СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2020 р. справа №922/3361/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Попков Д.О.
суддів Пушай В.І., Стойка О.В.
секретар судового засідання Акімова К.К.
за участю представників:
від позивача Коваль Г.Ю. (завідувач сектору правового забезпечення земельного контролю відділу правового забезпечення Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (посвідчення №3519);
від відповідача Бугай О.С. (адвокат, довіреність від 29.10.2019р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківської міської ради, м. Харків
на рішення господарського суду Харківської області
ухваленого 18.02.2020р. (повний текст підписано 27.02.2020р.) у м. Харкові
у справі №922/3361/19 (суддя Аюпова Р.М.)
за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс», м.Харків
про стягнення коштів в розмірі 19629729,48грн.

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Харківська міська рада, м. Харків (далі Позивач) звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс», м.Харків (далі Відповідач) з вимогами про стягнення 19629729,48грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 4,6890га з кадастровим номером :02:043:0048 по просп. Льва Ландау, 182 у м. Харкові, яка використовується Відповідачем для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель, які належать останньому на праві власності, нарахованої за період з 01.10.2018р. по 30.09.2019р.

2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.10.2019р. було відкрито провадження у справі №922/3361/19 та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.

3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.02.2020р. (повний текст підписано 27.02.2020р.) у справі №922/3361/19 було відмовлено у задоволенні позовних вимог Харківської міської ради в повному обсязі.

4. Означене рішення суду обґрунтоване відсутністю підстав для застосування в контексті спірних правовідносин приписів ст.ст.1212-1214 Цивільного кодексу України щодо стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати у зв`язку із використання Відповідачем земельної ділянки площею 4,6890га з кадастровим номером :02:043:0048 без укладення договору оренди землі з огляду на доведення останнім належними доказами факту самостійної сплати орендної плати за користування означеною земельною ділянкою за період з 01.10.2018р. по 30.09.2019р., тоді як не оформлення договору оренди з Товариством з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс» є наслідком бездіяльності Харківської міської ради. Таким чином, місцевий суд зазначив, що звернення Харківської міської ради до суду з вимогами про стягнення з Відповідача безпідставно збережених коштів за бездоговірне користування земельною ділянкою суперечить засадам справедливості та розумності.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Харківська міська рада, не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулась з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 18.02.2020р. у справі №922/3361/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

6.1. твердження місцевого суду про те, що для визначення розміру безпідставно збереженої орендної плати необхідним є встановлення її розміру шляхом множення площі земельної ділянки, фактичне користування якою встановлено в ході обстеження та розміру нормативної грошової оцінки займаної земельної ділянки, є безпідставним, оскільки береться розмір площі земельної ділянки, необхідний для визначення суми орендної плати, з яким земельна ділянка з кадастровим номером :02:043:0048 була внесена до Державного земельного кадастру, про що справедливо зазначено у постановах Верховного Суду від 29.01.2019р. у справі №922/3780/17, від 29.01.2019р. у справі №922/536/17, від 11.02.2019р. у справі №922/391/18, від 12.04.2019р. у справі №922/981/18, від 12.06.2019р. у справі №922/902/18, які безпідставно не були враховані судом;

6.2. висновок місцевого суду про своєчасність та повноту сплати Відповідачем земельного податку у період з 01.10.2018р. по 30.09.2019р., який ґрунтується на бухгалтерській довідці від 11.12.2019 та податкових декларацій з плати за землю, є безпідставним, оскільки єдиним належним та допустимим доказом підтвердження сплати земельного податку у відповідному розмірі є інформація контролюючих органів. У той час, з інформації наданої ГУ ДФС у Харківській області в листі №18753/9/20-40-12-14-22 від 01.08.2018р. вбачається лише факт нарахування коштів, а не факт їх повної оплати Відповідачем;

6.3. місцевим судом не досліджено фактичні обставини справи, зокрема існування земельної ділянки площею 4,6890га з кадастровим номером :02:043:0048 як об`єкту цивільних прав, розрахунку, який здійснений виключно на підставі витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1092/0/45-119 від 01.07.2019р., факту скасування рішення, яким надано в оренду Відповідачу означену земельну ділянку та факту існування земельної ділянки з кадастровим номером :02:043:0048 по просп. Льва Ландау, 182 у м. Харкові із кодом КВЦПЗ 1.11.6., яка відповідно до Українського класифікатора цільового використання відноситься до землі комерційного використання, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру №НВ-019 від 17.09.2019р.;

6.4. не зазначення місцевим судом жодних обґрунтованих доводів стосовно хибності застосування Позивачем ставки річної орендної плати на рівні 8% та про необхідність застосування ставки річної орендної плати на рівні 3%, необхідної для розрахунку розміру безпідставно збережених коштів у порядку кондикційних зобов`язань;

6.5. невірне тлумачення місцевим судом норм ст.1212 Цивільного кодексу України та ст.206 Земельного кодексу України, оскільки Відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти у розмірі орендної плати в сумі 19629729,48грн., зобов`язаний був повернути ці кошти власнику земельної ділянки, оскільки повернення безпідставно набутого (збереженого) майна чи відшкодування його вартості не є заходом відповідальності, тоді як неналежне, на думку суду, виконання Позивачем своїх обов`язків, не є підставою для звільнення Відповідача від обов`язку сплачувати за користування сформованою земельною ділянкою, з огляду на критерій платності землекористування в Україні.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Відповідача:

7. Товариство з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс», в межах визначеного апеляційним судом строку, надано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останній проти її задоволення заперечує, наголошуючи на законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення суду, зазнаючи що:

7.1. твердження Позивача про необхідність зазначення загальної площі земельної ділянки, а не фактичної, не має належного обґрунтування, оскільки останнім в межах справи №922/2763/18 було заявлено вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс» стосовно стягнення на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України орендної плати в розмірі безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою, виходячи з розміру не всієї площі земельної ділянки, а з розміру площі землі під належними Відповідачу будівлями, що є порушенням принципу «добросовісності» та прикладом непослідовної поведінки;

