ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2020 р. Справа №909/835/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий- суддя Желік М.Б.

судді Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» №311-г/00302/2019-3055 від 15.04.2020 (вх.ЗАГС. №01-05/1524/20 від 24.04.2020)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 20.03.2020 (суддя Рочняк О.В.) про додаткове забезпечення позову

у справі № 909/835/18

за позовом: Заступника прокурора Івано-Франківської області, м. Івано-Франківськ в інтересах держави в особі

Національної академії аграрних наук України, м. Київ

Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, м. Івано-Франківськ

до відповідача: Коломийської міської ради, м. Коломия, Івано-Франківська область

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне Управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, м. Івано-Франківськ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування", м. Коломия, Івано-Франківська область,

про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, скасування записів про державну реєстрацію права власності

за участю сторін:

від прокуратури: прокурор відділу Рогожнікова Н.Б.

від КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування»: в.о. директора Шелембин В.М., адвокат Карплюк Л.Р.

від Національної академії аграрних наук: адвокат Бакун А.Ю.

від інших учасників: не з`явилися

Учасникам процесу роз`яснено їх права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 20.03.2020 у справі №909/835/18 поновлено провадження у справі. Заяву Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про додаткове забезпечення позову №01/8-34 від 06.03.2020 (вх.№4060/20 від 10.03.2020) задоволено частково. Заборонено Комунальному підприємству «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» користуватися та вчиняти будь які дії, направлені на перешкоджання Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону (чи її підрядним організаціям) здійснювати обробіток, не обмежуючи виконання комплексу сільськогосподарських операцій, вирощування сільськогосподарських культур земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0009 на площі 176 га, яка засіяна ріпаком озимим та на площі 250 га, яка засіяна ячменем озимим підрядними організаціями Прикарпатської державній сільськогосподарській дослідній станції, до збору, на цих площах, врожаю 2020 року. В решті заяви відмовлено та зупинено провадження у справі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням скаржник звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції про додаткове забезпечення позову повністю.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 20.03.2020 у справі №909/835/18, розгляд справи призначено на 27.05.2020.

18.05.2020 на адресу суду від Прокуратури Івано-Франківської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому прокурор просить оскаржену ухвалу залишити без змін, а вимоги апеляційної скарги - без задоволення.

В судовому засіданні 27.05.2020 представник апелянта надала суду пояснення щодо доводів апеляційної скарги, вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі, просила оскаржену ухвалу скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви про додаткове забезпечення позову.

Представник позивача - Національної академії аграрних наук України проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, надав суду пояснення щодо необхідності вжиття заходів додаткового забезпечення, просив оскаржену ухвалу залишити без змін.

Прокурор підтримала пояснення представника Національної академії аграрних наук України, просила у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Інші учасники справи явки повноважних представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, правом подати відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористались.

Відповідно до ч.2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід скасувати з прийняттям нового рішення, з огляду на наступне.

В провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа за позовом заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України, Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України до Коломийської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Коломийської міської ради № 2931-36/2018-36 від 06.09.2018 «Про землекористування в районі об`їзної дороги», скасування запису про державну реєстрацію права власності за Коломийською міською радою на земельну ділянку площею 510,75 га, кадастровий номер :01:001:0009 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27851498 від 10.09.2018 та скасування запису про державну реєстрацію права власності за Коломийською міською радою на земельну ділянку площею 197,09 га, кадастровий номер :01:003:0029 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 27850840 від 10.09.2018.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 13.12.2018 у справі №909/835/18 призначено судову земельно-технічну експертизу, підготовче засідання у справі зупинено до проведення експертизи.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.03.2019, яку залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 24.04.2019, суд задовольнив заяву Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про забезпечення позову шляхом заборони Коломийській міській раді, Державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які дії у відношенні земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 510,75 га кадастровий номер :01:001:0009 та земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 197,09 га, кадастровий номер :01:001:0029, а саме заборони: проведення будь-яких торгів (аукціонів, конкурсів) відносно даної земельної ділянки, передавати земельну ділянку у власність, іншим чином розпоряджатись земельною ділянкою, змінювати її конфігурацію, межі, змінювати цільове призначення, змінювати склад угідь, змінювати кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки, інші дії, які можуть стати перешкодою для користування земельною ділянкою або її поділеними частинами; здійснювати будь які-дії, спрямовані на скасування державної реєстрації; вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та інших речових прав щодо вказаних земельних ділянок.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 03.05.2019, яку залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.08.2019, суд задоволив заяву Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про додаткове забезпечення позову:

