СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2020 р. Справа № 905/255/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Медуниця О.Є., суддя Радіонова О.О.,

за участі секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участі представників сторін:

позивача - не з`явився,

1-го відповідача - не з`явився,

2-го відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача, Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ, (вх. №740 Д/3) на ухвалу господарського суду Донецької області від 06.02.2020 (суддя Паляниця Ю.О., повний текст ухвали складено та підписано 11.02.2020) у справі № 905/255/20,

за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ,

до 1) Краматорської міської ради, м. Краматорськ, Донецька обл.,

2) Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Мороз Аліни Володимирівни , м. Краматорськ, Донецька обл.,

про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, скасування рішення державного реєстратора, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", м. Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Краматорської міської ради, м. Краматорськ та Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Мороз Аліни Володимирівни , м. Краматорськ про:

- визнання незаконним та скасування рішення Краматорської міської ради від 24.04.2019р. №53/VII-199 про безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Краматорська будівлі гуртожитку за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Магнітогорська, 5;

- скасування рішення Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Мороз Аліни Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48065982 від 02.08.2019р. 11:10:39, за яким будівлю гуртожитку за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Магнітогорська, 5 зареєстровано за Краматорською міською радою.

04.02.2020 позивачем подано до господарського суду Донецької області заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Краматорській міській раді вчиняти будь-які дії, укладати правочини, що можуть призвести до відчуження будівлі гуртожитку за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Магнітогорська, 5.

Дана заява обґрунтована з посиланням на те, що невжиття вказаного заходу забезпечення позову може призвести до ускладнення ефективного поновлення прав Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", як іпотекодержателя майна.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.02.2020 відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Краматорській міській раді вчиняти будь-які дії, укладати правочини, що можуть призвести до відчуження будівлі гуртожитку за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Магнітогорська, 5.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що зі змісту заяви не вбачається достатнього обґрунтування на підтвердження того, що існують обставини, які дійсно можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зазнати збитки внаслідок неможливості або ускладнення виконання рішення суду, не може бути розцінена судом як загроза істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та недотримання процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 06.02.2020 у справі № 905/255/20 та задовольнити заяву Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Краматорській міській раді вчиняти будь-які дії, укладати правочини, що можуть призвести до відчуження будівлі гуртожитку за адресою: Донецька обл ., м. Краматорськ, вул. Магнітогорська, 5. Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали суду.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що:

- Краматорська міська рада, отримавши будівлю гуртожитку у комунальну власність та зареєструвавши це право у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, може вчинити дії, укласти правочини, зокрема, але не виключно договори оренди, купівлі-продажу, які призведуть до відчуження нерухомості;

- незастосування заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2020 визначено склад колегії суддів: Гребенюк Н.В. - головуючий суддя (суддя-доповідач), судді: Білецька А.М., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача, Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ, на ухвалу господарського суду Донецької області від 06.02.2020 у справі № 905/255/20. Призначено справу до розгляду на "24" березня 2020 р. о 12:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 117.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2020 у зв`язку зі знаходженням у відпустці судді Чернота Л.Ф. визначено колегію суддів у складі: Гребенюк Н.В. - головуючий суддя (доповідач), судді: Медуниця О.Є., Білецька А.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2020 у зв`язку з карантином повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги позивача, Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ, на ухвалу господарського суду Донецької області від 06.02.2020 у справі № 905/255/20 відбудеться "21" квітня 2020 р. о 10:00 год. за адресою: 61058, м. Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі судових засідань №117.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2020 у зв`язку з відпусткою судді Білецької А.М. визначено склад колегії суддів: Гребенюк Н.В. - головуючий суддя (суддя-доповідач), судді: Медуниця О.Є., Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 розгляд справи відкладено на 05.05.2020 о 12:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 117.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2020 у зв`язку з відпусткою судді Медуниця О.Є. визначено склад колегії суддів: Гребенюк Н.В. - головуючий суддя (суддя-доповідач), судді: Білецька А.М., Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.05.2020 клопотання позивача, Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ, про відкладення розгляду справи задоволено частково. Розгляд справи відкладено на 28 травня 2020 року об 11:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 117.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2020 у зв`язку з лікарняним судді Білецької А.М. визначено склад колегії суддів: Гребенюк Н.В. - головуючий суддя (суддя-доповідач), судді: Медуниця О.Є., Радіонова О.О.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, встановлений ст. 273 ГПК України, а саме, 30 днів з дня відкриття апеляційного провадження, а також те, що явка представників учасників провадження у справі обов`язковою не визнавалась, а їх неявка в свою чергу не перешкоджає вирішенню спору, беручи до уваги те, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, та з метою недопущення безпідставного затягування розгляду справи та враховуючи визначені в листі Ради суддів України від 16 березня 2020 року № 9рс-186/20 рекомендації щодо запровадження особливого режиму роботи судів на період карантинних заходів, які передбачають у тому числі можливість здійснювати судовий розгляд справ без участі сторін, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між Акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №532М-06 від 23.08.2008, в забезпечення виконання зобов`язань за яким між банком та Приватним малим підприємством "Сурія" був підписаний іпотечний договір від 23.08.2008 щодо надання в іпотеку цілої нежилої будівлі гуртожитку, що розташована за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Магнітогорська, 5 .

