ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2020м. ДніпроСправа № 904/6249/19

За позовом Обласного комунального підприємства "ФАРМАЦІЯ", м. Дніпро

до Комунального закладу "Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва" Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Дніпропетровська обласна рада, м. Дніпро

про визнання договору оренди нерухомого майна продовженим

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Волювач М.В.

Представники:

від позивача: Сидоренко О.А. посв. № 2250 від 25.04.2014 адвокат

від відповідача: Адигезалов Мехман Адалет огли свід. № 126 від 10.02.20 адвокат

від третьої особи: не з`явився

ПРОЦЕДУРА

Обласне комунальне підприємство "ФАРМАЦІЯ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального закладу "Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва" Дніпропетровської обласної ради і просить суд визнати договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області № 180-8/VII-2/24 від 24.03.2017, укладений між Обласним комунальним підприємством "ФАРМАЦІЯ" та Комунальним закладом "Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва" Дніпропетровської обласної ради, продовженим з 01.11.2019 на той самий строк, а саме на два роки п`ять місяці і на тих самих умовах, які були передбачені цим же договором.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 21.01.2020.

У судовому засіданні 21.01.2020 оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 05.02.2020.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 підготовче засідання відкладено на 20.02.2020 та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Дніпропетровську обласну раду.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2020 продовжено строк підготовчого провадження до 27.03.2020. Підготовче засідання відкладено на 12.03.2020.

11.03.2020 представник відповідача подав клопотання про поновлення строку на подачу відзиву та відзив на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2020 у задоволенні клопотання Комунального закладу "Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва" про поновлення строку для подачі відзиву відмовлено. Підготовче засідання відкладено на 18.03.2020.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2020 відкладено підготовче засідання на 14.04.2020.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2020 відкладено підготовче засідання на 12.05.2020.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2020 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 26.05.2020.

У судове засідання 26.05.2020 представник третьої особи не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

26.05.2020 розглянуто справу по суті: заслухано виступи позивача та відповідача, встановлено обставини справи та досліджено докази, наявні у матеріалах справи. Під час судових дебатів позивач просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 26.05.2020 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 24.03.2017 між ним (орендарем) та відповідачем (орендодавцем) був укладений договір оренди нерухомого майна. Згідно пункту 11.1 договору, строк його дії визначений з 01.06.2017 до 01.11.2019 і становить два роки п`ять місяців.

Позивач зазначає, що за три місяці до припинення дії договору відповідач, відповідно до частин 3 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», не попередив позивача про намір використовувати орендоване майно для власних потреб, натомість листом від 23.07.2019 № 572 відповідач висловив свою згоду на продовження орендних відносин з позивачем щодо орендованого майна.

Маючи намір продовжити користуватися орендованим майном і після 01.11.2019, а також з метою реалізації свого переважного права на укладення договору оренди зазначеного майна на новий строк, яке закріплене у частині 3 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», позивач звернувся до відповідача з листом від 17.10.2019 № 5/1043, в якому просив погодити укладення договору оренди приміщення площею 30,7 кв. м, яке розташоване на першому поверсі двоповерхової будівлі хірургічно-адміністративного корпусу за адресою проспект Пушкіна, 26 м. Дніпро на новий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором оренди від 24.03.2017.

У відповідь на вказаний лист, відповідач не запропонував позивачу жодних змін або нових умов найму об`єкту оренди, натомість відповідач, своїм листом від 22.10.2019 №820, вказав позивачу на необхідність його участі в конкурсі для реалізації позивачем свого переважного права на укладення договору оренди зазначеного майна на новий строк, чим порушив законне переважне право позивача - орендаря на укладення договору оренди зазначеного майна на новий строк, а також вимоги законодавства, передбачені частиною 3 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», статтею 285 Господарського кодексу України та частиною 1 статті 777 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача

Відповідач подав відзив на позовну заяву з порушенням строку, встановленого частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, тому суд у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку для подачі відзиву відмовив.

Під час виступу в судовому засіданні представник відповідача зазначив, що пунктом 12.2 договору встановлено, що після закінчення терміну дії цього договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін.

Позивачем було направлено на адресу відповідача лист № 5/1043 від 17.10.2019 (арк.с.19), в якому зазначено, що він має намір продовжити оренду приміщення за тим самим цільовим призначенням та просить відповідно до частини 3 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» погодити укладення на новий строк і на тих самих умовах договір оренди.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», об`єкти державної та комунальної власності передаються в оренду за результатами проведення аукціону виключно в ЕТС, у тому числі аукціону, предметом якого є право на продовження договору оренди об`єкта згідно із статтею 18 цього Закону.

Відповідачем було направлено на адресу позивача лист № 820 від 22.10.2019 (арк.с.20), в якому зазначає, що не погоджує укладення договору оренди на новий строк на умовах діючого на даний час договору та втретє попереджує про те, що термін дії договору закінчується 01.11.2019. Позивачу було роз`яснено, що передача в оренду комунального майна здійснюється на конкурсних засадах.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

24.03.2017 між Комунальним закладом "Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва" Дніпропетровської обласної ради (орендодавець) та Обласним комунальним підприємством "ФАРМАЦІЯ" (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області № 180-8/VII-2/24 (арк.с.11).

Відповідно до пункту 1.1 договору, з метою ефективною використання комунального майна, орендодавець на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 24.03.2017 № 180-8/VII передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, для розміщення аптечного пункту.

