ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 Справа № 917/501/20

Господарський суд Полтавської області в складі судді Іванко Л.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради, 39623, Полтавська область, м. Кременчук, провул. Героїв Бреста, 35А, ідент. код 03361655

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 40, 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Генерала Манагарова, 8, ідент. код 25160041

про стягнення 42529,23 грн.

встановив:

До господарського суду Полтавської області надійшов позов Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради (далі - позивач) до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 40 (далі - відповідач) про стягнення 42529,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач належним чином не виконав умови укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення №3006 від 01.04.2016 року, а саме відповідач не в повному розмірі розрахувався за надані послуги, у зв`язку з чим у нього утворився борг у сумі 30928,95 грн.

Відповідач відзив на позов суду не надав.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 17.04.2020 року позовну заяву Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

При цьому, вказаною ухвалою суду, зокрема, відповідачу - Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку № 40 було визначено строк до 17.05.2020 року для подання заяви з запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом та про його право подати заяву з запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, відзив на позовну заяву, суд 23.04.2020 року направив на адресу відповідача, а саме: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Генерала Манагарова, 8, рекомендованим листом з повідомленням про вручення ухвалу про відкриття провадження у справі від 17.04.2020 року по даній справі.

Вищезазначена ухвала суду від 17.04.2020 року отримана відповідачем 28.04.2020 року, про що свідчить підпис у повідомленні про вручення поштового відправлення.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

За змістом п.3 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Крім того, суд звертає увагу, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвала суду про відкриття провадження у справі була своєчасно направлена для розміщення до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розпочав розгляд справи по суті відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

01.04.2016 року між Комунальним підприємством "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради (далі - позивач, водоканал) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку № 40 (далі - відповідач, виконавець) було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення №3006 (далі - договір), відповідно до п. п. 1 якого водоканал зобов`язується вчасно надавати виконавцю відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення, а виконавець зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені цим договором та чинним законодавством України.

Договір укладається з 01.04.2016 року по 31.12.2016 року. Договір вважається переукладений терміном на кожний наступний рік на тих же умовах, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду (п. п. 48, 49 договору).

Відповідно до п. 9 договору, розрахунковим періодом оплати послуг водопостачання та водовідведення є один календарний місяць. Плата за послуги вносить не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. В разі утворення боргу оплата за надані послуги, що надходить від виконавця, незалежно від зазначеного в платіжному документі призначення платежу, першочергово зараховується водоканалом в погашення боргу.

В п. 10 договору узгоджено, що облік відпущеної холодної води та прийнятих стоків здійснюється водоканалом і виконавцем засобами вимірювальної техніки, які занесені до державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію.

Згідно п. 3.14 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, у разі відсутності у споживача засобів обліку на каналізаційних випусках кількість стічних вод визначається за кількістю води, що надходить з мереж централізованого водопостачання та з інших джерел.

Позивач у позовній заяві зазначає, що каналізаційний випуск виконавця засобами обліку не обладнаний, обсяг відведеної води для нього визначається обсягом централізовано поставленої питної води. При цьому кількість централізовано поставленої виконавцю води визначається за показаннями приладу обліку.

Пунктом 15 договору сторони узгодили, що фактом прийняття - передачі послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення є акт виконаних робіт, який виконавець отримує разом з рахунком за надані послуги. Виконавець зобов`язаний в 10 денний строк оформити належним чином акт виконаних робіт та повернути один примірник водоканалу.

Як зазначає позивач та не заперечується відповідачем, вимоги про розірвання або перегляд договору жодною із сторін не заявлялися, а тому водоканал у період лютий, травень, жовтень, грудень 2018 року та лютий, квітень, червень, липень, жовтень, грудень 2019 року надав виконавцю послуги з водопостачання та водовідведення на загальну суму 30928,95 грн., що підтверджується відповідними рахунками та актами про надання послуг (додаються).

В порушення умов п. 10 договору, відповідач належним чином оформлені акти виконаних робіт, в кількості один примірник, водоканалу не повернув, при цьому претензії чи заперечення щодо форми та змісту отриманих актів з боку відповідача відсутні.

За отримані у період лютий, травень, жовтень, грудень 2018 року, лютий, квітень, червень, липень, жовтень, грудень 2019 року послуги відповідач не розрахувався, у зв`язку з цим у нього утворився борг в сумі 30928,95 грн., який позивач просить стягнути на свою користь.

При прийнятті рішення, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно п. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", Послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору з, зокрема, об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об`єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та/або централізованого водовідведення водовідведення на підставі укладених ними договорів.

Споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення (ст. 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання").

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, що строк виконання обов`язку відповідача з оплати наданих послуг настав, проте, відповідач надані послуги не оплатив, у зв`язку з чим заборгованість відповідача складає 30928,95 грн.

Відповідач факт надання послуг позивачем та розмір основного боргу не заперечує та не спростовує.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 30928,95 грн. є обґрунтованою та підтвердженою належними доказами, а отже підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, за неналежне виконання умов договору позивач також просить стягнути з відповідача 5947,68 грн. пені, 3878,21 грн. інфляційних та 1774,39 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 34 договору виконавець несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за несвоєчасне внесення платежів за послуги водопостачання та водовідведення - шляхом сплати пені.

Перевіривши розрахунок позивача в частині вимог про стягнення 3878,21 грн. інфляційних та 1774,39 грн. 3% річних, суд дійшов висновку, що він є правильним, заявлений розмір сум відповідає вимогам законодавства та договору, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 5947,68 грн.

Перевіривши розрахунок позивача в частині вимог про стягнення пені суд дійшов висновку, що він здійснений з порушенням вимог п. 6 ст. 232 ГК України.

Відповідно ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до доданого до позову розрахунку заборгованості, позивачем нарахування пені з 29.05.2019 р. по 28.12.2019 р. здійснено більше ніж за півроку, а тому судом здійснено перерахунок пені відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України.

Після проведення перевірки нарахування пені судом встановлено, що її розмір становить 5057,94 грн. Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В іншій частині (889,74 грн.) у позові щодо нарахування пені слід відмовити за безпідставністю цих вимог.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 30928,95 грн. основного боргу, 5057,94 грн. пені, 1774,39 грн. 3% річних та 3878,21 грн. інфляційних підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому в цій частині підлягають задоволенню. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 130, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 40 (39600, Полтавська область, м.Кременчук, вул.Генерала Манагарова, 8, ідент. код 25160041) на користь Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради (39623, Полтавська область, м.Кременчук, провул.Героїв Бреста, 35А, ідент. код 03361655) 30928,95 грн. основного боргу, 5057,94 грн. пені, 1774,39 грн. 3% річних, 3878,21 грн. інфляційних та 2058,02 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Іванко Л.А.