23.08.2008 Першою Краматорською державною нотаріальною конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про заборону на вказане нерухоме майно на підставі договору іпотеки №2-6111 від 23.08.2006.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 платіжних зобов`язань за кредитним договором, банк звернувся до Краматорського міського суду Донецької області із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, внаслідок чого судом було прийнято рішення від 11.04.2010 у справі №2-129/2011, яким позовні вимоги задоволено та звернено стягнення на майно, що було предметом іпотеки.

Виходячи з того, що відносно Приватного малого підприємства "Сурія" порушено справу про банкрутство, за клопотанням ліквідатора Скалянського Вадима Володимировича ухвалою господарського суду Донецької області від 03.07.2019 у справі №905/105/13-г скасовано обтяження, накладене на нерухоме майно Приватного малого підприємства "Сурія" (реєстраційний номер обтяження: 3647166, тип обтяження: заборона на нерухоме майно, зареєстровано: 23.08.2006 16:55:21 за №3647166 реєстратором: Перша краматорська державна нотаріальна контора, 84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 30, підстава обтяження: договір іпотеки, 2-6111, 23.08.2006, Перша Краматорська ДНК, Об`єкт обтяження: нежитлова будівля, адреса: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Магнітогорська, 5).

Разом з тим, як зазначає позивач, рішенням №53/VII-199 від 24.04.2019 Краматорської міської ради на підставі листа арбітражного керуючого Скалянського В.В. прийнято безоплатно у комунальну власність територіальної громади м. Краматорська будівлю гуртожитку за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Магнітогорська, 5.

На підставі цього рішення, 30.07.2019 Державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Мороз Аліною Володимирівною здійснено запис у Державному реєстрі прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права комунальної власності Краматорської міської ради на будівлю гуртожитку за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Магнітогорська, 5 .

За твердженням заявника, вищенаведені обставини призвели до порушення прав Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", який є іпотекодержателем відповідного майна згідно із договором іпотеки №2-6111 від 23.08.2006.

В обґрунтування поданої заяви позивач, Акціонерне товариство комерційного банку "Приватбанк", м. Київ, про забезпечення позову зазначив про наступне:

- невжиття вказаного заходу забезпечення позову може призвести до ускладнення ефективного поновлення прав Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", як іпотекодержателя майна;

- Краматорська міська рада, отримавши будівлю гуртожитку у комунальну власність та зареєструвавши це право у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, може вчинити дії, укласти правочини, зокрема, але не виключно договори оренди, купівлі-продажу, які призведуть до відчуження нерухомості;

- незастосування заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно до ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Забезпечення позову виступає як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичних або фізичних осіб, і може застосовуватись на будь-якій стадії процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України "Про Вищу раду юстиції", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження" від 16.06.2011 № 5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, з огляду на вищевикладені норми процесуального законодавства метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є, зокрема, уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача. В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд, зокрема, має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Судом першої інстанції в ухвалі надано оцінку необґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову з посиланням на те, що зі змісту заяви не вбачається достатнього обґрунтування на підтвердження того, що існують обставини, які дійсно можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зазнати збитки внаслідок неможливості або ускладнення виконання рішення суду, не може бути розцінена судом як загроза істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Колегія суддів зазначає, що оскільки у даному випадку позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (наведена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Проте, як правильно встановлено судом першої інстанції, заява позивача, Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ, не містить будь-яких обґрунтованих доводів щодо реально існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а матеріали справи не містять доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Так, у заяві про забезпечення позову містяться лише загальні міркування та припущення заявника стосовно того, що подальші дії відповідачів будуть спрямовані на укладення правочинів, зокрема, але не виключно договорів оренди, купівлі-продажу, які призведуть до відчуження нерухомості, а саме, будівлі гуртожитку за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Магнітогорська, 5.

Однак, самі лише припущення заявника стосовно того, що подальші можливі дії відповідачів та третіх осіб, будуть спрямовані будуть спрямовані на укладення правочинів, зокрема, але не виключно договорів оренди, купівлі-продажу, які призведуть до відчуження вищевказаної нерухомості, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати та довести необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.12.2019 у справі № 903/705/19, від 17.02.2020 у справі № 916/1094/16.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що під час розгляду заяви про забезпечення позову, суд першої інстанцій правильно застосував норми процесуального права, у зв`язку з чим дійшов правомірного висновку про відмову в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Краматорській міській раді вчиняти будь-які дії, укладати правочини, що можуть призвести до відчуження будівлі гуртожитку за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Магнітогорська, 5.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу позивача, Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ, без задоволення, а ухвалу господарського суду Донецької області від 06.02.2020 у справі № 905/255/20 - без змін.

Враховуючи те, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 254, 255, 269, 270, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача, Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ, на ухвалу господарського суду Донецької області від 06.02.2020 у справі № 905/255/20 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 06.02.2020 у справі № 905/255/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01.06.2020.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя О.О. Радіонова