ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2020 р. Справа №914/944/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого - судді О.В. Зварич

суддів Т.Б. Бонк

М.І. Хабіб

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області б/н від 06.11.2019 року (вх. № 01-05/4002/19 від 08.11.2019 року)

на рішення господарського суду Львівської області від 02.09.2019 року (суддя В.П. Трускавецький; повний текст рішення складено 11.09.2019 року)

у справі № 914/944/19

за позовом: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області

до відповідача: Фермерського господарства «Пчани-Денькович» (надалі ФГ «Пчани-Денькович»)

про стягнення 401851,12 грн. (з яких: 390146,62 грн. штраф, 11704,50 грн. пеня) та розірвання договору оренди землі від 03.04.2019 року № 64/57-19,

за участю:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Косендюк Я.А. - адвокат (ордер серії АС № 1002230 від 15.11.2019 року),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції

15.05.2019 року Головне управління Держгеокадастру у Львівській області звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до Фермерського господарства «Пчани-Денькович» про стягнення 401851,12 грн. (з яких: 390146,62 грн. штраф, 11704,50 грн. пеня) та розірвання договору оренди землі № 64/57-19 від 03.04.2019 року.

Рішенням господарського суду Львівської області від 02.09.2019 року у справі №914/944/19 (суддя В.П. Трускавецький) повністю відмовлено у задоволенні позову (т. 1, а.с. 118-126).

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що п. 14.1 договору оренди землі № 64/57-19 від 03.04.2019 року передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди відповідно до закону. Суд, проаналізувавши норми чинного законодавства та умови договору, дійшов висновку, що спірний договір є неукладеним, щодо нього не проведена державна реєстрація, яка є обов`язковою згідно з Законом та умовами договору. Крім того, судом встановлено, що позивачем було анульовано результати електронних торгів, як підставу для укладення спірного договору оренди землі, відтак у відповідача не виникли права і обов`язки за цим договором, так як відпала підстава для передачі відповідачу орендованої земельної ділянки у користування. У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для розірвання спірного договору в судовому порядку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Головне управління Держгеокадастру у Львівській області подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Львівської області від 02.09.2019 року у справі №914/944/19. Просить скасувати зазначене судове рішення та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі. Скаржник вважає рішення суду першої інстанції незаконним та прийнятим при неправильному застосуванні норм матеріального права. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не взяв до уваги те, що у відповідності до п. 4.1 договору оренди землі № 64/57-19 від 03.04.2019, плата за користування земельною ділянкою, право оренди якої набуто на електронних земельних торгах, згідно з протоколом № 1647 від 03.04.2019 у розмірі річної орендної плати 83,27872 % від нормативно-грошової оцінки 468482,98 грн. у грошовій формі, що становить 390146,62 грн., підлягає сплаті переможцем не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди. Разом з тим, кошти від продажу права оренди на земельну ділянку площею 20,0000 га ріллі, яка знаходиться на території Вільховецької сільської ради за межами населеного пункту станом на 09.04.2019 на рахунок місцевої ради не надійшли. Скаржник зазначає, що неотримання орендної плати за користування земельними ділянками сталося внаслідок недобросовісних дій відповідача. Стверджує, що договір оренди землі набирає чинності з дня підписання його сторонами, а перебіг його строку дії та виникнення обов`язку сплачувати орендарем орендну плату починається саме з дня підписання договору. Приступати ж до використання землі за договором оренди в орендаря виникає право після державної реєстрації права оренди, що є своєрідним стимулом для незатягування цієї дії. Щодо одночасного стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені скаржник покликається на висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постановах від 09.02.2018 справа № 911/2813/17; від 28.03.2019 справа № 914/730/17; від 22.03.2018 справа № 911/1351/17.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами скаржника, вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції обґрунтованим та ухваленим у відповідності до норм чинного законодавства. Зокрема зазначає, що спірний договір оренди було укладено між позивачем і відповідачем, як переможцем земельних торгів у формі аукціону, проведеного 03.04.2019. Відповідно до п. 14.1 договору оренди від 03.04.2019 «Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди відповідно до закону». Наголошує, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права у встановленому законом порядку. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, а орендна плата - це плата за користування земельною ділянкою згідно з умовами договору оренди. Також відповідач вказує, що 09.04.2019 результати торгів, як підстава для укладення договору оренди землі від 03.04.2019 анульовані, відтак договір оренди землі від 03.04.2019 не може вважатися укладеним та не набув чинності, а право користування земельною ділянкою не виникло. Оскільки, договір оренди землі від 03.04.2019 не набрав чинності, крім того в силу ч.2 ст.640 ЦК України з 09.04.2019 не є укладеним, то права та обов`язки сторін за ним, а відповідно і зобов`язання не виникли, а отже і підстав для застосування наслідків порушення зобов`язання немає. Просить залишити без змін рішення господарського суду Львівської області від 02.09.2019 у даній справі, апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області - без задоволення.

