номер провадження справи 12/54/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020 Справа № 908/761/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши матеріали справи № 908/761/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" (03056, м. Київ, бульвар Чоколівський, буд. 19)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "КОМБО,ЛТД" (69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, буд. 25)

про стягнення 11 155,77 грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 16.01.2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "КОМБО,ЛТД" про стягнення основного боргу в сумі 8501,94 грн., пені в сумі 2433,75 грн., трьох відсотків річних в сумі 220,08 грн. за договором поставки № 1953 від 29.10.2017, що разом складає 11 155,77 грн.

Разом з тим, в прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача 2102,00 грн. судового збору.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2020 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/761/20, присвоєно справі номер провадження 12/54/20, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами без проведення судового засідання. Вказаною ухвалою запропоновано відповідачу не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати заяву із запереченнями щодо розгляду в порядку спрощеного позовного провадження; проте не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

На адресу суду від відповідача надійшло повідомлення пошти з позначкою "адресат не розыскан".

Частиною 2 ст. 27 ГПК України визначено, що для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Так, місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" № 755-IV від 15.05.2003).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № вбачається, що станом на 23.03.2020 місцезнаходження відповідача відповідає адресі, на яку направлялась ухвала про відкриття провадження від 23.03.2020 господарським судом у даній справі, а саме: 69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, буд. 25.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 242 ГПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Частиною 6 (пунктами 4, 5) ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідача було належним чином повідомлено про розгляд справи № 908/761/20, а судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом відповідно до ст. ст. 7, 8, 13 ГПК України.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 25.05.2020.

Згідно наявної у відкритому доступі інформації з офіційного сайту https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch (Безкоштовний запит) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" є: 03056, м. Київ, бульвар Чоколівський, буд. 19.

Враховуючи викладене, суд в прийнятому в даній справі рішенні зазначає саме вказане місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія".

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що 29.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія", далі Постачальник, та Товариством з обмеженою відповідальністю ФІРМА "КОМБО,ЛТД", далі Покупець, укладений договір поставки № 1953, далі Договір, відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного Договору.

До вказаного Договору між сторонами була укладена та підписана додаткова угода від 29.10.2017, відповідно до умов якої (пункти 1, 2) Покупець, підписуючи цю додаткову угоду повідомляє перелік матеріально-відповідальних осіб, яким доручається отримання товару від імені Покупця та зразки печатки/штампу Покупця та підписів цих матеріально-відповідальних осіб. Покупець уповноважує нижченаведених осіб на отримання товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «Українська дистрибуційна компанія» на будь-яку суму та у будь-якій кількості:

1. Жутовський Є.Б.

2. Александрова Н.Б .

Згідно із п. 1.2. - 1.4. Договору найменування товару (далі за текстом - товар): алкогольні та безалкогольні напої, ЛГВ, в асортименті згідно узгоджених сторонами замовлень (далі за текстом використовується термін - Товар та/або Продукція). Місцезнаходження товару: склад Постачальника. Покупець має право замовляти товар через Інтернет-сторінку Постачальника http://portal.globalspirits.com/ (далі - Портал для клієнтів). Шляхом підписання цього Договору Покупець підтверджує, що він ознайомлений з умовами замовлення товару через Портал для клієнтів.

Умовами п. 2.1. Договору сторони узгодили, що ціна, одиниця виміру кількості товару та загальна кількість товару зазначаються в накладних (далі за текстом - накладні), що є невід`ємною частиною цього договору. Сторони, підписуючи цей Договір, згодні з тим, що накладна виконує за умовами цього Договору функції специфікації, і саме у накладній зазначається кількість товару, ціна, та загальна сума партії товару, що постачається.

Відповідно до п. 3.1. - 3.3., 3.6. Договору постачання товару здійснюється транспортом Постачальника на склад Покупця. Одержання товару Покупцем здійснюється на складі Покупця. Здача - прийом товару здійснюється уповноваженими представниками Постачальника та Покупця на складі Покупця. Підтвердженням здачі-прийому товару є підписи уповноважених представників сторін на екземплярах накладних та довіреність на особу, яка уповноважена Покупцем на підписання накладної. Після здачі-прийому товару ніякі претензії стосовно кількості товару Постачальником не розглядаються. Право власності на поставлений товар переходить від Постачальника до Покупця після отримання товару, що підтверджується підписами уповноважених осіб у товарних накладних. Ризик випадкової загибелі чи пошкодження товару несе Покупець з моменту отримання ним товару від Постачальника.

Згідно із п. 4.1. - 4.2. Договору сторони, підписуючи цей Договір дійшли згоди, що загальна сума (ціна) даного Договору складається з сум вартості товару, вказаних в накладних, які сторони підписують упродовж строку дії Договору. Ціни на товар та загальна сума товару, що відпускається є договірною та встановлюється окремо на кожну партію товару та вказується в накладних.

