ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року Справа № 923/269/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХОРТ", м. Краматорськ, Донецька область,

до: Фермерського господарства "АРТ-А", с. Приморське, Скадовський район, Херсонська область,

про стягнення 159311,00 грн

без участі представників сторін

у с т а н о в и в:

Позиція та докази позивача

Правовими підставами позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХОРТ" до Фермерського господарства "АРТ-А" про стягнення штрафів у загальній сумі 159311грн вказано ст.ст.11, 509, 525, 526, 530, 610, 614 Цивільного та ст.ст.173, 175, 193 Господарського кодексів України, а в якості обставин, якими обґрунтовано позов зазначено про порушення цим фермерським господарством зобов`язань за укладеним між ним та позивачем договором № 01/03 від 04.03.2019 поставки люцерни, а саме про нездійснення поставки товару позивачу у строки, які встановлено договором, через що, в силу закону та договору, у позивача виникло право на нарахування заявлених до стягнення штрафів, які не сплачено в добровільному порядку. На підтвердження вказаних обставин, якими обґрунтовано позов, у позовній заяві зазначено та подано разом з нею:

- договір № 01/03 від 04.03.2019 поставки люцерни штучно висушеної врожаю 2019р;

- платіжне доручення №413 від 05.03.2019 на сплату 50000грн. попередньої оплати товару;

- письмову вимогу від 28.10.2019 №1/10-19 позивача до відповідача про повернення попередньої оплати товару та сплату штрафних санкцій за порушення строків поставки товару, з доказами надсилання цієї вимоги поштою відповідачу;

- меморіальний ордер від 26.11.2019 №@2РL957537 на повернення відповідачем позивачеві попередньої оплати за товар.

Згідно з запереченнями проти клопотання відповідача про зменшення розміру штрафів позивач просить задовольнити позов повністю, з урахуванням наступного:

1) розмір штрафів значно менший розміру збитків позивача, що відповідає сумі вартості 250 тн люцерни, які відповідач не передав позивачу на умовах договору, а саме 671555грн, та розміру попередньої оплати товару, 50000грн, що сплатив позивач.

2) відповідач взагалі не приступав до виконання своїх договірних зобов`язань по поставці позивачу товару, оскільки не поставив будь-якої кількості товару позивачу;

3) через нездійснення відповідачем поставки товару позивачу на умовах договору між ними, позивач був вимушений, з метою виконання своїх договірних зобов`язань за зовнішньоекономічним контрактом на поставку сіна люцерни, терміново шукати інших постачальників аналогічного товару, закуповувати його по цінах вищих від запланованих, нести збитки пов`язані з логістикою доставки товару до місць тюкування і відвантаження;

4) надані відповідачем до суду розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) відповідачем у 4-му кварталі 2019 року на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, та документи на підтвердження наявності виконавчого провадження ВП№38714122 від 01.07.2013 щодо відповідача про стягнення 1023628,86грн. заборгованості, яке триває з 2013 року, не є підтвердженням скрутного матеріального стану відповідача та не відображають фактичний матеріальний стан відповідача.

Позиція та докази відповідача

Згідно з клопотанням про зменшення розміру штрафних санкцій відповідач стверджує про наявність наступних виключних обставин для зменшення судом до 50000грн (суми попередньої оплати товару) заявлених до стягнення неустойки (штрафів):

1) несприятливі кліматичні умови для вирощування люцерни на сіно та зелену масу (низький обсяг опадів та ін.), через що її врожай 2019 року був нижче прогнозованого та неналежної якості, про що в усному порядку позивача було неодноразово попереджено;

2) скрутний матеріальний стан відповідача;

3) не знято арешт банківських рахунків відповідача в межах виконавчого провадження № 38714122 від 01.07.2013 щодо стягнення з відповідача 1023628,86грн. боргу солідарно, що унеможливило повернення позивачеві 50000грн попередньої оплати за товар, при тому, що зазначений борг вже повністю погашено в межах іншого виконавчого провадження, про що відповідачем повідомлено державного виконавця.

До клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій додано:

- статистичний звіт про посівні площі сільгоспкультур відповідача під урожай 2019 року (форма № 4-сг (річна));

- довідку №197 від 01.04.2020 землевпорядника Приморської сільської ради Скадовського району Херсонської області, за якою вказано про несприятливі кліматичні умови для вирощування люцерни на сіно та зелену масу, зокрема, низький обсяг опадів, через що врожай люцерни 2019 року був нижче прогнозованого та неналежної якості;

- податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) відповідачем у 4-му кварталі 2019р на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ);

- вимогу № 21470/6 від 27.11.2019 державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України до відповідача про надання інформації в межах виконавчого провадження ВП№38714122 від 01.07.2013;

- адресовану державному виконавцю заяву відповідача від 28.11.2019 про закінчення вказаного виконавчого провадження ВП №38714122, у зв`язку з погашенням боргу, та скасування всіх накладених державним виконавцем обмежень та обтяжень щодо відповідача, з доказами надсилання цієї заяви 30.11.2019;

- витяг з Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 03.04.2020.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 19.03.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, встановлено строки, 09.04.2020 відповідачу для надання відзиву на позов та 17.04.2020 позивачу для надання відповіді на відзив, в межах яких відповідач надав клопотання про зменшення штрафу (вх.№2815/20 від 09.04.2020), а позивач заперечення на нього (вх.№2970/20 від 15.04.2020).

Поряд з цим, ухвалою суду від 08.05.2020 позовна заява залишена без руху, в порядку ч.11 ст.176 Господарського процесуального кодексу України, а ухвалою суду від 26.05.2020 у відповідності до ч.12 ст.176 цього ж Кодексу розгляд справи продовжено.

Сторонами дотримано вимоги ч.2, ч.3 ст.80 Господарського процесуального кодексу України щодо подання доказів разом з заявами сторін по суті справи, а тому письмові докази, які подано сторонами прийнято судом до розгляду.

Обставини, які встановлено судом

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОХОРТ" (надалі - позивач), як покупець, та Фермерське господарство "АРТ-А" (надалі - відповідач), як постачальник, уклали 04.03.2019 між собою договір №01/03 поставки, на умовах якого відповідач зобов`язався передати у власність позивача люцерну штучно висушену в тюках, якістю згідно ДСТУ4685:2006 (Корма трав`яні штучно висушені) врожаю 2019 року (надалі - товар), з земельних ділянок відповідача сільськогосподарського призначення, загальною посівною площею не менше сімдесяти п`яти гектарів, зокрема, перший укіс - не пізніше 15-25-го травня у кількості не менше 150 тн сухої речовини, Толеранс (+30%,-30%), другий укіс - не пізніше 10-20-го червня у кількості не менше 100 тн сухої речовини, Толеранс (+30%,-30%), третій укіс - не пізніше 05-20-го липня та четвертий укіс - не пізніше 01-20-го серпня, обидва, у кількості - по факту укосу, згідно базису поставки DAP - склад покупця, м. Скадовськ, Херсонська область (Інкотермс 2010), за ціною товару на момент укладання договору 2686,22грн/тн (з урахуванням податку на додану вартість), а позивач, в свою чергу, зобов`язався прийняти та оплатити товар на умовах договору.

Основними умовами вказаного договору, які впливають на взаємовідносини сторін в межах даного спору між ними, є наступні:

- зобов`язання постачальника з поставки товару не залежить від величини зібраного на посівній площі урожаю та може бути виконане постачальником за рахунок інших полів постачальника (за пунктом 2.4. договору);

- поставка товару вважається здійсненою з підписанням акта передавання-прийняття товару, у кількості та у терміни відповідно до умов договору (за п.2.5.);

- покупець протягом десяти робочих днів з моменту набрання чинності договором перераховує постачальнику 50000грн попередньої оплати за товар, а остаточний розрахунок здійснюється після здійснення постачальником фактичної поставки товару у кількості та у терміни відповідно до умов договору (за п.4.2. та п.4.4.);

- при невиконанні (неналежному виконанні) зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно договору та/або законодавства України (за п.6.1.);

- за прострочення поставки товару понад 10-ть календарних днів з постачальника стягується штраф у розмірі 20 (двадцять) % вартості недопоставленого товару (за п.6.2.);