заборонив Коломийській міській раді вчиняти будь-які дії по передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 510,75 га, кадастровий номер :01:001:0009 та земельної ділянки площею 197,09 га, кадастровий номер :01:001:0029, у користування третім особам;

заборонив Комунальному підприємству «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» Коломийської міської ради вчиняти будь-які дії у відношенні земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 510,75 га кадастровий номер :01:001:0009 та земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 197,09 га, кадастровий номер :01:001:0029, а саме:

до збору врожаю 2019 року користуватися переданими Коломийською міською радою у постійне користування земельними ділянками з кадастровими номерами :01:001:0009 та :01:001:0029;

вчиняти будь-які дії, що перешкоджатимуть виконання Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (чи її підрядним організаціям) операцій з їх вирощуванням сільськогосподарських культур на земельній ділянці площею 510,75 га, кадастровий номер :01:001:0009 та земельній ділянці площею197,09 га, кадастровий номер :01:001:0029;

перешкоджати збору Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (чи її підрядним організаціями) врожаю сільськогосподарських культур 2019 року на земельній ділянці площею 510,75 га, кадастровий номер :01:001:0009 та земельній ділянці площею 197,09 га, кадастровий номер :01:001:0029.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 20.09.2019, суд задовольнив заяву Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про роз`яснення ухвал суду у цій справі від 03.05.2019 та 26.07.2019.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.11.2019, апеляційну скаргу Комунального підприємства «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» задоволено, ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 20.09.2019 у справі №909/835/18 скасовано та прийнято нове судове рішення: задоволити заяву Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про роз`яснення ухвал суду від 03.05.2019 та від 26.07.2019 у справі №909/835/18; роз`яснити, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 03.05.2019 у справі №909/835/18, діють: у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову - до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду; у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову - протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи, або до набрання законної сили ухвалою суду про скасування вжитих заходів забезпечення позову».

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 05.03.2020 у справі №909/835/18 задоволено клопотання Комунального підприємства «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» Коломийської міської ради та скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 03.05.2019 у справі №909/835/18 в частині заборони Комунальному підприємству «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» Коломийської міської ради вчиняти будь-які дії у відношенні земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 510,75 га кадастровий номер :01:001:0009 та земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 197,09 га, кадастровий номер :01:003:0029, а саме: до збору врожаю 2019 року користуватися переданими Коломийською міською радою у постійне користування земельними ділянками з кадастровими номерами :01:001:0009 та :01:003:0029; вчиняти будь-які дії, що перешкоджатимуть виконання Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (чи її підрядним організаціям) операцій з їх вирощуванням сільськогосподарських культур на земельній ділянці площею 510,75 га, кадастровий номер :01:001:0009 та земельній ділянці площею 197,09 га, кадастровий номер :01:001:0029; перешкоджати збору Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (чи її підрядним організаціями) врожаю сільськогосподарських культур 2019 року на земельній ділянці площею 510,75 га, кадастровий номер :01:001:0009 та земельній ділянці площею 197,09 га, кадастровий номер :01:003:0029.

Також цією ухвалою суду постановлено провадження у справі зупинити та надіслати матеріали справи до Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для продовження проведення судової земельно-технічної експертизи.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 29.04.2020 відмовлено у задоволенні вимог апеляційної скарги Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 05.03.2020 у справі №909/835/18 залишено без змін.

