СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2020 р. Справа № 922/66/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (вх.№ 775)

на рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2020

у справі №922/66/20, ухвалене суддею Прохоровим С.А. в приміщенні Господарського суду Харківської області 17.02.2020 (повний текст рішення складено 17.02.2020)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», м.Київ,

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», м. Харків,

про стягнення 6357,79 грн

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.02.2020 задоволено позов ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» повністю. Стягнуто з ТДВ «Міжнародна страхова компанія» на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» - 6357,79 грн страхового відшкодування. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 50% та витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 3000 грн покладено на відповідача. Стягнуто з ТДВ «Міжнародна страхова компанія» на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» - 960,50 грн судового збору та 3000 грн витрат на правничу допомогу. Ухвалено Управлінню державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «УНІКА» з Державного бюджету 50% судового збору у розмірі 960,50 грн, сплаченого останнім до господарського суду Харківської області згідно з платіжним дорученням № 000712 від 08.11.2019, відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України та ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", оригінал якого залишається в матеріалах справи.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 17.02.2020 у справі №922/66/20 частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині щодо витрат на правничу допомогу. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в повному обсязі у розмірі 5000 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги додані до матеріалів справи Рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затверджені Рішенням Ради адвокатів Харківської області №17 від 21.03.2018. Також звертає увагу, що зазначені в позовній заяві витрати на правову допомогу документально підтверджені та доведені представником позивача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «УНІКА» та постановлено здійснювати її розгляд у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. 3981 від 28.04.2020), в якому просить апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2020 - без змін.

Від позивача надійшли пояснення по справі (вх. 4651 від 15.05.2020).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у відповідності до вимог статті 282 Господарського процесуального кодексу України зазначає про такі обставини.

До господарського суду Харківської області звернулось ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" з позовною заявою про стягнення з ТДВ "Міжнародна страхова компанія" страхового відшкодування в порядку суброгації в розмірі 6357,79 грн.

Позивач також просив стягнути з відповідача 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, зокрема, просить зменшити витрати на правову допомогу до 635,78 грн, що складає 10% від суми позовних вимог.

17.02.2020 господарським судом Харківської області ухвалено рішення, яким задоволені позовні вимоги про стягнення 6357,79 грн страхового відшкодування. Також стягнуто з ТДВ «Міжнародна страхова компанія» на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» 3000 грн витрат на правничу допомогу.

Рішення місцевого господарського суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу мотивоване тим, що розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи (яка за своєю категорією не є складною, спір розглядався в порядку спрощеного позовного провадження, виник внаслідок прострочення відповідача); обсягу наданих адвокатом послуг і часу витраченого для надання правничої допомоги; ціні позову, яка склала 6357,79 грн та при цьому не оспарювалась відповідачем.

Апеляційний господарський суд у відповідності до вимог ст. 269 Господарського процесуального кодексу України обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу, дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з огляду на наступне.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Згідно ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд вирішуючи питання про розподіл судових витрат має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Як вбачається з матеріалів справи між Адвокатським бюро Олександра Лисова «Еквіт» та ПрАТ «Страхова Компанія «УНІКА» укладений договір про надання правової допомоги від 11.12.2019 №1/19ю, за умовами якого бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 4.1. договору ціна договору складається з вартості юридичних послуг, що зазначаються в додатковій угоді до цього договору. Така угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 4.2. договору встановлено, що вартість наданої юридичної допомоги бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги та виставляє клієнту відповідний рахунок.

Звертаючись до суду першої інстанції про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивач посилаючись на договір про надання професійної правничої допомоги від 11.12.2019 №1/19ю з додатком №1, просив стягнути 5000 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копії: договір про надання професійної правничої допомоги від 11.12.2019 №1/19ю з додатком №1, розрахунок витрат, понесених на правову допомогу, попередній розрахунок суми витрат на правову допомогу, яку позивач очікує понести у разі потреби, копію рахунку від 24.12.2019 № 7 на суму 5000,00 грн, копію акту надання послуг від 24.12.2019 № 7, копію платіжного доручення від 24.12.2019 № 000837, копії ордеру та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з підписаним актом надання послуг від 24.12.2019 №7 загальна сума вартості робіт (послуг) склала 5000 грн.