- якщо одержавши суму попередньої оплати товару постачальник не передав товар у встановлений строк, то постачальник зобов`язаний протягом 10-ти календарних днів після настання встановленого договором строку поставки товару, повернути покупцю попередню оплату за товар та, додатково, сплатити покупцю штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) % від суми попередньої оплати товару (за п.6.4.);

- сторони звільняються (повністю або частково) від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань унаслідок обставин непереборної сили або стихійного лиха (форс-мажор), настання яких підтверджуються документом, виданим Торгово-промисловою палатою; сторона договору, виконанню зобов`язань якої з договору, перешкоджають обставини непереборної сили або стихійне лихо (форс-мажор), повинна протягом п`яти календарних днів повідомити іншу сторону договору про настання обставин, які перешкоджають виконанню договірних зобов`язань України, але у цьому разі термін виконання зобов`язань переноситься відповідно до терміну дії зазначених обставин, про що укладається додаткова угода до договору, поряд з цим, неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про настання обставин непереборної сили позбавляє сторону договору права посилатися на дані обставини (за п.7.1.-п.7.4.).

На виконання п.4.2. зазначеного договору від 04.03.2019 № 01/03 позивач платіжним дорученням № 413 від 05.03.2019 сплатив відповідачеві попередню оплату за товар у встановленому договором розмірі, а саме 50000грн. Проте, у встановлені договором строки відповідач не здійснив, а ні повністю, а ні частково, поставки позивачу передбачених договором обсягів товару. У зв`язку з цим позивач надіслав 28.10.2019 відповідачу письмову вимогу від 28.10.2019 №1/10-19 про повернення попередньої оплати товару та сплату штрафних санкцій, зокрема, штрафів у розмірі 20% вартості недопоставленого обсягу товару згідно з п.6.2. договору та у розмірі 50% від суми попередньої оплати згідно з п. 6.4. договору, які відповідач до цього часу не сплатив.

Правові норми, що підлягають застосуванню

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона зобов`язання повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з ч.7 ст.193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) та сплатити за нього певну грошову суму.

За ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за ч.1 та ч.2 ст.217 Господарського кодексу України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій. Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Відповідно ж до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є, зокрема, грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно ж до ч.4 ст.231 Господарського кодексу України розмір штрафних санкцій може бути встановлений договором, зокрема, у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання.

Відповідно до ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно з збитками кредитора, суд має право зменшити розмір штрафних санкцій, врахувавши, при цьому: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Оцінка судом встановлених обставин, з урахуванням положень правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні спору

Щодо виконання сторонами справи своїх господарських зобов`язань

Наявність укладеного між сторонами справи договору № 01/03 від 04.03.2019 поставки свідчить на користь виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, в силу яких, як-то встановлено приписами ст.ст.173-175 Господарського кодексу України, одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за вказаним договором, в частині здійснення у встановлений договором строк попередньої оплати товару, у встановленому договором розмірі, а саме 50000грн., що підтверджується матеріалами справи (платіжне доручення №413 від 05.03.2019) та не заперечується відповідачем.

Проте відповідач, у встановлені договором строки, не здійснив, а ні повністю, а ні частково, поставки позивачу передбачених договором обсягів товару. Докази іншого у справі відсутні. Поряд з цим, факт невиконання своїх зобов`язань щодо поставки товару позивачеві на умовах вказаного договору відповідач не заперечує та визнав при розгляді даної справи. Так, у клопотанні відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій вказано: "Позивач зазначає, що на виконання п.4.2. договору поставки ним було сплачено на рахунок відповідача попередню оплату в сумі 50000грн. Станом на 16.03.2020р постачальником поставка товару не здійснена. Вказаний факт відповідач не оспорює".

Відповідно до ч.1 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. У даній справі суд на підставі наведеної норми ч.1 ст.75 Господарського процесуального кодексу України приймає доведеним, без доказування, факт невиконання відповідачем за станом на 16.03.2020 зобов`язань щодо поставки товару за укладеного між сторонами справи договором № 01/03 від 04.03.2019 поставки, який відповідач визнав за текстом поданого ним до суду клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій (вх.№.2815/20 від 09.04.2020).