7.2. посилання Скаржника на те, що належним та допустимим доказом підтвердження сплати земельного податку у відповідному розмірі є інформація контролюючих органів, законодавчо не обґрунтоване, враховуючи наявність в матеріалах справи бухгалтерської довідки №1112 від 11.12.2019р. та податкових декларацій з плати за землю, які належно підтверджують факт сплати Відповідачем орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :02:043:0048 по просп. Льва Ландау, 182 у м. Харкові. Своєю чергою, довідка ГУ ДФС у Харківській області №18753/9/20-40-12-14-22 від 01.08.2018р., сформована станом на 01.08.2019р. взагалі не може вважатися належним доказом у справі, оскільки позовні вимоги охоплюють період часу з 01.10.2018р. по 30.09.2019р.;

7.3. твердження Скаржника щодо не взяття судом до уваги рішення Харківської міської ради №1757/19 від 16.10.2019р., яким скасовано пп.3.5 п.3 додатку 1 рішення Харківської міської ради №1848/15 від 25.02.2015р. про надання в оренду Відповідачу спірної земельної ділянки, є безпідставним, адже:

- по-перше, означене рішення прийняте під час існування правовідносин з укладення договору оренди, що є повним ігноруванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2009 від 16.04.2009р. у справі №1-9/2009, яким встановлено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення;

- по-друге, рішенням Харківської міської ради №1757/19 від 16.10.2019р. скасовано лише рішення Харківської міської ради №1848/15 від 25.02.2015р., після якого Харківською міською радою було прийнято рішення №605/17 від 19.04.2017р. про передачу в оренду до 01.05.2021р. земельну ділянку із земель територіальної громади м. Харкова площею 4,6890га (кадастровий номер :02:043:0048).

7.4. посилання Скаржника на недійсність розрахунку Харківської міської ради від 18.10.2018р. зі ставкою річної орендної плати 3% від грошової оцінки, у зв`язку з скасуванням рішення останнього №1848/15 від 25.02.2015р. є необґрунтованими, оскільки жодним приписом законодавства не передбачена можливість скасування або визнання не чинним в одноособовому порядку розрахунку, який було складено та погоджено у двосторонньому порядку, а вказаний лист про недійсність розрахунку було складено Позивачем 10.02.2020р., тобто вже під час розгляду судової справи;

7.5. місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що не оформлення договору оренди з Відповідачем є наслідком бездіяльності Харківської міської ради, яка ухиляється від його укладення, а тому звернення останньої до суду з вимогами про стягнення безпідставно збережених коштів за бездоговірне користування земельною ділянкою суперечить засадам справедливості та розумності, про що також було зазначено Верховним Судом у постанові від 10.02.2020р. у справі №922/981/18 під час розгляду аналогічних правовідносин;

7.6. зазначення Позивачем в позовній заяві про стягнення з Відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати реквізитів, які відповідно до Наказу Міністерства фінансів України №11 від 14.01.2011р. обліковуються як «кошти за шкоду», має своїм наслідком необхідність доведення Позивачем саме наявності факту заподіяння діями Відповідача такої шкоди та всіх її елементів, а не обставин безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, внаслідок чого ухвалення судом рішення про задоволення означених позовних вимог призведе до фактичної неможливості його виконання.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 16.03.2020р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Пушай В.І., Стойка О.В.

9. Ухвалою від 18.03.2020р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №922/3361/19, а ухвалою від 06.04.2020р., після проведення підготовчих дій, призначила розгляд апеляційної скарги Харківської міської ради у судовому засіданні на 27.04.2020р. з повідомленням учасників справи, з подальшим оголошенням перерви ухвалою суду від 27.04.2020р. до 18.05.2020р. об 12:00 та ухвалою суду від 18.05.2020р. до 25.05.2020р. об 12:00.

10. Враховуючи викладене в п.п.8, 9 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Пушай В.І. та Стойка О.В. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

11. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу (акт про неналежне функціонування системи звукозапису від 25.05.2020р. додається).

12. У судовому засіданні 25.05.2020р. уповноважений представник Скаржника підтримав свої вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, надав додаткові пояснення на запитання суду.

Уповноважений представник Відповідача у судове засідання 25.05.2020р. проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та додаткових усних поясненнях.

13. Відтак, згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

14. Як вбачається з наявних матеріалів справи, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №185013098 та №185013276 від 16.10.2019р. (а.с.а.с.24-27 т.1) рішенням Харківської міської ради (Орендодавець) №247/05 від 23.12.2005р. Приватному акціонерному товариству «Концерн АВЕК та Ко» (Орендар) було надано в оренду земельну ділянку загальною площею 5,3478га (ділянка №1 площею 4,6890га (кадастровий номер :02:043:0048), ділянка №2 площею 0,6588га (кадастровий номер :02:043:0027) по просп. Льва Ландау, 182 (колишня назва просп .П`ятдесятиріччя СРСР) у м. Харкові для будівництва торговельно-сервісного комплексу з реконструкцією існуючих будівель (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації) та для подальшої експлуатації строком до 31.12.2030р.

На підставі вказаного рішення, між Харківською міською радою та Приватним акціонерним товариством «Концерн АВЕК та Ко» укладено договір оренди землі б/н від 23.03.2006р. (реєстраційний номер 20).

15. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №182786345 від 27.09.2019р. (а.с.а.с.18-23 т.1) вбачається, що:

- право власності на нежитлові будівлі літ.«А-4» загальною площею 10288,0кв.м., літ.«К-1» загальною площею 1545,0кв.м., літ.«Л-1» загальною площею 386,7кв.м., літ.«И-1» загальною площею 454,5кв.м., літ.« 3-1» загальною площею 4399,3кв.м. по просп. Льва Ландау, 182 у м. Харкові зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс», на підставі договору купівлі-продажу №1352 від 25.05.2007р. (а.с.а.с.206, 207 т.1);

- право власності на нежитлову будівлю літ.«Р-1» загальною площею 75,7кв.м. по просп. Льва Ландау, 182 у м. Харкові зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс» на підставі договору купівлі-продажу №1362 від 25.05.2007р. (а.с.а.с.204, 205 т.1);

- право власності на нежитлові будівлі літ. «Б-2» загальною площею 376,7кв.м., літ.«Д-2» загальною площею 651,0кв.м., літ.«В-1» загальною площею 112,7кв.м., літ.«Г-3» загальною площею 1656,9кв.м. по просп. Льва Ландау, 182 у м. Харкові зареєстроване за ТОВ Товариством з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс», на підставі договору купівлі-продажу №1357 від 25.05.2007р. (а.с.а.с.202, 203 т.1).

16. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №185013276 від 16.10.2019р. також встановлено, що угодою від 14.06.2016р. про розірвання договору оренди землі б/н від 23.03.2006р. (реєстраційний номер 20), укладеною між Харківською міською радою та Приватним акціонерним товариством «Концерн АВЕК та Ко», вказаний договір оренди землі було розірвано, а земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі житлової та громадської забудови (кадастровий номер :02:043:0048 площею 4,689га) повернуто Орендарем до земель запасу міста. Здійснено реєстрацію припинення права оренди 06.09.2016р.

17. Місцевим судом встановлено, що відповідно до пп.3.5 п.3 Витягу з Додатка 1 рішення 39 сесії Харківської міської ради 6 скликання №1848/15 від 25.02.2015р. (а.с.а.с.100, 101 т.1) Товариству з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс» вирішено надати в оренду земельну ділянку із земель територіальної громади м. Харкова площею 4,6890га (кадастровий номер :02:043:0048) за рахунок земель житлової та громадської забудови для будівництва торговельно-сервісного комплексу з реконструкцією існуючих будівель по просп. П`ятдесятиріччя СРСР, 182.

Пунктом 2 Додатку до рішення 12 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про внесення змін до рішень Харківської міської ради з містобудівних питань» №605/17 від 19.04.2017р. (а.с.а.с.102, 103 т.1) пп.3.5 п.3 Додатку 1 до рішення 39 сесії Харківської міської ради 6 скликання №1848/15 від 25.02.2015р. змінено і викладено в новій редакції, яким вирішено надати спірну земельну ділянку в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс» строком до 01.05.2021р.

18. Матеріали справи містять Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Товариства з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс» для будівництва торговельного-сервісного комплексу з реконструкцією існуючих будівель по просп. П`ятдесятиріччя СРСР, 182 у Московському районі м. Харкова від 2015р. (а.с.а.с.197-200 т.1)

19. З наявного в матеріалах справи листа №2808 від 28.08.2019р. (а.с.а.с.104, 105 т.1) вбачається, що Відповідач направив на адресу Харківської міської ради пакет документів, зокрема, проект договору оренди землі (а.с.а.с.84-88 т.1), для укладення договору оренди земельної ділянки площею 4,6890га (кадастровий номер :02:043:0048), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 колишній просп. П`ятдесятиріччя СРСР). Відповідно до копії поштової накладної, квитанції про відправлення та інформації з вебсайту Акціонерного товариства «Укрпошта» за трек-номером 782, означене відправлення було отримано Харківською міською радою 30.08.2019р. (а.с.а.с.106-108 т.1).

Пунктом 9 направленого проекту договору оренди землі передбачено, що орендна плата на земельну ділянку на рік згідно з розрахунком №485/18 від 18.10.2018р. (а.с.83 т.1) становить 3% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки і складає 7361148,57грн. та 613429,05грн. в місяць відповідно.

20. Листом №7294/0/225-19 від 30.09.2019р. (а.с.а.с.110, 111 т.1) Харківська міська рада повідомила про отримання від Відповідача означених документів та зазначив про необхідність вивчення на предмет відповідності діючому законодавству питання щодо оформлення договору оренди землі площею 4,6890га.

21. З матеріалів справи також встановлено, що рішенням Харківської міської ради №41/08 від 27.02.2008р. було затверджено Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладенні договорів оренди землі в м. Харкові з додатками (а.с.а.с.149-153 т.1), відповідно п.2.5 Додатку до якої розмір поточної базової ставки орендної плати, визначений відповідно до наведених вихідних даних, становить 0,08.

Водночас, п.2.6. Положення встановлював залежність орендної плати від терміну оренду із застосуванням відповідних понижуючих коефіцієнтів до розрахункового розміру орендної плати, а п.4.3.Положення встановлював, що на період будівництва та реконструкції об`єктів ставка річної орендної плати за земельну ділянку, на які розташовані відповідні об`єкти, визначається на рівні 3% відсотків від нормативної грошової оцінки.

Рішенням Харківської міської ради №1209/13 від 03.07.2013р. було затверджено Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013р. з відповідними додатками (а.с.а.с.154-161 т.1), з Додатку 1 до якої вбачається, що коду зони « 7522» меж економіко-планувальних зон відповідає: вул. Академіка Павлова, просп. П`ятдесятиріччя ВЛКСМ, просп. П`ятдесятиріччя СРСР, вул. Спортивна, вул. Фісановича, вул. Камишева, площею 778717м.кв. (а.с.156 зворотна сторона т.1), тоді як з Додатку 2 вбачається коефіцієнт Км2 економіко-планувальної зони міста Харкова « 7522» - 2,39 (а.с.159 зворотна сторона т.1).

22. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №185013098 та №185013276від 16.10.2019р., витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 17.09.2019р. (а.с.а.с.32-35 т.1) вбачається, що на земельну ділянку з кадастровим номером :02:043:0048 площею 4,6890га, розташовану по АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 , речові права Товариства з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс» або будь-яких інших фізичних/юридичних осіб не зареєстровано.

23. Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 27.09.2019р. здійснено обстеження земельної ділянки з урахуванням звіту з геодезичної зйомки земельної ділянки по просп. Льва Ландау, 182 у м. Харкові, розробленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Геодезично-вишукувальний центр» та витягу з Державного земельного кадастру №НВ-019 від 17.09.2019р.

За результатами вказаного обстеження складено акт обстеження земельної ділянки площею 4,6890га з кадастровим номером :02:043:0048 по просп. Льва Ландау, 182 у м. Харкові від 27.09.2019р. (а.с.а.с.36-47 т.1), відповідно якого встановлено, що на земельній ділянці площею 4,6890га з кадастровим номером :02:043:0048 по просп. Льва Ландау, 182 у м. Харкові розташовані десять нежитлових будівель літ.«А-4», літ.«К-1», літ.«Л-1», літ.«И-1», літ.« 3-1», літ.«Р-1», літ.«Б-2», літ.«Д-2», літ.«В-1», літ.«Г-3», право власності на які зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс», одна нежитлова будівля/споруда, право власності на яку не зареєстроване згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно не зареєстроване, один навіс та тимчасові металеві споруди.