Згідно пункту 2.1 договору об`єктом оренди є нерухоме майно - приміщення, загальною площею 30,7 м2, розташоване на першому поверсі 2-поверхової будівлі- хірургічно-адміністративного корпусу, розташованого за адресою: м. Дніпро, проспект Пушкіна , 26 , яке знаходиться на балансі КЗ "Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва" Дніпропетровської обласної ради.

01.06.2017 сторонами підписано акт приймання-передачі нежитлового приміщення відповідно до пункту 2.1 договору (а.с.17).

Відповідно до пункту 11.1 договору, він набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє з 01.06.2017 по 01.11.2019.

Згідно пункту 12.5 договору, договір припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 12.2 договору передбачено, що після закінчення терміну дії цього договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін.

Відповідачем було направлено на адресу позивача лист № 572 від 23.07.2019 (арк.с.18), в якому відповідач попередив позивача про те, що термін дії договору закінчується 01.11.2019 та зазначив, що у випадку виявлення бажання подальшого перебування на території закладу потрібно оформити договірні взаємовідносини у порядку визначеному чинним законодавством.

Позивачем було направлено на адресу відповідача лист № 5/1043 від 17.10.2019 (арк.с.19), в якому зазначено, що він має намір продовжити оренду приміщення за тим самим цільовим призначенням та просить відповідно до частини 3 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» погодити укладення на новий строк і на тих самих умовах договору оренди.

Відповідачем було направлено на адресу позивача лист № 820 від 22.10.2019 (арк.с.20), в якому зазначає, що не погоджує укладення договору оренди на новий строк на умовах діючого на даний час договору та втретє попереджує про те, що термін дії договору закінчується 01.11.2019. Просить звільнити орендоване приміщення 01.11.2019.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно частини 1 статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції, що діяла на час укладення спірного договору оренди та до 01.02.2020) термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Продовження договору оренди комунального майна на той самий строк і на тих саме умовах врегульовано частиною 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції, що діяла на час укладення спірного договору оренди та до 01.02.2020), відповідно до якої, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Відповідачем було направлено на адресу позивача лист № 820 від 22.10.2019 (арк.с.20), в якому він зазначає, що не погоджує укладення договору оренди на новий строк на умовах діючого на даний час договору та втретє попереджує про те, що термін дії договору закінчується 01.11.2019. Просить звільнити орендоване приміщення 01.11.2019.

Вищезазначений лист був отриманий позивачем, про що зазначено у позові.

Суд враховує, що у застосуванні частини 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" істотне значення має зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та факт її отримання іншою стороною.

Така позиція суду ґрунтується на сталій практиці Верховного Суду, зокрема у постановах від 23.04.2019 у справі №904/2997/18, від 29.05.2018 у справі №923/854/17, від 05.06.2018 у справі №904/78825/17.

Відтак, орендодавець у встановлений законом місячний строк заявив про припинення договору. Відтак, суд не вбачає підстав застосувати до правовідносин сторін частину 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до частини 3 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Хоча, як на підставу своїх вимог позивач посилається на частину 3 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», його матеріально - правова вимога випливає саме з частини 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», а не частини 3 вказаної статті.

Суд зауважує, що позивач обґрунтовує свої вимоги взаємовиключними доводами, оскільки переважне право на укладення договору оренди нерухомого майна перед іншими особами, які претендують на це ж майно, реалізується шляхом укладення нового договору оренди на погоджених з орендодавцем умовах, а не у зв`язку із продовженням користування орендарем майном та відсутністю заперечень орендодавця проти цього упродовж одного місяця після закінчення строку дії договору.

З цього приводу суд зазначає, що зміст позовних вимог переконливо свідчить про помилкове ототожнення позивачем правового інституту пролонгації договору оренди нерухомого майна (продовження договору на той же строк і на тих самих умовах), врегульованого положеннями статті 284 Господарського кодексу України, статті 764 Цивільного кодексу України, частини 3 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (чинного до 01.02.2020), який реалізується внаслідок мовчазної згоди сторін договору, та правового інституту продовження договору оренди на новий строк внаслідок переважного права добросовісного орендаря (стаття 285 Господарського кодексу України, стаття 777 Цивільного кодексу України та частина 3 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"), реалізація якого у разі незгоди орендодавця може бути предметом спору в господарському суді.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.03.2020 у справі № 916/1657/18 та від 20.05.2020 по справі № 906/556/19.

Враховуючи викладене, господарський суд не вбачає підстав для задоволення позову.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір у розмірі 1 921,00 грн покладається на позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову обласного комунального підприємства "ФАРМАЦІЯ" (49057, пр. Богдана Хмельницького, 171; ідентифікаційний код 01976358) до Комунального закладу "Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва" Дніпропетровської обласної ради (49006, м. Дніпро, просп. Пушкіна, 26; ідентифікаційний код 01985050) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Дніпропетровська обласна рада (49004, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, 2; ідентифікаційний код 23928934) про визнання договору оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області № 180-8/VII-2/24 від 24.03.2017, укладеного між Обласним комунальним підприємством "ФАРМАЦІЯ" та Комунальним закладом "Дніпропетровський спеціалізований клінічний медичний центр матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва" Дніпропетровської обласної ради, продовженим з 01.11.2019 на той самий строк, а саме на два роки п`ять місяців і на тих самих умовах, які були передбачені цим же договором - відмовити повністю.

Судовий збір у розмірі 1 921,00 грн покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Звернути увагу сторін на вимоги пункту 4 розділу 10 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повне рішення складено 03.06.2020

Суддя Я.С. Золотарьова