10.03.2020 Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою про додаткове забезпечення позову, у якій просить суд:

- заборонити Коломийській міській раді та Комунальному підприємству «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» користуватись переданими Коломийською міською радою у постійне користування земельними ділянками з кадастровими номерами :01:001:0009 та :01:003:0029;

- заборонити вчиняти Коломийській міській раді та Комунальному підприємству «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» будь-які дії, направлені на перешкоджання Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції (чи її підрядним організаціям) здійснювати обробіток земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:009 та :01:003:0029, включаючи та не обмежуючи виконання на них комплексу сільськогосподарських операцій, вирощування сільськогосподарських культур, включаючи здійснення збору врожаю.

Вказану заяву позивач обґрунтував тим, що скасування ухвалою суду від 05.03.2020 заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 03.05.2019, обмежить доступ Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції до земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0009 та :01:003:0029, на яких позивач - Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція, здійснює вирощування сільськогосподарської продукції, невиконання позивачем усього комплексу сільськогосподарських робіт призведе до втрати врожаю та завдання збитків державній установі.

На підтвердження факту здійснення на спірних земельних ділянках ряду сільськогосподарських робіт щодо посіву озимих культур у 2019 році, збір урожаю яких очікується у 2020 році, позивач додав до заяви про додаткове забезпечення позову договір підряду №18/03/28 від 28.03.2018, укладений між ТзОВ «Галагро-Доба» та Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією, додаткову угоду №1 від 01.07.2019 до цього договору, замовлення №27 та №28 від 01.07.2019 на виконання робіт (надання послуг), акт №25 від 31.07.2019 передачі-приймання наданих послуг (щодо оранки), акт №29 від 20.08.2019 передачі-приймання наданих послуг (щодо внесення сухих мінеральних добрив), акти використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за серпень 2019 року, додаткову угоду №4 до договору підряду №18/03/28 від 28.03.2018 від 16.08.2019 , замовлення №126/1 та №126/2 від 16.08.2019 на виконання робіт (надання послуг), відповідь №05-03-1 від 05.03.2020 ТзОВ «Галагро-Доба» на лист Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції №01/8-33 від 04.03.2020 щодо залучення до виконання робіт за договором підряду №1803/28 від 28.03.2018 субпідрядної організації - ПФ « Ярослав і К» та додані до зазначеної відповіді копії договору підряду №1 від 20.08.2019, укладеного між ТзОВ «Галагро-Доба» як замовником та ПФ « Ярослав і К» як підрядником, актів виконаних робіт та акту звіряння розрахунків, підписаних між ТзОВ «Галагро-Доба» та ПФ «Ярослав і К». Також позивач надав довідку Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №2295/01-034/120 від 22.10.2019 про те, що Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України в 2019 році обробляла 1986,0 га ріллі, що підтверджується листом управління статистики у місті Коломиї від 22.10.2019 №25-21/277, та копію звіту Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 01.12.2019.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 12.03.2020 заяву про додаткове забезпечення позову призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.03.2020.

20.03.2020 КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» подало суду клопотання про повернення заяви про додаткове забезпечення позову на підставі ч.7 ст.140 ГПК України у зв`язку з тим, що подана Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією заява не відповідає вимогам щодо форми та змісту, встановленим статтею 139 ГПК України.

Також КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» подало місцевому господарському суду письмове пояснення щодо заяви про додаткове забезпечення позову, в якому зазначено, що застосування заходів забезпечення позову до КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування», про які просить заявник необґрунтовано та безпідставно порушуватиме права та інтереси підприємства, перешкоджаючи здійсненню ним господарської діяльності, такі заходи забезпечення не співвідносяться з позовними вимогами, на забезпечення яких вони вживаються, та не забезпечують збалансованості інтересів сторін. Щодо доданих позивачем до заяви доказів здійснення посівів озимих сільськогосподарських культур на спірних земельних ділянках КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» вказує, що саме комунальне підприємство є правокористувачем спірних земельних ділянок, сплачує податки за постійне користування спірними земельними ділянками, і саме КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» здійснило посіви озимих сільськогосподарських культур на цих ділянках, на підтвердження чого до пояснень додано договір №01/08-19 контрактації сільськогосподарської продукції від 08.08.2019, укладений між КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» та ПФ «Ярослав і К», додаткову угоду №1 від 21.08.2019 до цього договору, договір №2-19 на виконання сільськогосподарських робіт (наданих послуг) від 14.08.2019 з додатком №1 до нього від 25.08.2019, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30.08.2019, від 02.12.2019, видаткову накладну №33 від 30.08.2019 про оплату послуг, наданих ПФ «Ярослав і К» за договором №2-19 від 14.08.2019.