Позивач не забезпечив явки в судове засідання уповноваженого представника. Згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №254 обізнаний з датою, часом і місцем розгляду справи.

В судовому засіданні уповноважений представник відповідача заперечив проти доводів, наведених в апеляційній скарзі, просив залишити без змін рішення господарського суду Львівської області від 02.09.2019 року у справі № 914/944/19, апеляційну скаргу - без задоволення.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання представників сторін. Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності уповноваженого представника позивача.

На наступний день після завершення розгляду справи та проголошення вступної і резолютивної частини постанови у даній справі суд отримав заяви про відкладення розгляду справи за підписом представника позивача ОСОБА_1 (вх. №№ 01-04/3073/20, 01-04/3074/20 від 26.05.2020 року), тому не надає правової оцінки цим заявам.

Обставини справи

11.02.2019 року видано наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № 153 від «Про проведення електронних земельних торгів». В пункті 1 цього наказу зазначено: «Виконавцю електронних земельних торгів, відповідно до договору №190118/03/30/19/01-2018 «Про підготовку лота до продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення на земельному аукціоні» та додаткової угоди від 06.02.2019 № 1/98/06/02-2019 (ТзОВ «Українська Аукціонна Компанія») провести електронні земельні торги у формі аукціону з продажу прав оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :01:000:1358 площею 20,0000 га, (за межами населеного пункту) для ведення фермерського господарства, згідно з додатком 1» (т.1, а.с. 18, 19).

03 квітня 2019 року на веб-сайті Оператора електронного майданчика ДП «Сетам» відбулись електронні земельні торги у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки загальною площею 20,0000 га, кадастровий номер :01:000:1358, сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області. Переможцем торгів визначено Фермерське господарство «Пчани-Денькович». Складено протокол проведення електронних торгів № 1647. Даним протоколом встановлено суму, яку необхідно сплатити переможцю за придбаний лот: 388272,69 грн. до 08.04.2019. У разі несплати переможцем зазначених платежів у встановлений строк, результати земельних торгів за рішенням Організатора анулюються. Вказаний протокол підписаний та скріплений відтисками печаток організатора, виконавця і переможця торгів (т. 1, а.с. 30-34).

03.04.2019 між Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області (Орендодавець) та Фермерським господарством «Пчани-Денькович» (Орендар) підписано договір оренди землі. За умовами цього договору Орендодавець, на підставі протоколу електронних земельних торгів від 03 квітня 2019 року№ 1647 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :01:000:1358, яка розташована за межами населених пунктів на території Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області (п. 1.1 договору) (т. 1, а.с. 35-41).

Згідно із п. 4.1 договору плата за користування земельною ділянкою, право оренди якої набуто на електронних земельних торгах згідно з протоколом електронних земельних торгів від 03 квітня 2019 року № 1647 у розмірі річної орендної плати 83,27872 % від нормативно-грошової оцінки 468482,98 грн. у грошовій формі, що становить 390146,62 грн., підлягає сплаті переможцем не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди на р/р НОМЕР_1 в Казначейство України (одержувач місцевий бюджет Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області), код платежу 1801600.

Відповідно до п. 4.4 договору орендна плата вноситься Орендарем у такі строки: за земельні ділянки державної власності, набуті в оренду за результатами електронних земельних торгів - за перший рік - не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди; починаючи з наступного року - відповідно до Податкового кодексу України.

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором: у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором; справляється пеня у розмірі 0,1 відсотків несплаченої суми за кожен день прострочення (п. 4.6 договору).

Згідно з актом прийому-передачі земельної ділянки до договору оренди земельної ділянки від 03.04.2019 року, який відповідно до пункту 4 цього акту є невід`ємною частиною договору оренди, Орендодавець передав, а Орендар прийняв вищезазначену земельну ділянку (т. 1, а.с. 42).

