажу) = 7 діб. Загальний термін доставки вантажу з 30.01.2019 по 16.02.2019 склав 17 діб. Порушення строків доставки по накладній № 470070 становить 10 діб.

Згідно накладної № 470088 відстань відправки становить 1046 км, а отже термін доставки вантажу складає 1046/200 = 5,23 = 6 діб + 1 доба (на операції пов`язані з відправленням вантажу) = 7 діб. Загальний термін доставки вантажу з 30.01.2019 по 16.02.2019 склав 17 діб. Порушення строків доставки по накладній № 470088 становить 10 діб.

Згідно накладної №470096 відстань відправки становить 1046 км, а отже термін доставки вантажу складає 1046/200 = 5,23 = 6 діб + 1 доба (на операції пов`язані з відправленням вантажу) = 7 діб. Загальний термін доставки вантажу з 30.01.2019 по 16.02.2019 склав 17 діб. Порушення строків доставки по накладній № 470096 становить 10 діб.

Згідно накладної №38141 відстань відправки становить 1235 км, а отже термін доставки вантажу складає 1235/200 = 6,17 = 7 діб + 1 доба (на операції пов`язані з відправленням вантажу) = 8 діб. Загальний термін доставки вантажу з 30.01.2019 по 16.02.2019 склав 17 діб. Згідно акту № 26 від 15.02.2019 відбулася затримка вантажу внаслідок чого збільшився термін доставки вантажу на 1 добу. Порушення строків доставки по накладній № 38141 становить 7 діб.

Згідно накладної №38144 відстань відправки становить 1235 км, а отже термін доставки вантажу складає 1235/200 = 6,17 = 7 діб + 1 доба (на операції пов`язані з відправленням вантажу) = 8 діб. Загальний термін доставки вантажу з 30.01.2019 по 16.02.2019 склав 17 діб. Згідно акту № 26 від 15.02.2019 відбулася затримка вантажу внаслідок чого збільшився термін доставки вантажу на 1 добу. Порушення строків доставки по накладній № 38144 становить 7 діб.

Згідно накладної №38331 відстань відправки становить 1235 км, а отже термін доставки вантажу складає 1235/200 = 6,17 = 7 діб + 1 доба (на операції пов`язані з відправленням вантажу) = 8 діб. Загальний термін доставки вантажу з 30.01.2019 по 16.02.2019 склав 17 діб. Згідно акту № 26 від 15.02.2019 відбулася затримка вантажу внаслідок чого збільшився термін доставки вантажу на 1 добу. Порушення строків доставки по накладній № 38331 становить 7 діб.

Згідно накладної №38332 відстань відправки становить 1235 км, а отже термін доставки вантажу складає 1235/200 = 6,17 = 7 діб + 1 доба (на операції пов`язані з відправленням вантажу) = 8 діб. Загальний термін доставки вантажу з 30.01.2019 по 16.02.2019 склав 17 діб. Згідно акту № 26 від 15.02.2019 відбулася затримка вантажу внаслідок чого збільшився термін доставки вантажу на 1 добу. Порушення строків доставки по накладній № 38332 становить 7 діб.

Згідно накладної №38333 відстань відправки становить 1235 км, а отже термін доставки вантажу складає 1235/200 = 6,17 = 7 діб + 1 доба (на операції пов`язані з відправленням вантажу) = 8 діб. Загальний термін доставки вантажу з 30.01.2019 по 16.02.2019 склав 17 діб. Згідно акту № 26 від 15.02.2019 відбулася затримка вантажу внаслідок чого збільшився термін доставки вантажу на 1 добу. Порушення строків доставки по накладній № 38333 становить 7 діб.

Згідно накладної №38334 відстань відправки становить 1235 км, а отже термін доставки вантажу складає 1235/200 = 6,17 = 7 діб + 1 доба (на операції пов`язані з відправленням вантажу) = 8 діб. Загальний термін доставки вантажу з 30.01.2019 по 16.02.2019 склав 17 діб. Згідно акту № 26 від 15.02.2019 відбулася затримка вантажу внаслідок чого збільшився термін доставки вантажу на 1 добу. Порушення строків доставки по накладній № 38334 становить 7 діб.