20.03.2020 Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція надала місцевому господарському суду додаткове пояснення до заяви про забезпечення позову, у яких повідомила про те, що 13.03.2020 підрядна організація здійснювала на замовлення позивача планові роботи по підживленню сільськогосподарських культур, однак, керівник КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» Шелембин В.М. та невстановлені особи заблокували вказану роботу, про що було повідомлено поліцію.

Постановляючи оскаржену ухвалу суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання третьої особи про повернення заяви про додаткове забезпечення позову без розгляду, оскільки процесуальне законодавство не передбачає повернення заяви після її призначення до розгляду, а також дійшов висновків про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Комунальному підприємству «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» користуватися та вчиняти будь які дії, направлені на перешкоджання Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції (чи її підрядним організаціям) здійснювати обробіток, не обмежуючи виконання комплексу сільськогосподарських операцій, вирощування сільськогосподарських культур земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0009 на площі 176 га, яка засіяна ріпаком озимим та на площі 250 га, яка засіяна ячменем озимим підрядними організаціями Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції, до збору, на цих площах, врожаю 2020 року, з огляду на те, що заявником доведено здійснення посівів на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0009 на площі 176 га ріпаку озимого та на площі 250 га ячменю, а доводи КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» про те, що саме комунальне підприємство засіяло спірні площі, не підтверджено матеріалами справи та з метою недопущення державних втрат та погіршення фінансового стану державної установи - Національної академії аграрних наук України.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що оскаржена ухвала підлягає скасуванню як така, що постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також з грубим порушенням норм процесуального права. Апелянт зазначає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про повернення заяви Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції про додаткове забезпечення позову, яка не відповідає вимогам ч.1 ст. 139 ГПК України, і частково задоволив вказану заяву, що є грубим порушенням норм процесуального права. Часткове задоволення цієї заяви, а саме вжиття додаткових заходів забезпечення позову шляхом заборони КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» користуватися та вчиняти будь-які дії, направлені на перешкоджання Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції (чи її підрядним організаціям) здійснювати обробіток, не обмежуючи виконання комплексу сільськогосподарських операцій, вирощування сільськогосподарських культур земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0009 на площі 176 га, яка засіяна ріпаком озимим та на площі 250 га, яка засіяна ячменем озимим підрядними організаціями Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції, до збору, на цих площах, врожаю 2020 року, необґрунтовано та безпідставно порушує права та інтереси підприємства, перешкоджаючи здійсненню ним господарської діяльності, адже свою статутну діяльність КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» здійснює лише на спірних земельних ділянках, що підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вжиті додаткові заходи забезпечення позову не співвідносяться із позовними вимогами, не забезпечують збалансованості інтересів учасників справи, перешкоджають здійсненню господарської діяльності підприємства. Скаржник вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0009 на площі 176 га засіяна ріпаком озимим та на площі 250 га засіяна ячменем озимим підрядними організаціями Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції, оскільки зазначені сільськогосподарські роботи здійснювались ПФ « Ярослав і К» на виконання договорів контрактації сільськогосподарської продукції, укладених із КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування».

До апеляційної скарги додано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №206677055 від 13.04.2020 щодо прав власності, інших речових прав, іпотек, обтяжень КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування», адвокатський запит №311-г/00302/2019-535/3046 від 23.03.2020 адвоката Карплюк Л.Р. директору Приватної фірми «Ярослав і К» ОСОБА_3, відповідь ПФ «Ярослав і К» №15 від 13.04.2020 на адвокатський запит, адвокатський запит №311-г/00302/2019-534/3045 від 23.03.2020 адвоката Карплюк Л.Р. начальнику Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області Білейчуку О.Р. , відповідь Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області №4199/108/56-2020 від 31.03.2020 на адвокатський запит, повідомлення слідчого Р.Василика слідчого відділення Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області №2492 від 24.02.2020 директору КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» В.Шелембину щодо реєстрації заяви про пошкодження засаджених раніше озимих на земельних ділянках.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що докази, долучені до скарги і на які покликається скаржник як на підтвердження своїх аргументів, отримано після постановлення оскарженої ухвали.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі скаржник жодним чином не обґрунтовував неможливість подання таких доказів в суд першої інстанції, представник скаржника здійснив подані суду адвокатські запити та отримав інформаційну довідку щодо майна КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» після постановлення оскарженої ухвали, а відтак такі докази не могли бути предметом дослідження в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції здійснює розгляд апеляційної скарги без врахування зазначених доказів.

У відзиві на апеляційну скаргу Прокуратура Івано-Франківськї області зазначає, що в судовому засіданні з розгляду заяви Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції про вжиття додаткових заходів забезпечення позову представник КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» заперечувала проти її задоволення, однак жодних документальних підтверджень своєї правової позиції в ході судового розгляду не надавала, представник не зазначав про витребування ним доказів, які могли б вплинути на розгляд заяви, докази отримано представником апелянта після розгляду заяви, таким чином безпідставними є доводи апелянта про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин та неврахування доказів. На переконання прокурора факт засіювання підрядною організацією Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції спірної земельної ділянки озимими сільськогосподарськими культурами, встановлений судом в оскаржуваній ухвалі, підтверджується і самим апелянтом посиланням на виконавця сільськогосподарських робіт - ПФ «Ярослав і К», який є субпідряником ТзОВ «Галагро-Доба» - підрядної організації Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції. Ознаки подвійного засіювання одних і тих же земельних площ лише підтверджує необхідність вжиття додаткових заходів забезпечення позову. Прокурор зазначає, про те, що безпідставними є посилання апелянта на законність користування КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» спірною земельною ділянкою, оскільки рішення Коломийської міської ради від 13.12.2018, яким спірні земельні ділянки надано в постійне користування КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування», є похідним від рішення Коломийської міської ради від 06.09.2018, яке є предметом розгляду даної справи, і посилання на таке рішення як на правомірність користування спірними земельними ділянками є передчасним. Щодо протиправності оскаржуваної ухвали як такої, що порушує права та інтереси підприємства, перешкоджаючи здійсненню ним господарської діяльності прокурор вважає, що заборона апелянту вчиняти певні дії щодо предмета спору є одним із визначених законом способів забезпечення позову, що є співмірним із позовними вимогами, оскільки спір стосується особливо цінних земель і розумінні ч.1 ст.150 Земельного кодексу України, несанкціоноване використання яких може істотним чином негативно вплинути на їх стан та якість як полів науково-дослідної установи. Оскільки судовий розгляд здійснюється з метою вирішення питання законності передачі спірних земельних ділянок відповідачу, то винесення судом оскаржуваної ухвали спрямовано виключно на процесуальне забезпечення належного їй розгляду.

Щодо дотримання ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прокурор зазначає, що у даному випадку має місце втручання держави в особі суду як уповноваженого органу, що діє на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством, переслідує суспільний інтерес, вжиті заходи забезпечення є пропорційними визначеним цілям та єдиним дієвим способом забезпечення позовних вимог щодо скасування спірного наказу та фактичного повернення земельних ділянок у державну власність на стадії судового розгляду з огляду на реальну можливість їх подальшого відчуження та іншого непередбачуваного розпорядження чи використання є заборона відповідачам та третій особі розпоряджатись ними до розгляду справи по суті.