Умовами п. п. 5.2., 5.4. Договору сторони визначили, що остаточний термін оплати отриманої Покупцем партії товару на банківський рахунок Постачальника складає 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту одержання товару Покупцем за накладною. Розрахунки за цим Договором здійснюються сторонами виключно у формі безготівкових розрахунків (згідно з п. 5.2. цього Договору) або готівкових розрахунків у касу (ЕККА, РРО) Постачальника з видачею ним розрахункового документа або у інший спосіб, який передбачений нормами чинного законодавства України. Підписуючи цей договір, сторони розуміють та згодні з тим, що у разі порушення Покупцем цього правила, у тому числі у випадку передачі готівкових коштів для оплати Постачальнику, будь-яким іншим особам або не уповноваженим Постачальником особам, Постачальник не несе відповідальність за можливі збитки Покупця від втрати (розкрадання) таких коштів тими особами, яким Покупець самостійно передав грошові кошти.

Згідно із п. 7.1. - 7.2. Договору даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 29.10.2018 року, а у частині розрахунків за поставлений товар - до моменту проведення остаточних розрахунків. У разі, якщо жодна із сторін не повідомила за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору письмово іншу сторону про небажання продовжувати договірні стосунки, договір вважається продовженим строком на один календарний рік, без обмеження кількості разів таких продовжень.

Докази повідомлення сторонами про небажання продовжувати договірні стосунки в матеріалах справи відсутні, відтак в силу умов п. 7.2. договір вважається чинним станом на момент розгляду судом даної справи.

Позивач в позові вказує, що відповідач в порушення умов Договору свої зобов`язання з оплати поставленого на його адресу товару у встановлений договором строк не виконав, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 8501,94 грн., яку і намагається стягнути.

Так, на виконання умов укладеного Договору Постачальник (позивач) поставив товар, а Покупець (відповідач) прийняв Товар на загальну суму 8501,94 грн., що підтверджується підписаними між сторонами накладними, а саме:

- накладною № 3611 від 15.02.2019 на суму 4297,98 грн.;

- накладною № 4635 від 27.02.2019 на суму 4203,96 грн.

Вказаний товар від імені Покупця був отриманий уповноваженим представником - Александровою Н. Б., про що свідчить підпис останньої та печатка Покупця на вищезазначених накладних.

Втім, відповідач свої зобов`язання з оплати за поставлений товар за накладними № 3611 від 15.02.2019 та № 4635 від 27.02.2019 у визначений умовами Договору строк не виконав, у зв`язку з чим позивач намагається стягнути з нього борг в розмірі 8501,94 грн.

Оскільки відбулося несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, позивач намагається стягнути з відповідача пеню за загальний період з 02.03.2019 по 16.01.2020 в сумі 2433,75 грн. на підставі п. 8.1. Договору. Так, умовами вказаного пункту визначено, що за порушення строків розрахунків, передбачених даним Договором, Покупець сплачує Постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України) від суми заборгованості за кожний день прострочення розрахунків.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов`язання з боку відповідача, в зв`язку з чим намагається стягнути з нього три проценти річних за загальний період з 02.03.2019 по 16.01.2020 в сумі 220,08 грн.

Як вбачається із розрахунку трьох відсотків річних позивач нараховує їх на суму боргу за накладною № 3611 від 15.02.2019 за період з 02.03.2019 по 16.01.2020 (321 день прострочення) в сумі 113,35 грн., а також нараховує три відсотка річних на заборгованість за накладною № 4635 від 27.02.2019 за період з « 14.03.2019 - 16.01.2019 (309 днів прострочення)» в сумі 106,73 грн.

Отже, із розрахунку трьох процентів, виконаного позивачем вбачається, що при зазначенні періоду нарахування відсотків річних на заборгованість за накладною № 4635 від 27.02.2019 позивач допустив описку в даті закінчення періоду їх нарахування, а саме замість 16.01.2020 помилково зазначив 16.01.2019.

Проте, перевіряючи розрахунок трьох процентів річних за накладною № 4635 від 27.02.2019 суд виходить саме із кількості зазначених позивачем днів прострочки (309 днів), відтак вважає, що позивач нарахував три відсотки річних за цією накладною за період з 14.03.2019 по 16.01.2020.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір поставки. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, порядок постачання товару та здачі-прийому товару, порядок та терміни проведення розрахунків, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України також визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. У частині 1 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Предмет поставки за Договором відповідає вказаним вимогам.

Відповідач товар прийняв (про що свідчать наявні в матеріалах справи підписані з боку відповідача накладні № 3611 від 15.02.2019 та № 4635 від 27.02.2019), його не повернув, а тому повинен здійснити за нього оплату за умовами договору.

Порядок розрахунків за товар між сторонами узгоджено в розділі 5 Договору, а саме в п. 5.2., яким передбачено, що остаточний термін оплати отриманої Покупцем партії товару на банківський рахунок Постачальника складає 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту одержання товару Покупцем за накладною.

