УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

03.06.2020Справа № 910/7371/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., розглянувши матеріали за позовом Військового прокурора Київського гарнізону (01014, м. Київ, вул. Петра Болбочана, буд. 8-А) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 6; ідентифікаційний код 00034022) до Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство «Спецтехноекспорт» (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 7; ідентифікаційний код 30019335) про стягнення 3195454,39 грн,

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до Господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою, із вимогами про стягнення з Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство «Спецтехноекспорт» 3195454,39 грн штрафних санкцій у зв`язку з невиконанням умов Державного контракту №403/1/18/100 від 22.12.2018.

Розглянувши матеріали даної позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення її без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

За приписами ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 4 вказаної статті Кодексу зокрема визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ст.78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, прокурор в обґрунтування своїх доводів посилається на укладений між Міністерством оборони України та Дочірнім підприємством Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство «Спецтехноекспорт» Державний контракт №403/1/18/100 від 22.12.2018, при цьому цитує положення пунктів зазначеного спірного контракту.

Поте, як встановлено судом, подана до суду позовна заява не містить зазначеного Державного контракту №403/1/18/100 від 22.12.2018.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Так, зі змісту поданої Військовим прокурором Київського гарнізону позовної заяви вбачається, що останнім заявлено клопотання про витребування у Міністерства оборони України Державного контракту №403/1/18/100 від 22.12.2018.

В обґрунтування необхідності витребування вказаного доказу прокурор посилається на те, що Військова прокурора Київського гарнізону не є стороною Державного контракту №403/1/18/100 від 22.12.2018, який містить гриф «таємно», однак вказаний доказ має значення для вирішення позову по суті.

Відповідно до ч.2 ст.81 Господарського процесуального кодексу України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Так суд зазначає, що прокурором не надано суду жодних доказів звернення останнього до Міністерства оборони України щодо самостійного отримання вказаного доказу, так само як і не вказано причин неможливості отримання вказаного доказу самостійно.

Разом з тим, враховуючи, що прокурор у тексті позову цитує положення спірного Контракту, який за твердженнями останнього, містить гриф «таємно», суд доходить до висновку щодо обізнаності останнього з положеннями контракту, та відповідно наявності доступу прокуратури до спірного Контракту, який містить гриф «таємно».

У зв`язку з викладеним, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Військовий прокурор Київського гарнізону про витребування у Міністерства оборони України Державного контракту №403/1/18/100 від 22.12.2018.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Ураховуючи викладене, суд зазначає, що прокурору необхідно подати суду документи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема подати, у встановленому чинним законодавством порядку, копію Державного контракту №403/1/18/100 від 22.12.2018.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу Військового прокурора Київського гарнізону, що додатки до матеріалів справи які містять інформацію із ступенем секретності «Таємно» слід подавати, у визначеному чинним законодавством порядку, до відділу режимно-секретної роботи Господарського суду міста Києва.

Враховуючи викладене та керуючись ст.162, 164, 172, 174, ч.2 ст. 232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву Військового прокурора Київського гарнізону без руху.

Встановити Військовому прокурору Київського гарнізону строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Дата підписання: 03.06.2020.

Суддя Я.В. Маринченко