Також прокурор заперечує проти доводів апелянта про неправомірність розгляду судом першої інстанції заяви позивача як такої, що заявлена з порушенням ч.1 ст.139 ГПК України, оскільки розгляд заяви судом фактично почався не 20.03.2020, як стверджує апелянт, а 12.03.2020 шляхом оцінки заяви про забезпечення позову та доданих до неї матеріалів, за результатами чого прийнято окреме процесуальне рішення про призначення розгляду заяви в судовому засіданні.

Щодо доводів скаржника про те, що місцевий господарський суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про повернення заяви про додаткове забезпечення позову без розгляду, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ч.7 ст. 140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи заява Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції надійшла на розгляд Господарського суду Івано-Франківської області 10.03.2020, розглянувши матеріали заяви, суд дійшов висновку про необхідність виклику сторони, що подала заяву про додаткове забезпечення позову, та призначив розгляд заяви в судовому засіданні на 20.03.2020.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що при надходженні заяви про забезпечення позову до суду встановлення відповідності її форми та змісту вимогам частини першої статті 139 ГПК України відбувається першочергово. В разі виявлення невідповідності суд застосовує ч.7 ст.140 ГПК України та повертає подану заяву без розгляду у двохденний термін, встановлений у частині першій цієї статті для розгляду такої заяви без повідомлення сторін. В разі ж відсутності підстав для застосування ч.7 ст.140 ГПК України суд розглядає заяву по суті у двохденний термін без виклику сторін або може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Тобто встановлення підстав для застосування ч.7 ст.140 ГПК України відбувається на стадії прийняття заяви про забезпечення позову до розгляду, а в судовому засіданні відбувається розгляд заяви по суті.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що процесуальне законодавство не передбачає повернення заяви після її призначення до розгляду.

Водночас щодо недоліків заяви, на які вказує скаржник, а саме відсутності ідентифікаційного коду юридичних осіб заявника та інших учасників справи, відсутності зазначення предмету позову у відповідності до позовної заяви, та відсутності пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення позову, слід зазначити наступне.

Заява Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції №01/8-34 від 06.03.2020 дійсно не містить зазначення ідентифікаційних номерів юридичних осіб учасників справи. У ч.1 ст. 139 ГПК України передбачено необхідність зазначення ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника. Однак, зважаючи на те, що матеріали справи, зокрема, позовна заява, містять такі відомості, вказаний недолік є формальним та не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Відомості щодо предмета позову заявник наводить в абз.1-3 заяви, невідповідність викладеного у заяві формулювання прохальній частині позовної заяви, не впливає на його зміст, і також є формальним недоліком.

Згідно з усталеною судовою практикою суди повинні уникати надмірного формалізму при застосуванні норм процесуального права задля уникнення обмеження доступу сторін до правосуддя.

Розгляд судом заяви про забезпечення позову, яка не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення, не суперечить вимогам частини 7 статті 140 ГПК України, з огляду а те, що частиною 1 статті 141 ГПК України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 25.02.2019 у справі №924/729/18.

Враховуючи наведене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині здійснення розгляду заяви про забезпечення позову, форма та зміст якої не відповідають вимогам ч.1 ст.139 ГПК України та не застосування ч.7 с.140 ГПК України.

Щодо розгляду заяви про додаткове забезпечення позовних вимог по суті, колегія суддів зазначає, що у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (Вказаної позиції дотримується Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Як вбачається із позовної заяви №05/1-183 від 27.09.2018, Заступник прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України та Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України визначив позовні вимоги до Коломийської міської ради наступним чином: визнати незаконним та скасувати рішення Коломийської міської ради №2931-36/2018-36 від 06.09.2018 «Про землекористування в районі об`їзної дороги»; скасувати запис про державну реєстрацію права власності за Коломийською міською радою на земельну ділянку площею 510,75 га, кадастровий номер 0:01:001:0009 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №27851498 від 10.09.2018; скасувати запис по державну реєстрацію права власності за Коломийською міською радою на земельну ділянку площею 197,09 га, кадастровий номер :01:003:0029 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №27850840 від 10.09.2018.