24. Відповідно до інформації Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області №18753/9/20-40-12-14-22 від 01.08.2018р. (а.с.28 т.1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс» є платником земельного податку за земельну ділянку по просп. Льва Ландау, 182 у м. Харкові та згідно узгоджених податкових декларацій з плати на землю, останньому нараховано земельний податок: за 2016р. (01.09.2016р. 31.12.2016р.) 257201,03грн.; за 2017р. 817906,96грн.; за 2018р. 817906,96грн. (у т.ч. місячні нарахування 68158,91грн. на 2018р.).

Відповідачем до матеріалів справи надано податкові декларації з плати на землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за жовтень-грудень 2018р. та січень-вересень 2019р. з доказами їх отримання контролюючими органами (а.с.а.с.89-98 т.1), відповідно до яких в означений період за земельну ділянку площею 4,6890га (кадастровий номер :02:043:0048) було сплачено загалом 3373858,58грн., на підтвердження чого було надано Відповідачем довідку №1112 від 11.12.2019р. (а.с.99 т.1).

25. З наданого Харківською міською радою листа №1029/0/225-20 від 10.02.2020р. (а.с.а.с.214, 215 т.1) вбачається, що рішенням Харківської міської ради №1757/19 від 16.10.2019р. пп.3.5 п.3 Додатку 1 до рішення 39 сесії Харківської міської ради 6 скликання №1848/15 від 25.02.2015р., яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс» надано в оренду земельну ділянку із земель територіальної громади м. Харкова площею 4,6890га (кадастровий номер :02:043:0048) та на підставі якого Департаментом земельних відносин Харківської міської ради виконано розрахунок розміру орендної плати №485/18 від 18.10.2018р. (а.с.216 т.1) щодо земельної ділянки площею 46890га по просп. АДРЕСА_1 Ландау, 182 АДРЕСА_3 м. АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:043:0048) та узгоджений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс», було скасовано, а розрахунок орендної плати №485/18 від 18.10.2018р. визнано недійсний.

26. За розрахунками Харківської міської ради (а.с.а.с.30, 31 т.1), з використанням 8% ставки річної орендної плати від нормативної грошової оцінки означеної земельної ділянки, розмір орендної плати за період з 01.10.2018р. по 30.09.2019р. складає 19629729,48грн.

Позивачем на підтвердження правильності розрахунку безпідставно збережених коштів було надано до матеріалів справи лист Відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №2999/116-19 від 22.11.2019р. (а.с.а.с.132, 133 т.1), яким останній, зокрема, повідомив, що:

- базова вартість 1кв.м. земель м. Харкова становить 291,18грн. (розмір було затверджено рішенням 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання №1209/13 від 03.07.2013р. (а.с.а.с.154-162 т.1);

- нормативну грошову оцінку земель м. Харкова станом на 01.01.2019р. необхідно індексувати на коефіцієнт 1,89720602, який визначається виходячи з добутку коефіцієнтів індексації за 2014-2018р.р. (відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №22-28-0.22-125/2-19 від 04.01.2019р.);

- у примітках Додатку 1 Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016р. (Порядок №489 з додатками а.с.а.с.134-147 т.1) зі змінами, внесеними наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №162 від 27.03.2018р. (а.с.148 т.1), визначено застосування коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки (Кф) із значенням « 3.0» у разі: якщо інформація про земельні ділянки не внесена до відомостей Державного земельного кадастру та якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель.

27. Розрахунок розміру безпідставно збережених Відповідачем коштів у розмірі орендної плати, який використаний Позивачем у якості розрахунку позовних вимог, здійснено на підставі відомостей Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по просп. Льва Ландау, 182 у м. Харкові (кадастровий номер :02:043:0048) №1092/0/45-19 від 01.07.2019р. (а.с.29 т.1), виданого Відділом у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Своєю чергою, у Витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки використовувались такі показники, що визначили розмір позовних вимог, зокрема:

· номер економіко-планувальної зони - 7522,

· коефіцієнт Км2 2,39,

· локальні коефіцієнти на місцезнаходження земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони: «зони пішохідної доступності до громадських центрів 1,14», «зони магістралей підвищеного містоформувального значення 1,09», «зони пішохідної доступності швидкісного транспорту 1,14», «зони вулиць без твердого покриття 0,99894», «зони ґрунту з несучою спроможністю менше 1,0кг/кв.см. 0,9942», «санітарно-захисні зони 0,9783», «зони забруднення атмосферного повітря 0,97529», «зони перевищення припустимого рівня шуму 0,98422», «інші зони 1,00»,

· сукупний коефіцієнт Км3 1,32114,

· коефіцієнт Кф 3.

28. З Витягу з Державного земельному кадастру про земельну ділянку НВ-019 від 25.10.2019р. (а.с.а.с.76-82 т.1) вбачається наявність на земельній ділянці 46890га по просп. АДРЕСА_1 Ландау, 182 АДРЕСА_3 м. АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:043:0048) обмежень у використанні означеної земельної ділянки у відповідних розмірах (охоронні зони навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи/об`єкта транспорту загальною площею 0,5643га).

29. Вказані в п.п.14-28 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

30. Враховуючи, що за період з 01.10.2018р. по 30.09.2019р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс» не була сплачена орендна плата в загальній сумі 19629729,48грн. за користування земельною ділянкою площею 46890га по просп. Льва Ландау, 182 АДРЕСА_3 м. Харкові (кадастровий номер :02:043:0048), яка використовується останнім для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель, яка належить йому на праві власності, без належно оформлених і зареєстрованих речових прав на означену земельну ділянку, Харківська міська рада звернулась до суду з вимогами про стягнення з останнього означених грошових коштів як безпідставно збережених на підставі 1212-1214 Цивільного кодексу України.

31. Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів законодавства, що регулюють земельні відносини, а також відповідних приписів Цивільного кодексу України.

32. В перебігу апеляційного провадження колегією суддів встановлені наступні обставини:

32.1. З пояснень представника Позивача у судових засіданнях в апеляційній інстанції вбачається, що у згадуваному в п. 14 цієї постанови договір оренди землі б/н від 23.03.2006р. (реєстраційний номер 20) розмір ставки річної орендної плати для попереднього орендаря і власника/продавця придбаних Відповідачем об`єктів нерухомості, розташованих на розглядуваній в межах цієї справи земельній ділянці площею 46890га по просп. АДРЕСА_1 Ландау АДРЕСА_4 182 АДРЕСА_3 м. АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:043:0048) - Приватного акціонерного товариства «Концерн АВЕК та Ко» - становив 3%.