Вільховецька сільська рада Жидачівського району Львівської області листом від 09.04.2019р. 02/09 № 279 повідомила Відділ у Жидачівскому районі Головного управління Держгеокадатру у Львівській області, що станом на 09.04.2019 від ФГ «Пчани-Денькович» на рахунок Вільховецької сільської ради не поступали кошти за оренду землі (т. 1, а.с. 44).

Відділ у Жидачівскому районі ГУ Держгеокадатру у Львівській області в свою чергу листом повідомив Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про те, що кошти від продажу права оренди на земельних торгах, які відбулись 03 квітня 2019 року на земельну ділянку площею 20,000 га ріллі, яка знаходиться на території Вільховецької сільської ради за межами населеного пункту станом на 09.04.2019 на рахунок сільської ради не поступили (т. 1, а.с. 45).

09 квітня 2019 року Головне управління Держгеокадастру у Львівській області видало наказ № 373 «Про анулювання електронних земельних торгів» анулювало результати земельних торгів у формі аукціону від 03.04.2019 з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області площею 20,000 га кадастровий номер :01:000:1358 (т. 1, а.с. 46).

В матеріалах справи міститься копія довідки Вільховецької сільської ради від 21.06.2019 № 418 про те, що земельна ділянка площею 20,0 га, кадастровий номер :01:000:1358 за межами населеного пункту села Іванівці використовується з 06 червня 2019 року ТзОВ «Лемберг-Агро» на підставі протоколу земельних торгів від 06.06.2019 року № 2783 (т. 1,а.с. 83).

Підставою заявленого позову є невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати у строки, визначені договором оренди землі від 03 квітня 2019 року. Предмет позову - стягнення штрафу в розмірі 100 відсотків річної орендної плати, та пені у розмірі 0,1 відсотків несплаченої суми за кожен день прострочення, передбачених п. 4.6 спірного договору.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно із частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 ЗК України).

Відповідно до частини 2 названої статті передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

За приписами частини 1 статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 1 статті 135 Земельного кодексу України унормовано, що земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Відповідно до частин 23, 24 ст. 137 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ліцитатор оголошує про завершення земельних торгів після підписання протоколу торгів. Договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки між організатором земельних торгів і переможцем торгів укладається безпосередньо в день проведення торгів, крім випадків, передбачених частиною двадцять дев`ятою цієї статті.

Право на земельну ділянку, набуте за результатами проведення торгів, підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом (ч. 26 ст. 137 ЗК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Ціна продажу земельної ділянки, плата за користування земельною ділянкою, право користування якою набуто на торгах, а також сума витрат, здійснених організатором або виконавцем земельних торгів на підготовку лота до продажу, організацію та проведення земельних торгів, підлягають сплаті переможцем земельних торгів не пізніше трьох банківських днів з дня укладення відповідного договору (ч. 31 ст. 137 ЗК України).

Частинами 1, 2 статті 138 Земельного кодексу України передбачено, що земельні торги за лотом вважаються такими, що відбулися, після укладення договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки. Земельні торги можуть бути скасовані або визнані такими, що не відбулися, чи їх результати можуть бути анульовані.

Згідно із частиною 5 даної статті результати торгів анулюються організатором земельних торгів у разі відмови переможця від укладення договору купівлі-продажу або договору оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки, а також у разі несплати переможцем в установлений строк належної суми за придбаний лот.

Рішення про анулювання торгів приймається організатором земельних торгів у п`ятиденний строк після виникнення підстави для анулювання.

У разі прийняття рішення про анулювання торгів гарантійні внески не повертаються: а) всім учасникам, якщо жоден з них не запропонував ціну, вищу за стартову ціну лота; б) учаснику, який був відсторонений від участі в торгах ліцитатором за неодноразове порушення порядку проведення торгів; в) переможцю, який відмовився від підписання протоколу із зазначенням результатів торгів; г) переможцю у разі несплати ним в установлений строк належної суми за придбаний лот; ґ) переможцю, який відмовився від укладення договору купівлі-продажу або договору оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки.

Як встановив суд, на підставі протоколу проведення електронних торгів № 1647 03.04.2019 між Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області (Орендодавець) та Фермерським господарством «Пчани-Денькович» (Орендар) підписано договір оренди землі.