Відповідно до ухвал Господарського суду Івано-Франківської області від 06.03.2019 від 03.05.2019 та від 05.03.2020, станом на день постановлення оскарженої ухвали в межах справи №909/835/18 є чинними наступні заходи забезпечення позовних вимог:

заборона Коломийській міській раді, Державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які дії у відношенні земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 510,75 га кадастровий номер :01:001:0009 та земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 197,09 га, кадастровий номер :01:001:0029, а саме заборона: проведення будь-яких торгів (аукціонів, конкурсів) відносно даної земельної ділянки, передавати земельну ділянку у власність, іншим чином розпоряджатись земельною ділянкою, змінювати її конфігурацію, межі, змінювати цільове призначення, змінювати склад угідь, змінювати кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки, інші дії, які можуть стати перешкодою для користування земельною ділянкою або її поділеними частинами; здійснювати будь які-дії, спрямовані на скасування державної реєстрації; вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та інших речових прав щодо вказаних земельних ділянок; заборона Коломийській міській раді вчиняти будь-які дії по передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 510,75 га, кадастровий номер :01:001:0009 та земельної ділянки площею 197,09 га, кадастровий номер :01:001:0029, у користування третім особам.

На переконання колегії суддів вказані діючі заходи забезпечення позову повністю охоплюють мету та завдання їх вжиття - уникнення істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у цьому спорі, за захистом яких він звернувся до суду.

Обґрунтування необхідності вжиття додаткових заходів забезпечення позову шляхом заборони Коломийській міській раді та Комунальному підприємству «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» користуватись переданими Коломийською міською радою у постійне користування спірними земельними ділянками, а також вчиняти будь-які дії, направлені на перешкоджання Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції (чи її підрядним організаціям) здійснювати обробіток спірних земельних ділянок, включаючи та не обмежуючи виконання на них комплексу сільськогосподарських операцій, вирощування сільськогосподарських культур, включаючи здійснення збору урожаю, наведене у заяві позивача зводиться до обґрунтування необхідності завершити вирощування біологічних активів Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції, наявних на спірних земельних ділянках.

Зокрема, Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція вказує, що комплекс сільськогосподарських робіт щодо посіву та обробітку озимих сільськогосподарських культур на спірних земельних ділянках здійснено на її замовлення підрядною організацією - ТзОВ «Галагро-Доба» та її субпідрядником - ПФ «Ярослав і К».

КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування», заперечуючи необхідність вжиття щодо нього заходів забезпечення позову, вказує, що комплекс сільськогосподарських робіт щодо посіву та обробітку озимих сільськогосподарських культур на спірних земельних ділянках здійснено на його замовлення підрядною організацією - ПФ «Ярослав і К».

На переконання колегії суддів, спір щодо здійснення господарської діяльності на земельних ділянках сільськогосподарського призначення площею 510,75 га кадастровий номер :01:001:0009 та площею 197,09 га, кадастровий номер :01:001:0029, а також права власності на посіви, розміщені на цих земельних ділянках, що виник між позивачем у справі - Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування», не входить до предмету дослідження в межах спору у справі №909/835/19.

Заходи, спрямовані на уникнення втрати доходів позивача від посівів, розміщених на спірних земельних ділянках, за наявності спору щодо права власності на такі посіви, не є за своєю суттю та змістом заходами, спрямованими на забезпечення позовних вимог про скасування рішення органу місцевого самоврядування про затвердження технічної документації із землеустрою та скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Колегія суддів погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі щодо неспівмірності вжитих оскаржуваною ухвалою додаткових заходів забезпечення позову.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Колегія суддів критично оцінює доводи, викладені Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією у заяві про додаткове забезпечення позову, та аналогічні доводи, викладені у відзиві Прокуратури Івано-Франківської області на апеляційну скаргу, про безпідставність посилань третьої особи на те, що КП «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» є законним користувачем спірних земельних ділянок на підставі рішення Коломийської міської ради №3223-39/2018 від 13.12.2019, оскільки вказане рішення є похідним від оспорюваного позивачами, а користування земельними ділянками на підставі такого рішення є передчасним.