Щодо нарахування заявлених до стягнення штрафних санкцій

Неустойка (зокрема, штраф) має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

Нарахування заявлених до стягнення штрафів у загальній сумі 159311,00грн. узгоджується з положеннями п.2.4. укладеного між сторонами даної справи договору №01/03 від 04.03.2019 поставки за якими "зобов`язання постачальника з поставки товару не залежить від величини зібраного на посівній площі урожаю та може бути виконане за рахунок інших полів постачальника". Судом перевірено виконані позивачем розрахунки заявлених до стягнення штрафів у загальній сумі 159311грн. Їхні розрахунки є обґрунтованими, оскільки відповідають фактичним обставинам взаємовідносин сторін за вказаним договором (при розгляді даної справи підтверджено, що поставка товару на умовах договору не відбулася), не містять арифметичних помилок та не є завищеними, оскільки виконані відповідно до положень п.6.2 та п.6.4. вказаного договору поставки та норм ст.230, ч.1 ст.231 Господарського кодексу України. Контррозрахунків заявлених до стягнення штрафів відповідач не надав.

Щодо зменшення заявлених до стягнення штрафних санкцій

Поданими відповідачем суду доказами не доведено наявності виключних обставин для зменшення судом (на будь-яку суму) заявлених до стягнення з відповідача штрафів. Зокрема, такими виключними обставинами, в контексті даного спору між сторонами, об`єктивно, не можуть вважатися несприятливі кліматичні умови для вирощування у 2019 році люцерни, на користь цього свідчить наступне.

1. Відповідно до ст.1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товару сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства.

Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Поряд з цим, за п.2.4. договору № 01/03 від 04.03.2019 поставки позивач та відповідач узгодили між собою, що "зобов`язання постачальника з поставки товару не залежить від величини зібраного на посівній площі урожаю та може бути виконане за рахунок інших полів постачальника".

2. З наданого суду клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій слідує, що несприятливі кліматичні умови для вирощування у 2019 році люцерни оцінюються відповідачем як форс-мажорні обставини, наявність яких обумовила невиконання відповідачем зобов`язань з поставки позивачу товару на умовах договору між ними. Проте, надана відповідачем до суду довідка №197 від 01.04.2020 землевпорядника Приморської сільської ради Скадовського району Херсонської області, за якою вказано про несприятливі кліматичні умови для вирощування люцерни на сіно та зелену масу, зокрема, низький обсяг опадів, через що врожай люцерни 2019 року був нижче прогнозованого та неналежної якості, не є належним документальним підтвердженням наявності форс-мажорних обставин, що перешкоджали виконанню договору. Так, за п.7.1. договору № 01/03 від 04.03.2019 поставки позивач та відповідач узгодили між собою, що документальним підтвердженням наявності форс-мажорних обставин, які перешкоджають виконанню договору, є документ про підтвердження цих обставин, що виданий Торгово-промисловою палатою України. Підписавши, зазначений договір відповідач погодився зі змістом всіх його пунктів, зокрема, змістом п.7.1. цього договору, про надання саме такого документального підтвердження форс-мажорних обставин, але ж відповідний документ Торгово-промислової палати України у матеріалах справи відсутній.

Також, у клопотанні про зменшення розміру штрафних санкцій, яке підписано представником відповідача-адвокатом, вказано: "Зі слів керівника ФГ "АРТ-А", то останній неодноразово попереджав представників ТОВ"Агрохорт" про вказані обставин, однак, на жаль, письмову переписку з позивачем не проводив".

Поряд з цим, всупереч положень ч.3 ст.13 та ч.1, ч.3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, а саме "кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами", відповідачем не доведено поданими суду доказами фактів:

- повідомлення відповідачем позивача у будь-який спосіб про те, що несприятливі кліматичні умови перешкоджають відповідачеві у виконанні його зобов`язань з поставки позивачеві люцерни на умовах договору №01/03 від 04.03.2019.

- власне, надання керівником відповідача пояснень, за якими б стверджувалося про те, що він ніби-то повідомляв позивачеві в усному спілкуванні, що несприятливі кліматичні умови перешкоджають відповідачеві у виконанні його зобов`язань з поставки позивачеві люцерни на умовах вказаного договору.