За приписами частини 9 статті 93 Земельного кодексу України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. У разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результати аукціону (ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною 5 статті 6 названого Закону унормовано, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 ЗК України).

Згідно із п. 2 ч. 1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають зокрема: речові права, похідні від права власності право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ч. 1 ст. 210 ЦК України).

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Відповідно до пункту 14.1 договору оренди землі від 03.04.2019 цей договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди відповідно до закону.

Отже, сторони у даній справі самі визначили, що оспорюваний договір є укладеним за умови підписання та державної реєстрації.

Разом з тим, як видно з матеріалів справи, державна реєстрація права оренди спірної земельної ділянки не відбулася.

З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що правове значення державної реєстрації полягає в тому, що правочин (договір), який підлягає державній реєстрації, є вчиненим (укладеним) з моменту її проведення. Як наслідок, за відсутності державної реєстрації правочин (договір) слід вважати невчиненим (неукладеним).

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року, справа № 322/1178/17.

Наведеними висновками спростовуються твердження скаржника про те, що договір оренди землі набирає чинності з дня підписання його сторонами, а перебіг строку його дії та виникнення обов`язку сплачувати орендарем орендну плату починається саме з дня підписання договору.

Беручи до уваги наведене та виходячи з фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірний договір не вчинений, адже щодо такого не проведена державна реєстрація, яка є обов`язковою згідно з законом та договором. Як наслідок, за відсутності державної реєстрації правочин (договір) слід вважати не вчиненим (неукладеним).

Крім того, як зазначалось вище, 09 квітня 2019 року Головне управління Держгеокадастру у Львівській області наказом № 373 «Про анулювання електронних земельних торгів» анулювало результати земельних торгів у формі аукціону від 03.04.2019 з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області площею 20,000 га кадастровий номер :01:000:1358.

Таким чином, оскільки позивачем було анульовано результати електронних торгів, як підставу для укладення спірного договору оренди землі, то у відповідача не виникли права і обов`язки за цим договором.

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається (ч. 1 ст. 231 ГК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України унормовано якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із п. 4.6 договору оренди землі від 03.04.2019 року у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором: у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором; справляється пеня у розмірі 0,1 відсотків несплаченої суми за кожний день прострочення

У заявлених вимогах Головне управління Держгеокадастру у Львівській області просило стягнути з ФГ «Пчани-Денькович» штраф у розмірі 390146,62 грн. та пеню у розмірі 11704,50 грн. за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного здійснення орендних платежів з урахуванням п. 4.6 договору оренди землі від 03.04.2019 року.

Оскільки суд дійшов висновку про те, що спірний договір оренди землі є неукладеним і не породжує обов`язків сторін, відтак слід констатувати відсутність правових підстав для стягнення з відповідача передбачених пунктом 4.6 цього договору штрафу в розмірі 390146,62 грн. та пені в розмірі 11704,50 грн. за несвоєчасне внесення орендної плати.

Щодо позовної вимоги про розірвання договору оренди землі від 03.04.2019 року укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області та Фермерським господарством «Пчани-Денькович» колегія суддів необхідно зазначити таке.

Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно із частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи те, що спірний договір оренди землі від 03.04.2019 року є невчиненим (неукладеним), відтак правові підстави для його розірвання у судовому порядку відсутні. Таким чином, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовної вимоги про розірвання договору оренди землі від 03.04.2019 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області та Фермерським господарством «Пчани-Денькович».

З наведених вище підстав суд апеляційної інстанції не бере до уваги покликань скаржника на висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постановах від 09.02.2018, справа № 911/2813/17; від 28.03.2019, справа №914/730/17; від 22.03.2018, справа № 911/1351/17 щодо можливості одночасного стягнення штрафу та пені з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання, оскільки в даній справі встановлено, що у сторін не виникло жодних прав і обов`язків за договором, який є неукладеним. Отже й відповідальність за порушення умов такого договору не настає.

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Європейський суд з прав людини зазначає, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення господарського суду Львівської області від 02.09.2019 у справі №914/944/19 необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області б/н від 06.11.2019 року (вх. № 01-05/4002/19 від 08.11.2019 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 02.09.2019 року у справі №914/944/19 - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя Т.Б. Бонк

Суддя М.І. Хабіб