Рішенням Коломийської міської Ради №3223-39/2018 від 13.12.2019 вирішено надати в постійне користування Комунальному підприємству «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» Коломийської міської ради земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 510,75 га кадастровий номер :01:001:0009 та площею 197,09 га, кадастровий номер :01:003:0029. Відомості про правокористувача даних земельних ділянок на підставі рішення Коломийської міської Ради №3223-39/2018 від 13.12.2019 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 13.12.2018.

Оскільки існує чинне, не оскаржене рішення міської ради про передачу спірних земельних ділянок у постійне користування Комунальному підприємству «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування», останньому належить право постійного користування спірними земельними ділянками, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, водночас, право користування спірними земельними ділянками не наділяє дану особу правом розпорядження ними.

Суд першої інстанції, заборонивши Комунальному підприємству «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» користуватися та вчиняти будь які дії, направлені на перешкоджання Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції (чи її підрядним організаціям) здійснювати обробіток, не обмежуючи виконання комплексу сільськогосподарських операцій, вирощування сільськогосподарських культур земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0009 на площі 176 га, яка засіяна ріпаком озимим та на площі 250 га, яка засіяна ячменем озимим підрядними організаціями Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції, до збору, на цих площах, врожаю 2020 року, порушив принцип збалансованості інтересів сторін, вирішивши при цьому питання, що виходять за межі позовних вимог - щодо фактичного визнання права власності на посіви.

При цьому суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо відмови у задоволенні решти вимог заяви про додаткове забезпечення позову, що стосується Комунального підприємства «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування», оскільки позивач не довів, яким чином заходи забезпечення позову щодо користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0029 та земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0009 на площі 84,75 га, а також на іншій площі даної земельної ділянки після збору врожаю 2020 року вплине на можливе порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача та можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову, враховуючи, що третя особа наділена тільки правом користування цими земельними ділянками, а також правомірно відмовив в задоволенні вимоги позивача про застосування додаткових заходів забезпечення позову, що стосується Коломийської міської ради з огляду на те, що такі охоплюються заходами забезпечення позову, що вжиті ухвалами Господарського суду Івано-Франківської області від 06.03.2019 та 03.05.2019.

Відповідно до п. 2, п.3 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи наведене, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, скасування ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 20.03.2020 в частині задоволення заяви Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції про додаткове забезпечення позову та прийняття нового рішення, яким у задоволенні вказаної заяви - відмовити повністю.

Судовий збір, сплачений Комунальним підприємством «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» за подання апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 129 ГПК України, при винесенні судом першої інстанції судового рішення, яким буде закінчуватись судовий розгляд по суті, слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 277, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Вимоги апеляційної скарги Комунального підприємства «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» №311-г/00302/2019-3055 від 15.04.2020 (вх.ЗАГС. №01-05/1524/20 від 24.04.2020) - задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 20.03.2020 області від 20.03.2020 у справі №909/735/18 в частині абзацу 2 та абзацу 3 резолютивної частини, якими:

заяву Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про додаткове забезпечення позову №01/8-34 від 06.03.2020 (вх.№4060/20 від 10.03.2020) задоволено частково;

заборонено Комунальному підприємству «Роздрібна торгово-закупівельна база громадського харчування» користуватися та вчиняти будь які дії, направлені на перешкоджання Прикарпатській ДСДС (чи її підрядним організаціям) здійснювати обробіток, не обмежуючи виконання комплексу сільськогосподарських операцій, вирощування сільськогосподарських культур земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0009 на площі 176 га, яка засіяна ріпаком озимим та на площі 250 га, яка засіяна ячменем озимим підрядними організаціями Прикарпатської ДСДС, до збору, на цих площах, врожаю 2020 року;

- скасувати.

3. Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про додаткове забезпечення позову №01/8-34 від 06.03.2020 - відмовити повністю.

4. Судовий збір, сплачений за подання заяви про додаткове забезпечення позову, покласти на позивача.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи №909/835/18 повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 01.06.2020.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.