Згідно з цим актом адвокатське бюро надало такі юридичні послуги: повний збір та аналіз усіх документів по страховій справі (2000 грн); дослідження та оцінка переданих клієнтом до бюро документів на предмет належності, допустимості, достовірності цих документів як доказів у судовому провадженні, обрання способу захисту та інтересів клієнта, копіювання всіх наявних матеріалів у 2х примірниках для подальшого направлення матеріалів до суду та відповідачу (1000 грн), написання та подання позовної заяви до суду та копію відповідачу (2000 грн).

Згідно з платіжним дорученням від 24.12.2019 № 000837 ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» перерахувало Адвокатському бюро Олександра Лисова «Еквіт» 5000 грн (призначення платежу: «Надання правової допомоги зр.дор. №1/19ю від 11.12.2019 по справі №25512»).

Як зазначалось вище, відповідач заперечував проти стягнення таких витрат, вважаючи їх необґрунтованими, просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 10 % від суми позову, а саме 635,78 грн.

Суд апеляційної інстанції беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тощо, дійшов висновку, що господарський суд першої інстанції правомірно часткового задовольнив заяву позивача про розподіл судових витрат і стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн, виходячи з такого.

Судова колегія зазначає, що спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку з стягненням з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (відповідач) страхового відшкодування в порядку суброгації. При цьому, відповідач проти позовних вимог заперечень не висловив.

Тобто, даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, спір відноситься до категорії спорів, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої сторони страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої сторони у деліктному зобов`язанні. У спорах такого характеру, за відсутності особливостей судова практика є сталою, а саме до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток (тим більше, що в даній справі відповідач навіть не заперечує суму позовної вимоги).

Крім того, спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Законом України "Про страхування". Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Судова колегія зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, однак, суд має оцінити рівень адвокатських витрат з урахуванням того, чи є їх сума обґрунтованою.

Відтак, здійснюючи розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, керуючись критерієм розумності розміру адвокатських витрат, з урахуванням обставин справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що договором №1/19ю про надання правової допомоги від 11.12.2019 ціна договору складається з вартості юридичних послуг, що зазначаються в додатковій угоді до цього договору.

Відповідно до п. 1 додатку №1 до договору про надання правової допомоги №1/19ю від 11.12.2019 АБ «Адвокатське Бюро Олександра Лисова «ЕКВІТ» в особі керуючого бюро адвоката Лисова О.О., після одержання матеріалів (справ) від клієнта, клієнт зобов`язаний здійснити оплату послуг протягом 5 робочих днів на рахунок АБ «Адвокатське Бюро Олександра Лисова «ЕКВІТ» у розмірі 5000 грн за кожну справу з переліку в безготівковій формі на підставі виставленого рахунку АБ «Адвокатське Бюро Олександра Лисова «ЕКВІТ», яке в свою чергу має здійснити такий чіткий перелік дій по кожній справі окремо, про що в подальшому звітує клієнту та на вимогу клієнта надсилає (надає) на його поштову (юридичну) адресу підтверджуючі документи та звіт про виконану роботу:

здійснити повний збір та аналіз усіх документів у кожній справі окремо (за необхідності направити адвокатський запит та отримати платіжне доручення від установи банку на підтвердження виплати страхового відшкодування у кожній справі окремо; за необхідності направити адвокатський запит та отримати постанову суду 1 інстанції та/або апеляційної у адміністративній справі про притягнення винної особи до відповідальності у кожній справі окремо; за необхідності направити адвокатський запит до відповідного підрозділу Національної поліції та отримати розширену довідку про учасників ДТП у кожній справі окремо; за необхідності направити адвокатський запит до МТСБУ та отримати необхідні відомості про страховика у якого застрахована цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП) із розрахунку 1 година по кожній справі окремо, що тарифікується за ціною 2000 грн за одну повну або не повну годину роботи по кожній справі окремо (але не більше однієї години по кожній справі окремо) за даним пунктом правової допомоги;