Відповідач не погоджується з даним розрахунком і вказує, що частково затримка сталася не його вини, що впливає на суму штрафу. Так, відповідач вказує на наступні обставини:

- затримка на 4 доби сталася у зв`язку з ремонтом вагону № 53547626 у період з 04 лютого 2019 по 07 лютого 2019 ( по накладній 469577);

- затримка на 6 діб сталася по причині «поїзд № 2944 тимчасово покинутий по не прийому сусідніх доріг» на станції Бердичів Південно-Західної залізниці у період з 08 лютого 2019 по 13 лютого 2019 року (по накладним № 469577,470070, 470088, 470096);

- затримка на 1 добу сталася у зв`язку з неможливістю прийняття вагонів вантажовласником 16.02.2019 по станції Пятихатки Придніпровської залізниці (по накладним № 469577, 470070, 470088, 470096);

- затримка на 7 діб сталася у зв`язку з простоюванням вагону з вини отримувача з 06.02.2019 по 12.02.2019 по станції Славута I Південно-Західної залізниці (по накладним № 381141, 38144, 38331, 38332, 38333, 38334);

- затримка на 2 доби сталася у зв`язку з простоюванням вагону з вини отримувача з 15.02.2019 по 16.02.2019 по станції Савро Придніпровської залізниці (по накладним № 381141, 38144, 38331, 38332, 38333, 38334);

- вантаж по накладних 381141, 38144, 38331, 38332, 38333, 38334 прямував зі станції Чиерна над Тисоу (Словаччина) на станцію Терни Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (Україна). У звязку зі зміною ширини колії і переставляння вагону на колію іншої ширини строк доставки вантажу збільшується на 2 доби.

Згідно з § 5 ст. 14 Угоди кожний наступний перевізник, приймаючі до перевезення вантаж разом з накладною, вступає тим самим у цей договір перевезення і приймає на себе виникаючі по ньому зобов`язання.

Відповідно до § 1 ст. 24 УМВС якщо відправником і перевізником не погоджене інше, термін доставки визначається на весь шлях прямування вантажу і не повинен перевищувати терміну, обчисленого виходячи з норм, які містяться у цій статті.

Згідно з § 1 ст. 45 УМВС якщо перевізником не було дотримано термін доставки вантажу, обчислений відповідно до статті 24 "Термін доставки вантажу", перевізник сплачує відшкодування за перевищення терміну доставки у вигляді неустойки.

Відповідно до § 4 ст. 24 УМВС термін доставки вантажу продовжується на весь час затримки під час перевезення з причин, не залежних від перевізника.

Згідно з п. 25.1 розділу V додатку № 1 до УМВС якщо під час перевезення з незалежних від перевізника причин відбувається затримка перевезення вантажу то перевізник складає документ, в якому констатує обставини затримки, а також вказує тривалість затримки, якщо вона сталася, прикладає його до накладної і в графі "Відмітки перевізника" накладної проставляє відмітку "__________ (найменування документа, складеного перевізником під час перевезення для засвідчення обставин, впливають або можуть вплинути на перевезення вантажу, його номер, дата складання, найменування станції та скорочене найменування залізниці)".

Судом установлено, що залізничні накладні №38141, №38144, №38331, №38332, №38333, №38334 в графі "Відмітки перевізника" містять відмітки про складання перевізником документів про затримку перевезення вантажу згідно з актом №26 від 15.02.2019, внаслідок чого позивачем були збільшені терміни доставки вантажу та враховані позивачем при розрахунку неустойки.

В залізничних накладних №469577, №470070, №470088, №470096 в графі "Відмітки перевізника" відсутні відмітки про складання перевізником документів про затримку перевезення вантажу, у зв`язку із чим відсутність такої відмітки на накладній позбавляє залізницю права на збільшення терміну доставки вантажу.

Залізничні накладні №38141, №38144, №38331, №38332, №38333, №38334 в графі "Відмітки перевізника" не містять відмітки про складання перевізником документів про затримку перевезення вантажу згідно з актами №2071 від 13.02.2019, №2068 від 08.02.2019, №26663 від 16.02.2019, №285 від 06.02.2019, №303 від 12.02.2019, а також повідомлень залізниці №481 від 04.02.2019, №0481 від 07.02.2019.

§ 2 статті 45 УМВС розмір неустойки за перевищення терміну доставки вантажу визначається виходячи з провізної плати того перевізника, який допустив перевищення терміну доставки, і величини (тривалості) перевищення терміну доставки, що розраховується як відношення перевищення терміну доставки (в добі) до загального терміну доставки, а саме:

6% провізної плати при перевищенні терміну доставки не більше однієї десятої загального терміну доставки;

18% провізної плати при перевищенні терміну доставки більше однієї десятої, але не більше трьох десятих загального терміну доставки;

30% провізної плати при перевищенні терміну доставки понад три десятих загального терміну доставки.

На підставі зазначеного припису УМВС, позивачем у зв`язку з тим, що за накладними мало місце перевищення терміну доставки понад три десятих загального терміну доставки, здійснено розрахунок неустойки у розмірі 30% провізної плати, загальний розмір якої становить 11984,00 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 315 Господарського кодексу України щодо спорів, пов`язаних з міждержавними перевезеннями вантажів, порядок пред`явлення позовів та строки позовної давності встановлюються транспортними кодексами чи статутами або міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Відповідно до частини 3 статті 124 Конституції України законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

У частині 1 статті 19 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Відповідно до § 1 статті 46 УМВС право пред`явлення претензії до перевізника належить відправнику і одержувачу.

§ 3 статті 46 УМВС передбачено, що претензія пред`являється щодо кожної відправки окремо.

03.04.2019 позивач звернувся до відповідача з претензіями №№540/12, 541/12, 542/12, 542/12, 543/12, 544/12, 545/12, 546/12, 547/12, 548/12, 549/12, 550/12, про сплату неустойки з за порушення терміну доставки вантажу за накладними №469577, №470070, №470088, №470096, №38141, №38144, №38331, №38332, №38333, №38334 в загальному розмірі 11984,00 грн, що підтверджується наявною у справі копією опису вкладення у цінний лист від 02.04.2019.

§ 1 статті 47 УМВС передбачено умови, за дотримання яких може пред`являтися відповідний позов. Так, відповідно до положень даного параграфу позов може бути пред`явлено тільки після пред`явлення відповідної претензії і тільки до того перевізника, до якого була пред`явлена претензія. Право пред`явлення позову на підставі цієї Угоди належить тій особі, яка має право пред`явити претензію перевізнику.

§ 2 статті 47 УМВС передбачено момент виникнення права на пред`явлення претензії та позову, за умовами якого право пред`явлення претензії та позову про відшкодування за недостачу, пошкодження (псування) вантажу, а також за перевищення строку доставки, виникає з дня видачі вантажу одержувачеві.

За приписами § 3 статті 47 УМВС позов може бути пред`явлений, якщо перевізник не дав відповіді на претензію в строк, встановлений на розгляд претензії, або якщо протягом строку на розгляд претензії перевізник повідомив особі, яка звернулася із претензією, про відхилення претензії повністю або частково.

З системного тлумачення змісту статті 47 УМВС вбачається, що право на звернення із позовом виникає у особи при одночасній наявності умов, які передбачені усіма трьома параграфами даної статті.

У свою чергу § 7 статті 46 УМВС передбачено, що перевізник зобов`язаний у 180-денний строк з дня отримання претензії розглянути її та надати на неї відповідь, і при повному чи частковому визнанні претензії сплатити особі, що звернулася з претензією, належну до сплати суму.

Проте позивач від відповідача відповідей на претензії у визначений строк не отримав.

§ 1 статті 48 УМВС передбачено, що позови до перевізника на підставі цієї Угоди пред`являються: про перевищення терміну доставки вантажу - протягом 2 місяців.

Зазначені в § 1 цієї статті строки обчислюються з моменту виникнення права пред`явлення позову, встановленого в § 2 статті 47 "Вимоги за договором перевезення. Підсудність" цієї Угоди. День початку перебігу строку давності в строк не включається (§ 2 ст. 48 УМВС).

Згідно § 3 статті 48 УМВС пред`явлення претензії, оформленої відповідно до статті 46 "Претензії" цієї Угоди, зупиняє перебіг строків давності, передбачених у § 1 цієї статті.

Перебіг терміну давності продовжується з того дня, коли перевізник повідомив претендателю про повне або часткове відхилення його претензії або з моменту закінчення терміну, встановленого в § 7 статті 46 "Претензії" цієї Угоди, якщо претензія залишена перевізником без відповіді.

Відповідно до § 3 статті 41 УМВС тягар доказування того, що перевищення терміну доставки вантажу сталося не з вини перевізника, покладається на перевізника.

У своїй апеляційній скарзі АТ «Українська залізниця» вказує на те, що позивачем та судом першої інстанції невірно проведено розрахунки, оскільки невірно розраховано відстань, яку проходив вантаж (не враховано відстань по інозалізниці) та затримку на 2 доби на станції Савро Придніпровської залізниці, та невірно застосовано формулу для розрахунку неустойки.

Перевіривши розрахунки, наведені у позовній заяві та рішенні, суд апеляційної інстанції не знайшов підтвердження доводам, висловленим у апеляційнії скарзі АТ «Українська залізниця».

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин та підтвердження наявності обставин звільнення його від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання щодо своєчасної доставки вантажу залізничним сполученням.

Отже, ураховуючи вищенаведене та підсумовуючи всі докази у даній справі у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що всі доводи наведені в апеляційній скарзі відповідачем не відповідають обставинами справи та є необґрунтованими.

Таким чином, колегія суддів установила, що обставини, на які посилається скаржник - Акціонерне товариство "Українська залізниця" в розумінні статті 86 ГПК України, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 у справі №910/14784/19, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 у справі №910/14784/19 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285,287 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 у справі № 910/14784/19 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 03.06.2020.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді С.А. Пашкіна

С.І. Буравльов