При цьому згідно із п. п. 3.3., 3.6. Договору підтвердженням здачі-прийому товару є підписи уповноважених представників сторін на екземплярах накладних та довіреність на особу, яка уповноважена Покупцем на підписання накладної. Право власності на поставлений товар переходить від Постачальника до Покупця після отримання товару, що підтверджується підписами уповноважених осіб у товарних накладних.

Таким чином, остаточний термін оплати отриманої Покупцем партії товару настає через 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту підписання сторонами накладної, яка підтверджує одержання товару Покупцем.

Отже, в силу умов п. 5.2. Договору строк оплати товару за накладною № 3611 від 15.02.2019 настав 01.03.2019, прострочка виникла з 02.03.2019, строк оплати товару за накладною № 4635 від 27.02.2019 настав 13.03.2019, прострочка виникла з 14.03.2019.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать, що позивач виконав належним чином свої зобов`язання, а саме поставив товар відповідачу, що підтверджується підписаними сторонами накладними № 3611 від 15.02.2019 та № 4635 від 27.02.2019, які засвідчують факт одержання товару Покупцем згідно із п. 3.3. Договору.

Втім, відповідач не розрахувався з позивачем у встановлений Договором строк за поставлений згідно його умов товар на суму 8501,94 грн.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань за Договором щодо не здійснення оплати за поставлений товар, а також доведено порушення відповідачем строку оплати товару, встановленого умовами Договору, а наявність заборгованості в розмірі 8501,94 грн. підтверджується підписаними сторонами накладними № 3611 від 15.02.2019 та № 4635 від 27.02.2019. Відповідач доказів сплати боргу станом на день розгляду справи суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "КОМБО,ЛТД" основного боргу в сумі 8501,94 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Фактичні обставини справи свідчать, що зобов`язання з оплати поставленої продукції з боку відповідача залишились невиконаними належним чином.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно із ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Матеріали справи свідчать, що позивач за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором поставки нарахував відповідачу пеню за порушення строків оплати товару на підставі п. 8.1. Договору за загальний період з 02.03.2019 по 16.01.2020 на загальну суму 2433,75 грн.

Дослідивши розрахунок пені, виконаний позивачем, суд дійшов висновку про її перерахунок, оскільки позивач всупереч ч. 6 ст. 232 ГК України нарахував її більш ніж за 6 місяців.

Так, імперативними приписами ч. 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Однак, умовами укладеного сторонами у справі договору поставки № 1953 від 29.10.2017 не встановлена можливість нарахування штрафних санкцій, в т.ч. пені, за більший період, ніж визначено ч. 6 ст. 232 ГК України.

Відповідно до п. 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Відтак, судом з власної ініціативи здійснено перерахунок пені за допомогою програми "Законодавство".

Пеня розрахована судом наступним чином:

1) на заборгованість за накладною № 3611 від 15.02.2019, строк оплати якої настав 01.03.2019, прострочка виникла з 02.03.2019, шестимісячний термін нарахування пені закінчується 02.09.2019

- за період з 02.03.2019 по 02.09.2019 (185 днів прострочення) від суми боргу 4297,98 грн. пеня (подвійна облікова ставка НБУ) складає 763,51 грн.;

2) на заборгованість за накладною № 4635 від 27.02.2019, строк оплати якої настав 13.03.2019, прострочка виникла з 14.03.2019, шестимісячний термін нарахування пені закінчується 14.09.2019

- за період з 14.03.2019 по 14.09.2019 (185 днів прострочення) від суми боргу 4203,96 грн. пеня (подвійна облікова ставка НБУ) складає 743,01 грн.

Так, з врахуванням викладеного, за розрахунком суду, загальна сума пені за прострочення оплати вартості поставленого товару становить 1506,52 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "КОМБО,ЛТД" пені підлягають задоволенню частково в сумі 1506,52 грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що за прострочення виконання відповідачем зобов`язань з оплати поставленого товару, позивач з посиланням на приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача три проценти річних за загальний період з 02.03.2019 по 16.01.2020 в сумі 220,08 грн.

Оскільки мало місце прострочення оплати відповідачем за поставлений товар, а наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних за загальний період з 02.03.2019 по 16.01.2020 здійснений у відповідності з приписами ст. 625 ЦК України, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 220,08 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 4 ст. 240, 247-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "КОМБО,ЛТД" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "КОМБО,ЛТД", 69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, буд. 25, ідентифікаційний код 23286476, на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія", 03056, м. Київ, бульвар Чоколівський, буд. 19, ідентифікаційний код 37310549, основний борг в сумі 8501 (вісім тисяч п`ятсот одна) грн. 94 коп., пеню в сумі 1506 (одна тисяча п`ятсот шість) грн. 52 коп., три проценти річних в сумі 220 (двісті двадцять) грн. 08 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1927 (одна тисяча дев`ятсот двадцять сім) грн. 29 коп.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА "КОМБО,ЛТД" відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 27.05.2020 року.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.