Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 червня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/498/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Заголдної Я.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Лайн" (33009, місто Рівне, вул. Дунайська, 8, ) та відповідача-2 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) про визначення розміру статутного капіталу, визначення розміру часток учасників, скасування записів в єдиному державному реєстрі

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2020 року до Господарського суду Рівненської області від ОСОБА_1 (далі - заявник, позивач) надійшов позов до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Лайн" та відповідача-2 ОСОБА_2 , у якому позивач, посилаючись на ст. ст. 173, 174, 175, 193, 198, 216-218, 224, 225, 226, 230-232 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 536, 546, 547, 549, 610-612, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 5, 7, 11, 13-16, 73, 74, 126, 162, 171, 176, 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) просить суд:

1. Визначити розмір статутного капіталу ТОВ "КОМФОРТ-ЛАЙН" у розмірі 20500,00 грн.

2. Відновити становище, яке існувало до порушення права ОСОБА_1 :

- скасувати запис про реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №4000814 від 29.05.2014, вчинений державним реєстратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Демчук Лілією Василівною, яким змінено розмір статутного капіталу та інформацію про учасників, їх частки в статутному капіталі ТОВ "КОМФОРТ- ЛАЙН".

- скасувати запис про реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №4000814 від 29.05.2020, вчинений приватним нотаріусом Плетньовим Володимиром Олександровичем, яким змінено місцезнаходження, змінено додаткову інформацію, змінено керівника юридичної особи ТОВ "КОМФОРТ-ЛАЙН".

3. Визначити розмір часток учасника ТОВ "КОМФОРТ-ЛАЙН" ОСОБА_1 у розмірі 16400,00 грн., що становить 80% статутного капіталу ТОВ "КОМФОРТ-ЛАЙН".

4. Визначити розмір часток учасника ТОВ "КОМФОРТ-ЛАЙН" ОСОБА_2 у розмірі 4100,00 грн., що становить 20% статутного капіталу ТОВ «КОМФОРТ- ЛАЙН".

При огляді матеріалів вказаної позовної заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що позивачем не надано: належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Одночасно з поданням позову позивач надав клопотання, у якому просить відстрочити сплату судового збору до прийняття судом рішення по справі, оскільки на даний час на території України введено карантин, оголошено режим надзвичайної ситуації для запобігання інфікування коронавірусом, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не має змоги оплатити судовий збір на даний час.

Відповідно до ст.164 Господарського процесуального кодексу України (від 06.11.1991 р. №1798-XII (у редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 р., що діє з 15.12.2017 р.) до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд звертає увагу позивача, що сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір" (від 08.07.2011 р. № 3674-VI).

Вирішуючи питання щодо сплати судового збору, господарський суд повинен виходити, зокрема, з такого.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.1, п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За умовами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", з 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 102,00 грн.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У Листі Вищого господарського суду України від 17.09.2012 р. № 01-06/1260/2012 "Про оформлення платіжних документів на перерахування судового збору" роз`яснено, що перерахування суми судового збору здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. За наявності сумнівів у здійсненні сплати суми судового збору до Державного бюджету України і зарахування його до спеціального фонду цього бюджету господарський суд вправі витребувати у платника відповідне підтвердження (довідку) органу Державної казначейської служби України, якому судовий збір перераховано, про що зазначається в ухвалі про порушення провадження у справі або про прийняття скарги (заяви) до провадження. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, заявник повинен був сплатити судовий збір за 5 позовних вимог у розмірі 5?2 102,00 грн.=10 510 грн 00 коп.

У якості доказів сплати судового збору позивач не подав жодного документу. При цьому надав клопотання, у якому просить відстрочити сплату судового збору до прийняття судом рішення по справі, оскільки не має змоги оплатити судовий збір на даний час.

Суд, розглянувши вказане клопотання, прийшов до висновку, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі.

У пункті 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз`яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог ст.ст. 76, 79 ГПК України, покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється на засадах змагальності сторін, рівності всіх учасників процесу перед законом і судом, що є гарантією всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи. Порушення конституційних принципів правосуддя є неприпустимим, зокрема, й у питанні сплати судового збору.

Також суд враховує, що положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір" дають право суду відстрочити сплату судового збору лише за наявності виключних обставин, з урахуванням того, що в майбутньому заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір такого збору. Проте, зі змісту обґрунтувань заяви щодо відстрочення сплати судового збору не вбачається, що в подальшому позивач матиме можливість оплатити цей збір до винесення судом рішення по справі.

При цьому оскільки на території України введено карантин згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (із змінами і доповненнями) у зв`язку з чим ОСОБА_1 вказує на відсутність змоги оплатити судовий збір на даний час суд не вважає виключною обставиною, що дає право суду відстрочити сплату збору.

Не обґрунтовано і те, що запровадження на усій території України карантину є перешкодою у сплаті судових витрат, по закінченню якого заявник буде спроможним здійснити оплату судового збору.

Інших обставин, які б надавали можливість для відстрочення сплати судового збору, із підтвердженням їх доказами, позивачем суду не наведено.

Отже, за висновком суду заявник не навів виключних обставин, що є підставою для відстрочення судового збору, та не надав доказів, що такі обставини настали, тому заява про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Водночас, суд зазначає, що сума судового збору у розмірі 10 510 грн 00 коп. є адекватною та співмірною із заявленими позовними вимогами немайнового характеру, а тому сплата судового збору у вказаній сумі не може розцінюватись як обмеження права на доступ до правосуддя, що узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини (рішення суду від 10.07.1998 року у справі компанії "Тіннеллі та сини, Лтд. та ін." і "Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства", Reports 1998-IV, с. 1660, п. 72), у яких Європейський суд з прав людини визнає фінансування функціонування органів судової влади в якості "законної мети" та в якості стримуючого фактору від легковажних позовів (рішення суду від 12.06.2007 у справі "Станков проти Болгарії" (Case of Stankov v. Bulgaria, заява N 68490/01, п. 57).

Також у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку суд вважає, що сплата судового збору не є обмеженням права на доступ до суду, а є легітимним (передбаченим законом) обов`язком заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір у розумному співвідношенні розміру судового збору у залежності від майнових чи немайнових вимог. Невиконання заявником такого обов`язку наділяє суд правом не приймати позов до розгляду та залишати позовну заяву без руху.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до "Правил надання послуг поштового зв`язку", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно пунктам 59, 61 "Правил надання послуг поштового зв`язку", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Однак, з документів, що додані до позовної заяви вбачається, що заявником додано копії документів, що підтверджують направлення іншим учасникам справи копії позовної заяви та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Зважаючи на викладене, заявнику необхідно надати суду оригінали документів, що підтверджують направлення іншим учасникам справи копії позовної заяви та копії доданих до неї документів.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу позивача, що за умовами ч. 3, 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (від 06.11.1991 р. №1798-XII (у редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 р., що діє з 15.12.2017 р.) якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Суд роз`яснює ОСОБА_1 , що у відповідності до п. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 164, 174, 234 та 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до прийняття судом рішення по справі.

2. Встановити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити ОСОБА_1 спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- доказів сплати судового збору у розмірі 10 510 грн 00 коп.;

- оригіналів доказів, що підтверджують направлення іншим учасникам справи копії позовної заяви та копії доданих до неї документів.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 235 ГПК України з моменту її підписання 03.06.2020 року та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Заголдна Я.В.