32.2. З наданого Позивач під час апеляційного оскарження листа Державного підприємства «Харківській науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» №70/07-337 від 15.05.2020р. (а.с.30 т.2), наданого останнім у відповідь на запит Департаменту територіального контролю Харківської міської ради до №6370/0/226-20 від 04.05.2020р. (а.с.а.с.85-88 т.2), вбачається, що відповідно до договору між Державним підприємством «Харківській науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та Комунальним підприємством «Міській інформаційний центр» була розроблена технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова, станом на 01.01.2013р., яка пройшла державну землевпорядну експертизу з отримання позитивного висновку. Витяг з технічної документації про нормативно грошову оцінку окремої земельної ділянки видається територіальним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

32.3. З наданого Позивачем листа Відділу у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області №1220/116-20 від 22.05.2020р. (а.с.а.с.111-113 т.2), представленого останнім у відповідь на запит Департаменту територіального контролю Харківської міської ради №6193/0/226-20 від 29.04.2020р. (а.с.а.с.82-84 т.2), вбачається, що:

- значення локального коефіцієнту Км3 для окремої земельної ділянки можливо встановлювати на основі визначення частки площі, яку займає цей фактор на земельній ділянці. Встановлення частки площі здійснюється переважно шляхом використання ГІС-технологій та електронних цифрових карт масштабу не менше ніж 1:10000 для міст з чисельністю населення понад 100тис.осіб, та 1:5000 для інших населених пунктів. Для обчислення Км3 враховуються локальні фактори , наведені в Додатку 7 Порядку №489 від 25.11.2016р., при цьому добуток по факторних оцінок не має бути нижче 0,50 і вище 1,50;

- для виконання розрахунків нормативної грошової оцінки земельних ділянок у місті Харкові, Відділ Держгеокадастру використовує Програмний комплекс «Нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013р.», який повністю відповідав Технічній документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова. При внесенні координат земельної ділянки в Програмний комплекс вбачалось, що земельна ділянка може повністю або частково бути розташована в межах будь-якої зони локальних факторів. Якщо земельна ділянка частково розташовувалась в зоні локального фактору, Програмний комплекс пропорційно площам окремих часток земельної ділянки розраховував значення цього локального коефіцієнту;

- при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 46890га по просп. Льва Ландау, 182 у м. Харкові (кадастровий номер :02:043:0048) було виявлено, що коефіцієнт впливу локальних факторів таких як: зони вулиць без твердого покриття, зони ґрунту з несучою спроможністю менше 1,0кг/кв.см., санітарно-захисні зони, зони забруднення атмосферного повітря та зони перевищення припустимого рівня шуму відрізняються від затверджених значень коефіцієнтів цих зон, так як земельна ділянка лише частково увійшла до вказаних меж зон локальних факторів;

- розрахунок зазначених коефіцієнтів Км3 (локальні фактори) при надані витягів з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у місті Харкові здійснюється програмним шляхом в автоматизованому режимі, з використанням ГІС-технологій. Відділ не впливає на значення зазначеного коефіцієнту і не має технічної можливості на власний розсуд змінювати значення локальних коефіцієнтів та місцезнаходження земельних ділянок в межах економіко-планувальних зон;

- згідно з п.8 Порядку №489 від 25.11.2016р. у межах населеного пункту середня (базова) вартість одного квадратного метра земель диференціюється за економіко-планувальними зонами, які встановлюються на основі економічної оцінки території населеного пункту, з урахуванням відповідних факторів.

33. Колегією суддів враховуються означені документи і пояснення, оскільки за своєю суттю вони являють собою не додаткові докази, а позицію відносно тих меж об`єкту судового дослідження в цій справі, які зумовлені висловленими у процесуальних документах обґрунтування вимог і заперечень сторін, що потребують належної правової оцінки задля забезпечення виконання визначених ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України та гарантованого ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини права на ефективний доступ до суду.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

34. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України правомірність і обґрунтованість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) застосованого способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

35. Сутність розглянутого місцевим судом спору полягає у примусовому поверненні на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України Відповідачем безпідставно збереженого майна - коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку площею 4,6890га з кадастровим номером :02:043:0048, яка використовувалась Відповідачем без належно оформлених і зареєстрованих речових прав на означену земельну ділянку, нарахованих за період з 01.10.2018р. по 30.09.2019р.

36. Положення ст.1212 Цивільного кодексу України, які визначають умови задоволення вимог у кондикційних зобов`язаннях, обов`язковою умовою для її застосування передбачають одночасну сукупність трьох елементів:

- збільшення (набуття) майна у набувача (або збереження такого майна) з одночасним зменшенням майна у потерпілого у відповідному розмірі (або не збільшення такого майна);

- збільшення (збереження) майна у набувача за рахунок потерпілого;

- первісна відсутність правових підстав для збільшення (збереження) майна у набувача, або відпадіння таких підстав у подальшому (як у розглядуваному випадку стверджує Позивач).

Встановлення сукупності зазначених умов є предметом доказування для Позивача та, відповідно, оцінки для суду.

37. Беручи до уваги правову природу розглядуваних між сторонами правовідносин, кореспондуючі права та обов`язки їх сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням положень, насамперед, Цивільного та Земельного кодексів України, а також інших відповідних нормативно-правових актів, чинних на дату виникнення спірних правовідносин.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

38. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.120 Земельного кодексу України в редакції, чинної на дату набуття Відповідачем об`єктів нерухомості на спірній земельній ділянці, при переході права власності на будівлю і споруду право користування на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.

Водночас, за змістом ст.125 означеного Кодексу право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, а право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Отже, за змістом указаних приписів у разі виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені переходить до набувача на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувач. Своєю чергою, виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для автоматичного виникнення права оренди (користування) земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди (користування) земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору (тощо) з моменту державної реєстрації цього права.

39. Беручи до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10.09.2019р. у справі №922/96/19, так і висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018р. у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018р. у справі №922/3412/17, постановах Верховного Суду України від 30.11.2016р. у справі №922/1008/15, від 07.12.2016р. у справі №922/1009/15, від 12.04.2017р. у справах №922/207/15 та №922/5468/14., апеляційний суд зазначає, що розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку передбачає необхідність наявності для правильного її визначення двох параметрів (окрім тривалості спірного періоду):

- наявності самої земельної ділянки, як об`єкту оренди, сформованої у відповідності до ст.79-1 Земельного кодексу України;

- наявність грошової оцінки спірної земельної ділянки, яка є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, яка відповідно до ч.2 ст.20 та ч.3 ст.23 Закону України «Про оцінку земель» оформлюється як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, який видається центральним органом виконавчої влади.

40. Як вбачається з позовних вимог та апеляційної скарги сутність розглядуваного спору в межах цієї справи полягає у спонуканні Відповідача до виконання кондикційних зобов`язань, а саме у виплаті безпідставно збереженої суми орендної плати за період з 01.10.2018р. по 30.09.2018р. бездоговірного використання земельної ділянки з кадастровим номером :02:043:0048 по просп. Льва Ландау, 182 у м. Харкові, площею 4,6890га у відповідності до ст.ст.1212-1214 Цивільного кодексу України.

40.1. Апеляційний суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази (посилання на приналежність об`єктів нерухомого майна, сформованість земельної ділянки попереднім власником означеного нерухомого майна, бажання оформити цю ж земельну ділянку самим Відповідачем та відсутність доказів існування договірних орендних правовідносин між сторонами протягом спірного періоду) в повній мірі підтверджують обґрунтованість ініціювання Позивачем захисту своїх інтересів в межах кондикційних зобов`язань, наявність та виникнення яких не перебуває в залежності від правомірності/неправомірності дій сторін. При цьому, Харківська міська рада правомірно зазначає про безпідставність оцінки її дій місцевим судом відносно укладення договору оренди з Відповідачем, які можуть бути предметом вивчення в межах відповідного позову останнього.

Отже, зауваження апелянта, приведені в п.6.5. цієї постанови є слушними, тоді як заперечення Відповідача за змістом п.7.5. цієї постанови тією мірою, якою місцевий суд піддає сумніву існування за встановлених обставин права висувати кондикційні вимоги, колегією суддів відхиляються.

40.2. Судова колегія також погоджується з зауваженнями Скаржника (викладені в п.6.1. цієї постанови), що потрібно враховувати саме площу земельної ділянки з кадастровим номером :02:043:0048 (4,6890га), а не фактично використовувану площу Відповідачем, оскільки об`єктом оренди згідно зі ст.79-1 Земельного кодексу України може бути тільки сформована земельна ділянка, що зумовлює відхилення зауважень Відповідача, приведених в п.7.1. цієї постанови.

41. Між тим, доведеність Позивачем обставин наявності формування земельної ділянки площею 4,6890га та факту використання їх Відповідачем протягом заявленого періоду автоматично не обґрунтовує правильність заявлених позовних вимог без аналізу їх розрахунку у світлі заперечень Відповідача, які не знайшли повної оцінки в переглядуваному рішенні суду.

41.1. Так, розмір орендної плати, на отримання якої Позивач має «законні очікування» у розумінні ст.1 Першого протоколу ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950р., обмежує розмір можливого стягнення коштів в порядку кондикційних зобов`язань, але й сам перебуває в залежності від належних до застосування норм матеріального права, які не були враховані Скаржником у своєму розрахунку:

· на момент набуття Відповідачем об`єктів нерухомості, розміщених на спірній земельній ділянці площею 4,6890га та володіння якими протягом заявленого періоду стягнення й підтверджує факт використання земельної ділянки, така земельна ділянка перебувала в оренді попереднього власника нерухомого майна Приватного акціонерного товариства «Концерн АВЕК та Ко» на умовах, зокрема, строку договору до 31.12.2030р. та ставки річної орендної плати в 3%, про що зазначалося представником Позивача у судовому засіданні 27.04.2020р. Таке право оренди у Приватного акціонерного товариства «Концерн АВЕК та Ко», як зазначає Позивач, було припинено тільки 06.09.2016р. відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №185013276 від 16.10.2019р.

· частиною 2 ст.120 Земельного кодексу України та ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України сформульований принцип «єдності юридичної долі земельної ділянки і розташованій на ній нерухомості», у відповідності з яким у Відповідача виник прямо заснований на законі майновий інтерес (підпадає, на думку судової колегії, під «майно» у розумінні ст.1 Першого протоколу ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950р.) на збереження умов оренди, у тому числі й тих, що стосуються річної ставки орендної плати, яка впливає на розмір позовних вимог. Правова позиція відносно вказаного принципу як прямого наслідку ст.120 Земельного кодексу України та ст.77 Цивільного кодексу України викладена в п.45 постанови Верховного Суду від 18.12.2019р. у справі №263/6022/16-ц та п.п.8.4, 8.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018р. у справі №910/18560/16. Колегія суддів вважає можливим застосування означених правових позицій в розглядуваному випадку, оскільки на момент набуття об`єктів нерухомості Відповідачем та на момент припинення права користування (оренди) у їх попереднього власника, в редакції ст.120 Земельного кодексу України сформульована відповідна підстава для виникнення у Відповідача «законних очікувань» на застосування до нього 3% річної ставки оренди.

· виникнення та наявність у Позивача «законних очікувань» застосування річної орендної ставки 3% (враховуючи, що заявлений період нарахування стягуваної суми не виходить за межі граничного строку, встановленого для Приватного акціонерного товариства «Концерн АВЕК та Ко» до 31.12.2030р.) підтверджується також і рішенням Харківської міської ради №1848/15 від 25.02.2015р. та №605/17 від 19.04.2017р., на підставі яких був здійснений Позивачем розрахунок розміру орендної плати (а.с.83 т.1).

41.2. Посилання Позивача на скасування пп.3.5 п.3 Додатку №1 до рішення 39 сесії Харківської міської ради 6 скликання №1848/15 від 25.02.2015р. та як наслідок недійсність розрахунку орендної плати зі ставкою 3% річної оренди від нормативної грошової оцінки, апеляційним судом відхиляються як юридично неспроможні, виходячи з:

· положень ч.2 ст.120 Земельного кодексу України та ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України, які є самодостатньою підставою, що обмежує односторонню зміну/погіршення Харківською міською радою умов Відповідача в межах правовідносин, пов`язаних з використанням земельної ділянки останнім;

· позиції Конституційного Суду України, відображеної в абз.абз.5, 6 п.5 мотивувальної частини рішення №7-рп/2009 від 16.04.2009р. («…органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами. Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абз.2 п.5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997р. №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання»);

· позиції Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018р. у справі №521/17710/15-а, у відповідності з якою органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

41.3. Колегія суддів відмічає, що рішення Харківської міської ради №1848/15 від 25.02.2015р. (пп.3.5 п.3 Додатку №1 до нього) за своєю правовою природою є ненормативним правовим актом одноразового застосування, передбаченого ст.ст.116, 124 Земельного кодексу України, ст.16 Закону України «Про оренду землі» та необхідним для виникнення орендних правовідносин, тобто пов`язаним з суб`єктивними правами та охоронюваними інтересами Відповідача, що кореспондуються з правовою позицією, викладеною в п.п.42-45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018р. у справі №32/563.

Висновки колегії суддів, приведені в п.п.41.2., 41.3., зумовлює погодження із слушними запереченнями Відповідача, наведеними в п.п.7.3., 7.4. цієї постанови.

42. Суд апеляційної інстанції також зазначає, що окрім вказаного аспекту належного застосування розміру відсотків орендної ставки від грошової оцінки земельної ділянки для визначення розміру безпідставно збережених коштів орендної плати, на яку законно міг претендувати Позивач, суд першої інстанції залишив без належної правової оцінки й інші зауваження Відповідача, пов`язані з належним застосуванням норм матеріального прав, порушення яких у розумінні ч.2 ст.277 Господарського процесуального кодексу України зумовлює вихід за межі доводів апеляційної скарги в силу приписів ч.4 ст.269 цього Кодексу.

43.Із Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1092/0/45-19 від 01.07.2019р. вбачається застосування до всієї площі земельної ділянки коефіцієнту Км2 в значенні « 2,39» у відповідності з кодом зони 7522 меж економіко-планувальних зон міста Харкова (Додаток 1 до рішення Харківської міської ради 1209/13 від 03.07.2013р.) Проте, виходячи з положень п.п.8, 9 Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016р. (далі Порядок №489 від 25.11.2016р.), тобто прийнятого вже після згадуваного рішення Харківської міської ради та діючого в період формування заявлених до стягнення сум, середня (базова) вартість 1кв.м. не диференціюється (тобто не застосовується коефіцієнт Км2, а має застосовуватися саме база ціна 1кв.м. земельної ділянки) для:

- смуги відводу магістральної залізниці, за винятком економіко-планувальних зон, які включають вокзали та привокзальні площі;

- смуги відводу магістральних нафто-, газо- та продуктопроводів, які проходять через територію населеного пункту і виходять за його межі;

- смуги відводу ліній електропостачання високої напруги і виходять за його межі.

43.1. З наявного в матеріалах справи витягу з Державного земельному кадастру про земельну ділянку НВ-019 від 25.10.2019р. вбачається, що в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:043:0048 знаходяться охоронні зони навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи/ об`єкта трубопровідного транспорту загальною площею 0,5643га.

Натомість, матеріали справи не містять жодних доказів відносно не застосування до означеною площі всередині спірної земельної ділянки положень п.8 Порядку №489 від 25.11.2016р., а судовому засіданні 25.05.2020р. представник Позивача відносно розрахунку позовних вимог підтвердив, що коефіцієнт Км2 застосовано до всієї площі земельної ділянки.

43.2. Відтак, допущене порушення при розрахунку позовних вимог правил застосування коефіцієнту Км2, встановлених імперативним приписом п. 8 означеного Порядку, впливає на встановлення належного розміру суми, яка підлягає стягненню з Відповідача в порядку кондикційних зобов`язань. Колегія суддів звертає увагу, що вказаний імперативний припис п.8 означеного Порядку стосується саме коефіцієнту Км2, тоді як аргументи представника Позивача про врахування факту наявності таких охоронних зон у числі складових коефіцієнту Км3 не мають відношення до цього аспекту питання.

44. Позивачем у розрахунку позовних вимог використовував коефіцієнт Кф в значенні « 3» в силу використання положень Примітки 2 Додатку 1 до Порядку №489 від 25.11.2016р. відсутність у відомостях Державного земельного кадастру Коду класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки.

Проте з моменту набрання сили цього Порядку, а також протягом всього періоду формування заявленої заборгованості Позивачем як власником землі не були здійсненні дії, спрямовані на встановлення відповідного Коду класифікації видів цільового призначення земель. При цьому, виходячи зі встановленого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №182786345 від 27.09.2019р. цільового призначення спірної земельної ділянки (кадастровий номер :02:043:0048) «землі житлової та громадської забудови, для будівництва торговельно-сервісного комплексу з реконструкцією існуючих будівель» та відомостей відносно розміщення на земельній ділянці об`єктів нерухомості, значення Кф для секції В « 03» (землі громадської забудови) в означеному випадку не може перевищувати « 2,5» (коди 03.07 та 03.10).

44.1. Виходячи з положень ч.3 ст.26 Закону України «Про Державний земельний кадастр» право ініціювати зміни до відомостей Державного земельного кадастру відносно земельної ділянки належить власнику або землекористувачу. Між тим, оскільки у Відповідача не виникло в період формування заявленої суми боргу та з моменту фактичного використання землі (набуття у власність об`єктів нерухомості) статусу землекористувача у розумінні ст.94, положень Глав 15, 16 та ст.125 Земельного кодексу України, саме Харківська міська рада повинна була здійснювати такі дії, враховуючи також, що до Порядку №489 від 25.11.2016р. цей код був визначений (а.с.208 т.1).

44.2. Не здійснення Позивачем без жодних пояснень дій щодо внесення коду до Державного земельного кадастру, внаслідок чого до Відповідача міг би бути застосований Кф в значенні « 2,5», а не « 3» (як у розрахунку позовних вимог), розглядається апеляційним судом неприпустимим з точки зору концепції «належного урядування», сформульованої Європейським судом з прав людини в п.п.70, 71 рішення у справі «Рисовський проти України» від 20.11.2011р., враховуючи також принцип справедливості, добросовісності та розумності, передбачений п.6 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України.

44.3. Відтак, використання «завищеного» значення Кф внаслідок власної бездіяльності Позивача з належного формування відомостей в Державному земельному кадастрі відносно власної земельної ділянки, порушує заборону на зловживання правом, встановлену ч.3 ст.13 Цивільного кодексу України, та є самодостатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині, яка стосується такого використання Кф у розумінні ч.3 ст.16 Цивільного кодексу України.

45. З Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1092/0/45-19 від 01.07.2019р., виданого Відділом у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області вбачається застосування Позивачем в подальшому розрахунку позовних вимог (а.с.а.с.30, 31 т.1) в якості сукупного коефіцієнта Км3 в значенні « 1,32114», яке є похідним від зазначених вище локальних коефіцієнтів, пов`язаних з місцезнаходженням земельної ділянки.

45.1. При цьому, у розрахунку використовувалось значення коефіцієнтів: «зони пішохідної доступності до громадських центрів 1,14», «зони магістралей підвищеного містоформувального значення 1,09», «зони пішохідної доступності швидкісного транспорту 1,14», «зони вулиць без твердого покриття 0,99894», «зони ґрунту з несучою спроможністю менше 1,0кг/кв.см. 0,9942», «санітарно-захисні зони 0,9783», «зони забруднення атмосферного повітря 0,97529», «зони перевищення припустимого рівня шуму 0,98422», «інші зони 1,00», тоді як у відповідності з Додатком 7 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (п.10 розділу ІІ) (Локальні фактори) максимальне значення таких коефіцієнтів обмежено, зокрема: «земельна ділянка, що примикає до вулиці без твердого покриття 0,90-0,95», «на ґрунтах з несучою спроможністю менше 1,0кг/кв.см. при потужності понад два метри 0,85-0,95», «місцезнаходження земельної ділянки у санітарно-захисній зоні 0,80-0,96», «місцезнаходження земельної ділянки у зоні обмеження забудови за ступенем забруднення атмосферного повітря 0,80-0,95», «місцезнаходження земельної ділянки у зоні перевищення припустимого рівня шуму від залізниці, автодоріг, електропідстанцій та аеродромів 0,90-0,97».

45.2. Апеляційний суд зауважує, що та обставина, що Витяг з такими значеннями локальних коефіцієнтів був сформований Відділом у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, не звільняє Позивача від належного доказування обґрунтованості розміру заявлених ним позовних вимог в силу приписів ст.ст.13, 78 Господарського процесуального кодексу України та не свідчить про правомірність дій державного кадастрового реєстратора використовувати у розрахунку грошової оцінки земельної ділянки значення коефіцієнту поза встановлених діючим законодавством, враховуючи вимоги ч.2 ст.19 Конституції України.

45.3. Своєї чергою, пояснення правомірності використання завищених значень коефіцієнтів, з яких сформований сукупний коефіцієнт Км3, наведене в перебігу апеляційного провадження і викладене в п.32.3. цієї постанови, не може вважатися достатнім, адже матеріали справи не містять жодних доказів із визначення відповідної частини площі в межах розглядуваної земельної ділянки, які перебувають під впливом відповідних локальних факторів для верифікації правильності розрахунку позовних вимог, зважаючи, що підвищені понад максимальні референтні значення коефіцієнти використані застосовані у кінцевому підсумки (у якості складових Км3) до всієї площі земельної ділянки.

46. Апеляційний суд зазначає, що застереження та порушення, наведені в п.п.41, 43-45 цієї постанови у сукупністю із слушним зауваженням Відповідача, приведеним в п.7.2. цієї постанови (відносно не спростування Позивачем належними доказами твердження, що ґрунтується на наявних в матеріалах справи податкових деклараціях) щодо здійснених за заявлений період формування позовних вимог платежів за користування розглядуваною земельною ділянкою у вигляді земельного податку (тоді як за змістом п.8.3. ст.8 та ст.10 Податкового кодексу України та п.19 ст.64 Бюджетного кодексу України земельний податок як складова місцевого податку на майно у повному обсягу зараховується до міського бюджету, а отже обставини недостовірності відомостей Відповідача про такі платежі мають бути достеменно відомі і підтверджуватися Позивачем аргументи Скаржника, наведені в п.6.2. цієї постанови нормативно не обґрунтовані) у своєї сукупності не тільки вказують на недоведеність розрахунку заявлених позовних вимог, але й унеможливлюють самостійний розрахунок і визначення апеляційним судом належної до сплати Відповідачем суми коштів в межах розглядуваного позову за наявними у справі доказами.

47. Застереження Відповідача, приведені в п.7.5. цієї постанови, безпосередньо не впливають на вирішення питання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог, адже і підстави позову, і обраний спосіб судового захисту визначається саме за змістом позовної заяви і приведеного нормативного обґрунтування та не перебуває в залежності від міркувань відносно правової природи коштів, що мають у відповідності до бюджетного законодавства зараховуватися і обліковуватися на визначеному Позивачем розрахунковому рахунку питання дотримання міською радою вимог бюджетного законодавства в цій частині не має відношення до предмету судової оцінки в цій справі.

48. На підставі викладених в п.п.34-46 цієї постанови міркувань, колегія суддів дійшла висновку про зміну мотивувальної частини переглядуваного рішення Господарського суду Харківської області від 18.02.2020р. у справі №922/3361/19 на підставі ч.4 ст.277 Господарського процесуального кодексу України через необхідність надання належної правової оцінки всім висловленим сторонами доводів і заперечень в контексті встановлених фактичних обставин справи, які мають істотне значення для її правильного вирішення, але без зміни резолютивної частини цього рішення.

48. Таким чином, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу Харківської міської ради з підстав, викладеній в цій постанові, що за змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України має наслідком віднесення на її рахунок витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Харківської міської ради, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 18.02.2020р. (повний текст підписано 27.02.2020р.) у справі №922/3361/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 18.02.2020р. (повний текст підписано 27.02.2020р.) у справі №922/3361/19 змінити, виклавши мотивувальну частину підстав відмови у задоволенні позовних вимог Харківської міської ради, м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перехрестя Плюс», м. Харків про стягнення 19629729,48грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в редакції мотивувальної частини цієї постанови.

3. Резолютивну частину рішення Господарського суду Харківської області від 18.02.2020р. (повний текст підписано 27.02.2020р.) у справі №922/3361/19 залишити без зміни.

4. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Харківської міської ради, м. Харків.

5. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 25.05.2020р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 26.05.2020р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.В. Стойка

Надіслано судом до ЄДРСР 26.05.2020р.