ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

05 червня 2020 рокуСправа № 912/1855/20

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова Надія" про забезпечення позову у справі № 912/1855/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова Надія", 03127, м. Київ, проспект Голосіївський, 108, корпус 2, офіс 1

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Марлен-КД", 28400, Кіровоградська область, смт. Компаніївка. вул. Паркова, 37

про стягнення 1 054 577,25 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова Надія", яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Марлен-КД" про стягнення заборгованості в розмірі 1 054 577,25 грн, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на невиконання відповідачем умов договору поставки №16/07/19 від 16.07.2019 в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару.

Ухвалою від 05.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 912/1855/20, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Одночасно з позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю "Зернова Надія" подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить забезпечити позов у справі №912/1855/20 шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на усіх банківських рахунках ТОВ "Марлен-КД" в межах заявленого позову.

На виконання ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, позивачем до заяви додано платіжне доручення № 826 від 29.05.2020, що підтверджує сплату судового збору, у встановлених порядку та розмірі.

У заяві про забезпечення позову повідомлено, що у разі необхідності позивач готовий до вчинення визначених судом дій щодо зустрічного забезпечення.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, зазначено, що заборгованість відповідача є значеною, а тому у позивача є підстави вважати, що відповідач вживатиме заходи спрямовані на зменшення обсягів грошових коштів на банківських рахунках, з метою унеможливлення виконання судового рішення. Вказане може паралізувати господарську діяльність позивача та призвести до суттєвих фінансових втрат і підриву ділової репутації.

Заявник вважає, що накладення арешту на грошові кошти ТОВ "Марлен-КД" (в межах суми зобов`язання) є дієвим, адекватним, доцільним та співмірним заходом забезпечення позову, який зробить можливим у подальшому виконання забезпечуваного рішення.

При розгляді заяви ТОВ "Зернова Надія" про забезпечення позову господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Подібна правова позиція висловлена, зокрема, у Постанові Верховного Суду від 13.01.2020 по справі № 922/2163/17.

Судом враховано, що подаючи заяву про забезпечення позову, Товариством з обмеженою відповідальністю "Зернова Надія" не додано жодних доказів, які б свідчили про те, що грошові кошти, які є у відповідача на момент пред`явлення позову, можуть зникнути або зменшитись за кількістю на момент виконання рішення. По суті, подана заявником заява ґрунтується лише на припущеннях щодо вжиття відповідачем заходів, спрямованих на зменшення обсягів грошових коштів з метою унеможливлення виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів щодо забезпечення позову та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

З огляду на наведене, у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки остання не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову, а, отже, в її задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Господарський суд звертає увагу заявника, що заява про забезпечення позову, яка раніше була відхилена повністю або частково, може бути подана вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова Надія" про забезпечення позову у справі №912/1855/20 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Копії ухвали надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Зернова Надія" за адресою: 03127, м. Київ, проспект Голосіївський, 108, корпус 2, офіс 1; Товариству з обмеженою відповідальністю "Марлен-КД" за адресою: 28400, Кіровоградська область, смт. Компаніївка. вул. Паркова, 37.

Ухвалу підписано 09.06.2020.

Суддя В.В.Тимошевська