дослідження та оцінка переданих клієнтом до бюро документів на предмет належності, допустимості, достовірності цих документів як доказів у судовому провадженні; дослідження та оцінка самостійно отриманих бюро документів на предмет належності, допустимості, достовірності цих документів як доказів у судовому провадженні, обрання способу захисту прав та інтересів клієнта. Дані дії тарифікується за ціною 1000 грн за повні або не повні 0,5 години роботи по кожній справі окремо (але не більше 0,5 години по кожній справі окремо) за даним пунктом правової допомоги; здійснити копіювання всіх наявних матеріалів у кожній справі окремо у 2х примірниках для подальшого направлення матеріалів до суду та/або до суду та відповідачу із розрахунку 30 хвилин (0,5 години) по кожній справі окремо, що тарифікується за ціною 1000 грн за повні або не повні 0,5 години роботи по кожній справі окремо (але не більше 0,5 години по кожній справі окремої за даним пунктом правової допомоги;

написати та подати позови до суду у кожній справі окремо та направити за потреби матеріал відповідачу у кожній справі окремо (відправка засобами поштового зв`язку або особисто нарочно адвокатом) до відповідного суду у кожній справі окремо, із розрахунку 1 година по кожній справі окремо, що тарифікується за ціною 2000 грн за одну повну або неповну годину роботи по кожній справі окремо (але не більше однієї години по кожній справі окремо (але не більше однієї години по кожній справі окремо) за даним пунктом правової допомоги.

Відповідно до акту надання послуг від 24.12.2019 №7 виконавцем були виконані наступні роботи: повний збір та аналіз усіх документів по страховій справі (2000 грн), дослідження та оцінка документів (1000 грн), написання та подання позовної заяви (2000 грн).

У додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 11.12.2019 №1/19ю уточнено, що мається на увазі під повним збором та аналізом усіх документів по страховій справі, зокрема це здійснення адвокатських запитів до установи банку, судів першої та апеляційної інстанції; підрозділів Національної поліції, МТСБУ. Однак, матеріали справи не містять збору та аналізу усіх документів, здійснених шляхом адвокатських запитів, як передбачено додатком до договору.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, щодо відсутності необхідності в окремому аналізу всіх документів всієї страхової справи (п. 1 розрахунку), з урахуванням того, що адвокатом надані послуги з дослідження та оцінки документів (п. 2 розрахунку).

Крім того, колегія суддів зазначає, що позовна заява складається з 4 аркушів, з яких 1-й аркуш - це найменування суду, сторін по справі, ціну позову, 2-й аркуш - виклад обставин, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, 3-й аркуш - посилання на статті Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності заходів забезпечення позову, щодо наявності оригіналів документів у позивача, неподання іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також орієнтовний розрахунок понесених втрат; 4-й аркуш містить безпосередні вимоги та перелік документів, що додаються до позову.

Тобто, фактично виклад обставин та обґрунтування своєї позиції по справі міститься лише на одному аркуші позовної заяви.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, у постанові Верховного Суду від 13.02.2020 у справі №910/2170/18, від 14.05.2020 у справі №926/1146/19.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в загальній кількості достатнім, об`єктивним і співмірним зі складністю справи є витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн, саме за дослідження та оцінку переданих клієнтом до бюро документів на предмет належності, допустимості, достовірності цих документів як доказів у судовому провадженні, обрання способу захисту та інтересів клієнта, копіювання всіх наявних матеріалів у 2х примірниках для подальшого направлення матеріалів до суду та відповідачу (1000 грн), написання та подання позовної заяви до суду та копію відповідачу (2000 грн).

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання апелянта на рішення Господарського суду Харківської області від 16.09.2019 у справі №922/1671/19 з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, нормами процесуального законодавства чітко встановлено, що суд при ухваленні рішення керується зокрема висновками Верховного Суду, а не суду апеляційної чи першої інстанції.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затвердженим Рішенням Ради адвокатів Харківської області №17 від 21.03.2018, на які посилається апелянт, мають лише рекомендаційний характер при встановлені розміру гонорару за певну роботу адвоката, та не є обов`язковими до виконання та використання.

Оскільки рішення господарського суду Харківської області у справі №922/66/20 від 17.02.2020 позивачем оскаржується частково, а саме: у частині стягнення витрат на правничу допомогу, а суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ст.269 Господарського процесуального кодексу України обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, колегією суддів не переглядається правомірність задоволення судом першої інстанції позовних вимог в іншій частині.

Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції прийняте при правильному застосуванні норм матеріального права, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись статтями 253, 254, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2020 у справі №922/66/20 в частині оскарження витрат на правничу допомогу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 03.06.2020.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко