ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" травня 2020 р. м. Київ Справа № 911/502/16

За заявою б/н від 21.04.2020 року Приватного підприємства «Фірма Мізан» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката наказу у справі № 911/502/16

за позовом Приватного підприємства «Фірма Мізан»

до Фізичної особи-підприємця Махемова Аразмурада

про стягнення заборгованості у сумі 12 450, 00 доларів США (станом на день подання позову складає 32 2967,69 грн.)

Суддя А.Ю. Кошик

За участю представників:

заявника (стягувача): Козачков В.Л.

боржника: не з`явився

Обставини справи:

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.09.2016 року позовні вимоги Приватного підприємства «Фірма Мізан» задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Махемов Аразмурад на користь Приватного підприємства «Фірма «Мізан» 12450,00 доларів США заборгованості (що за курсом НБУ складає 322967,69 грн.) та 4844,53 грн. витрат по сплаті судового збору.

25.10.2016 року на виконання зазначеного рішення суду від 20.09.2016 року у справі № 911/502/16 видано відповідний наказ.

До канцелярії Господарського суду Київської області 03.04.2020 року Приватним підприємством «Фірма Мізан» подано заяву б/н б/д про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката наказу у справі № 911/502/16.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.04.2020 року заяву Приватного підприємства «Фірма Мізан» б/н б/д про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката наказу у справі № 911/502/16 повернуто заявнику без розгляду.

До канцелярії Господарського суду Київської області 04.05.2020 року Приватним підприємством «Фірма Мізан» подано заяву б/н від 21.04.2020 року, в якій заявник просить суд поновити строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видати дублікат наказу Господарського суду Київської області від 25.10.2016 року у справі № 911/502/16.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.05.2020 року прийнято до розгляду заяву Приватного підприємства «Фірма Мізан» б/н від 21.04.2020 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката наказу у справі № 911/502/16, розгляд заяви призначено в судовому засіданні на 26.05.2020 року.

У судовому засіданні 26.05.2020 року представник заявника (стягувача) підтримав викладені в заяві вимоги щодо поновлення строку для пред`явлення до виконання та видачу дублікату наказу Господарського суду Київської області від від 25.10.2016 року у справі № 911/502/16.

Розглянувши заяву Приватного підприємства «Фірма Мізан» б/н від 21.04.2020 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката наказу у справі № 911/502/16, судом встановлено наступне.

25.10.2016 року на виконання зазначеного рішення суду від 20.09.2016 року у справі № 911/502/16 видано наказ.

25.01.2018 року Приватне підприємство «Фірма Мізан» зверталось до Господарського суду Київської області з клопотанням про визнання та виконання рішення Господарського суду Київської області від 20.09.2016 року у справі № 911/502/16 на території Туркменістану.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.01.2018 року клопотання стягувача Приватного підприємства «Фірма Мізан» про визнання та виконання рішення Господарського суду Київської області від 20.09.2016 року у справі № 911/502/16 на території Туркменістану прийнято до розгляду судом.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.11.2018 року вирішено звернутися до компетентного суду - Верховного суду Туркменістану в порядку ст. 53 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах № 240/94 від 10.11.1994 року з клопотанням про визнання і виконання рішення Господарського суду Київської області від 20.09.2016 року у справі № 911/502/16 на території Туркменістану.

Крім того, в грудні 2018 року Приватне підприємство «Фірма Мізан» самостійно зверталося до Верховного суду Туркменістану з листом щодо надання відомостей про хід розгляду клопотання про визнання та виконання рішення Господарського суду Київської області від 20.09.2016 року.

13.02.2019 року Приватне підприємство «Фірма Мізан» отримало від Верховного суду Туркменістану листа (вих. № 1-10п/71 від 10.01.2019 року), яким повідомлялося про те, що клопотання про визнання та виконання рішення Господарського суду Київської області від 20.09.2016 року, направлене Господарським судом Київської області 09.11.2018 року, надійшло до Верховного суду Туркменістану 04.12.2018 року та повернуто без виконання на адресу Господарського суду Київської області, в зв`язку з тим, що до клопотання не додано доказів повідомлення відповідача про процес.

Однак, в матеріалах справи № 911/502/16 відсутнє повернене Верховним судом Туркменістану клопотання про визнання та виконання рішення Господарського суду Київської області від 20.09.2016 року.

Разом з тим, 30.09.2019 року Приватне підприємство «Фірма Мізан» ще раз зверталось до Верховного суду Туркменістану з клопотанням про визнання та виконання на території Туркменістану рішення Господарського суду Київської області від 20.09.2016 року у справі № 911/502/16.

У відповідь 06.11.2019 року, Приватне підприємство «Фірма Мізан» отримало від Верховного суду Туркменістану листа (вих. № 1-10п/1690-4 від 18.10.2019 року), яким клопотання Приватного підприємства «Фірма Мізан» про визнання та виконання на території Туркменістану рішення Господарського суду Київської області від 20.09.2016 року у справі № 911/502/16 повернуто без розгляду, оскільки до клопотання не було додано виконавчий документ.

Усунувши недоліки, Приватне підприємство «Фірма Мізан» повторно звернулося до Верховного суду Туркменістану з клопотанням про визнання та виконання на території Туркменістану рішення Господарського суду Київської області від 20.09.2016 року у справі № 911/502/16.

16.03.2020 року Приватне підприємство «Фірма Мізан» отримало постанову Арбітражного суду Туркменістану від 10.02.2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання Приватного підприємства «Фірма Мізан» про визнання та виконання на території Туркменістану рішення Господарського суду Київської області від 20.09.2016 року у справі № 911/502/16 в зв`язку з закінченням трьохрічного строку давності пред`явлення рішення до примусового виконання.

При цьому, Арбітражний суд Туркменістану за результатами розгляду клопотання Приватного підприємства «Фірма Мізан» направив лише постанову про відмову в задоволенні клопотання, а оригінали документів доданих до клопотання, в тому числі наказу про примусове виконання рішення від 25.10.2016 року у справі № 911/502/16 не повернув.

Таким чином, Приватне підприємство «Фірма Мізан» вважає, що з моменту винесення рішення Господарським судом Київської області від 20.09.2016 року у справі № 911/502/16 по сьогоднішній день вжило всіх допустимих заходів, спрямованих на визнання та виконання рішення на території Туркменістану. Проте, з урахуванням ряду чинників, протягом трирічного строку для пред`явлення виконавчого документу Приватне підприємство «Фірма Мізан» не змогло домогтися виконання рішення Господарського суду Київської області від 20.09.2016 року у справі № 911/502/16.

При цьому, суд звертає увагу на об`єктивні причини неможливості виконання рішення Господарського суду Київської області від 20.09.2016 року у справі № 911/502/16, а саме: різне тлумачення як Верховним судом Туркменістану, так і Арбітражним судом Туркменістану Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах № 240/94 від 10.11.1994 року, що призвело до повернення клопотання про визнання та виконання рішення Господарського суду Київської області від 20.09.2016 року без виконання на адресу Господарського суду Київської області (при цьому, станом на сьогодні в матеріалах справи відсутні відповідні, підтверджуючі факт повернення, документи); територіальна розмежованість між місцезнаходженням Приватного підприємства «Фірма Мізан» (Україна) та місцем виконання рішення Господарського суду Київської області від 20.09.2016 року (Туркменістан), що в свою чергу відображається на своєчасності вручення поштових відправлень.

Пунктом 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ст. 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Слід зазначити, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012).

Виходячи з принципу обов`язковості виконання судових рішень законодавцем передбачена можливість поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання, підставою для чого є наявність поважних причин пропуску. Поважні причини пропуску пов`язані з обставинами, в силу яких стягувач був позбавлений у передбачений строк проявити власне волевиявлення, тобто звернутися до виконавчої служби з наказом. Вказані причини є об`єктивними обставинами і не залежать від дій стягувача, а навпаки обмежують здійснення ним дій щодо виконання рішення суду.

Судом встановлено, що в матеріалах справи № 911/502/16 також відсутній оригінал наказу Господарського суду Київської області від 25.10.2016 року, відтак зазначений наказ вважається таким, що втрачений.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що строк пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Київської області від 25.10.2016 року у справі № 911/502/16 стягувач пропустив з об`єктивних, таких, що не залежали від його волі, причин, а відтак строк пред`явлення наказу до виконання підлягає поновленню у відповідності до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зі встановленням строку пред`явлення наказу до виконання протягом трьох років з моменту постановлення даної ухвали. Оскільки, наказ Господарського суду Київської області від 25.10.2016 року у справі № 911/502/16 втрачено, заява Приватного підприємства «Фірма Мізан» про видачу дубліката наказу Господарського суду Київської області від 25.10.2016 року у справі № 911/502/16 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 329, пп. 19.4 п. 19 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд -

Ухвалив:

1. Заяву Приватного підприємства «Фірма Мізан» б/н від 21.04.2020 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката наказу у справі № 911/502/16 задовольнити.

2. Поновити Приватному підприємству «Фірма Мізан» пропущений строк для пред`явлення наказу у справі № 911/502/16 до виконання.

3. Встановити строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Київської області від 25.10.2016 року у справі № 911/502/16 до 26.05.2023 року.

4. Видати Приватному підприємству «Фірма Мізан» дублікат наказу Господарського суду Київської області від 25.10.2016 року у справі № 911/502/16 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Махемов Аразмурад на користь Приватного підприємства «Фірма «Мізан» 12450,00 доларів США заборгованості (що за курсом НБУ складає 322967,69 грн.) та 4844,53 грн. витрат по сплаті судового збору.

5. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України. Ухвалу може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст ухвали складено 04.06.2020 року