ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"02" червня 2020 р. м. Ужгород Справа № 907/282/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Коритнянської сільської ради Ужгородського району, с. Коритняни Ужгородського району

до відповідача фізичної особи-підприємця Бухало Валентини Володимирівни, м. Ужгород

про усунення перешкод в користуванні землею шляхом звільнення її від розміщеного на ній майна

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом, яким просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні належною Коритнянській сільській раді на праві комунальної власності земельною ділянкою шляхом звільнення від розміщеного на ній майна, - торгівельного павільйону площею (контейнеру) загальною площею - 30,0 кв.м., торговельного павільйону (контейнеру) загальною площею - 17,0 кв.м., торговельного павільйону (контейнеру) загальною площею - 24,0 кв.м. та торговельного павільйону (контейнеру) загальною площею - 12,0 кв.м. Позов заявлено з посиланням на ст. ст. 16, 394 Цивільного кодексу України, ст. ст. 152, 212 Земельного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 13.05.2020 року заяву залишено без руху в зв`язку з виявленими в ній недоліками та встановлено заявнику строк для їх усунення.

В установлений судом строк від заявника надійшла заява про усунення недоліків. Вказаною заявою позивач зазначив вірну адресу відповідача, надав докази надіслання на неї копії позовної заяви з додатками, зазначив свій ідентифікаційний код та реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) відповідача.

Разом з тим, в частині недоплати судового збору за поданий позов рада з висновками суду не погодилася. Наголосила, що позовні вимоги обумовлені необхідністю усунення перешкод у користуванні однією земельною ділянкою, що належить на праві власності Коритнянській сільській раді (кадастровий номер: :12:011:0058, загальною площею 0,3015 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури і спорту та знаходяться у селі Кінчеш, Ужгородського району, Закарпатської області, вул. Фізкультурна), на якій розміщені декілька належних відповідачу об`єктів, а не окремими чотирма земельними ділянками. Вважає, що вимога про сплату судового збору могла бути ґрунтовною тільки у випадку усунення перешкод у користуванні відповідачем окремими зареєстрованими об`єктами права власності - земельними ділянками з окремо присвоєними кадастровими номерами.

Розглянувши подані на розгляд матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Як вбачається з матеріалів поданої позовної заяви, в ній об`єднано кілька вимог, а саме усунення перешкод в користуванні земельними ділянками, наданими відповідачу в користування на підставі окремих договорів оренди торгового місця.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин

Зважаючи на однорідність вимог (всі чотири вимоги випливають з аналогічних договорів оренди) та часткове їх обґрунтування одними і тими ж доказами (щодо належності позивачу земельної ділянки та передумов її вилучення у відповідача) суд вважав за можливе допустити об`єднання позивачем в одне провадження кількох позовних вимог. однак, констатував обов`язок заявника оплатити такі однорідні вимоги судовим збором.

Разом з тим, трактування позивачем заявлених ним вимог як однієї, суд вважає помилковим. Дійсно, чотири торгові місця, які позивач просить звільнити від розміщеного на ній майна, знаходяться на одній земельній ділянці-окремому об`єкті права власності. Однак, кожна її частина (під торговим пальйоном площею (контейнеру) - 30,0 кв.м., торговельного павільйону (контейнеру) загальною площею - 17,0 кв.м., торговельного павільйону (контейнеру) загальною площею - 24,0 кв.м. та торговельного павільйону (контейнеру) загальною площею - 12,0 кв.м, була передана відповідачу в оренду на підставі окремого договору оренди торгового місця. Відтак, при розгляді позовних вимог, суд повинен давати оцінку обставинам, які відбулися при виконанні (або не виконанні) чотирьох окремих договорів, істотні умови кожного з яких є відмінними один від одного. Зазначена обставина також має значення і при подальшому виконанні рішення суду у випадку його задоволення, адже, звільненню підлягатимуть чотири окремі частини земельної ділянки від чотирьох окремих торгівельних павільйонів, хоча й належних одній особі-відповідачу у справі.

За таких обставин, виявлений судом недолік позовної заяви, - відсутність належних доказів сплати судового збору за заявлений ним позов, тобто, за чотири немайнові вимоги, позивачем в установленому законом та судом порядку усунуто не було.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Коритнянської сільської ради Ужгородського району № 268/02-31 від 30.04.2020 року та додані до неї документи на 34 аркушах повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Встановлені процесуальні строки обчислюються з врахуванням п. 3 ч. 11 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", тобто продовжуються на строк дії такого карантину.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Андрейчук