Також суд зазначає про те, відповідачем не доведено в порядку ч.3 ст.13 та ч.1, ч.3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, а саме поданими суду доказами, власне скрутного матеріального стану відповідача, оскільки:

- податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) відповідачем у четвертому кварталі 2019 року на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1 ДФ) не містить у собі будь-яких відомостей про результати господарської діяльності відповідача, зокрема, за 2019 рік, а будь-якої іншої фінансової звітності та/або бухгалтерських документів відповідача з даними про результати господарської діяльності відповідача за 2019 рік суду не надано;

- суду не надано документального підтвердження власне факту накладення державним виконавцем арештів на майно та грошові кошти відповідача при здійсненні щодо нього виконавчого провадження ВП №38714122 від 01.07.2013.

Укладаючи ж з позивачем 04.03.2019 договір №01/03 поставки люцерни відповідач об`єктивно, мав бути обізнаним з існуванням щодо нього виконавчого провадження ВП№38714122 від 01.07.2013, оскільки докази іншого у справі відсутні, але (при цьому) погодився з передбаченими вказаним договором для відповідача, як для постачальника товару, штрафними санкціями за порушення зобов`язань по поставці товару.

Обидва штрафи, що заявлені до стягнення з відповідача, застосовано до відповідача за порушення зобов`язань з поставки товару, а не за порушення зобов`язання з повернення попередньої оплати за непоставлений товар. Крім того, при вирішенні питання щодо зменшення штрафів заслуговує на увагу той факт, що відповідач не виконав свої договірні зобов`язання перед позивачем по поставці товару навіть частково: не поставив позивачеві будь-якої кількості товару.

Додатково суд констатує про те, що відповідно до ст.2 Господарського процесуального кодексу України одним з принципів господарського судочинства є диспозитивність, зміст якого розкрито у положеннях ст.14 цього ж Кодексу, а саме, "спір вирішується судом не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі поданих учасниками справи доказів". З урахуванням вказаного принципу господарського судочинства клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених до стягнення з нього штрафних санкцій розглянуто судом, виключно, в контексті обставин, які відповідач вказав у даному клопотанні в якості підстав для зменшення штрафів.

Поряд з цим, суд констатує про недоведення й позивачем в порядку ч.3 ст.13 та ч.1, ч.3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, поданими суду доказами обставин, з якими за текстом заперечень позивача проти клопотання відповідача про зменшення штрафу позивач пов`язує відсутність підстав для зменшення штрафів, а саме: 1)укладання позивачем зовнішньоекономічного контракту на поставку сіна люцерни врожаю 2019 року; 2) укладання позивачем з іншими вітчизняними сільгоспвиробниками договорів поставки люцерни штучно висушеної врожаю 2019 року, через невиконання відповідачем зобов`язань по поставці товару на умовах договору №01/03 від 04.03.2019; 3)наявність додаткових витрат позивача, що пов`язані з логістикою доставки товару від нових постачальників до місць тюкування і відвантаження.

Висновки суду

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм, у зв`язку з порушенням відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем щодо поставки товару за укладеним між ними договором № 01/03 від 04.03.2019 поставки застосування до відповідача передбачених цим договором штрафів у загальній сумі 159311грн є правомірним, й заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Поданими відповідачем доказами не підтверджено наявності передбачених законом обставин для зменшення (на будь-яку суму) заявлених до стягнення з відповідача штрафних санкцій.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату у загальній сумі 2389,67грн судового збору за платіжними дорученнями від 12.03.2020 № 662 та 19.05.2020 №676, які у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, а саме "у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог", підлягають стягненню з відповідача, оскільки позов задоволений в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "АРТ-А" (місцезнаходження: 75750, Херсонська обл., Скадовський район, с.Приморське, вул.Піонерська,буд.65; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21301987) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХОРТ" (місцезнаходження: 84313, Донецька обл., м.Краматорськ, бульвар Машинобудівників,буд.30, оф.203; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 41701380) 159311,00грн штрафів та 2389,67грн компенсації витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення. Поряд з цим, у відповідності до п.4 Розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя К.В. Соловйов