ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" травня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/15/20

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (вул.Предславинська, 34, м.Київ, 03150; )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГНЕТРИВ ЕНЕРГО ХОЛДИНГ» (вул. Грецька, буд.17, м.Одеса, 65026, )

про розірвання договору та стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Ісак Д.П.

Представники:

Від позивача: Жукова Л.А. - на підставі довіреності №422-20 від 20.12.2019р.

Від відповідача: не з`явився.

В засіданні брали участь:

Від позивача: не з`явився.

Від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Публічне акціонерне товариство (далі-ПАТ) «Донбасенерго», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "ВОГНЕТРИВ ЕНЕРГО ХОЛДИНГ» про розірвання договору поставки продукції №СБТ-29-02/00003 від 05.02.2016р., що був укладений між ПАТ «Донбасенерго» в особі структурної одиниці ПАТ «Донбасенерго» Старобещівська ТЕС та ТОВ " ВОГНЕТРИВ ЕНЕРГО ХОЛДИНГ», та визначення наслідків розірвання договору шляхом стягнення з ТОВ "ВОГНЕТРИВ ЕНЕРГО ХОЛДИНГ» 70 000 грн витрат, понесених у зв`язку із виконанням договору.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.01.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/15/20 та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 06.02.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.02.2020р. відкладено підготовче засідання на 25.02.2020р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.02.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 916/15/20 до розгляду по суті на 17.03.2020р. Ухвалою суду від 17.03.2020р. розгляд справи по суті відкладено на 09.04.2020р. Ухвалою суду від 09.04.2020р. розгляд справи по суті відкладено на 30.04.2020р. Ухвалою суду від 30.04.2020р. розгляд справи відкладено на 19.05.2020р. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.05.2020р. розгляд справи відкладено на 29.05.2020р.

Представник позивача в судовому засіданні щодо розгляду справи по суті позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві .

Відповідач ТОВ "ВОГНЕТРИВ ЕНЕРГО ХОЛДИНГ» про місце, дату та час судових засідань повідомлявся за юридичною адресою, але судова кореспонденція повернута поштою із позначкою адресат відсутній. Представник відповідача в судові засідання не з`являвся. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідачем подано не було.

За приписами п.7 ст.120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач у справі зазначає, що 05 лютого 2016р. між ПАТ «Донбасенерго» (Покупець) та ТОВ "ВОГНЕТРИВ ЕНЕРГО ХОЛДИНГ» (Постачальник) був укладений Договір №СТБ-29-02/00003, згідно п.1.1. якого Постачальник обов`язується передати у власність Покупця продукцію -цемент глиноземистий в асортименті (код ДК 016:2010 23.51.12 -90.00 Цемент) згідно з умовами договору. Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію, що поставляється відповідно до умов Договору. Найменування (номенклатура, асортимент), кількість, строки поставки та інші характеристики продукції зазначені у додатку №1 до Договору.

Сторони домовилися, що строк дії Договору до 31.12.2016р.

Згідно п.2.1 Договору ціна Договору складає 124 166 грн 67 коп. (без ПДВ), що разом з ПДВ становить 149 000 грн.

За умовами п.2.6 Договору розрахунки за продукцію здійснюються Покупцем у національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника на підставі рахунку Постачальника в порядку та строки, передбаченому у додатку №1 до Договору.

У п.3 додатку №1 до Договору сторони визначили, що умовами розрахунків є 100% передплата суми узгодженої партії впродовж трьох банківських днів з моменту отримання Покупцем рахунку від Постачальника.

Позивач зазначив, що на виконання п.3 додатку №1 до Договору платіжними дорученнями №7117 від 06.09.2016р. на суму 30 000 грн, №337 від 16.05.2016р. на суму 20 000 грн та №315 від 06.05.2016р. на суму 20 000 грн він перерахував на користь ТОВ "ВОГНЕТРИВ ЕНЕРГО ХОЛДИНГ» передплату у розмірі 70 000 грн.

Відповідно до умов п.3.1 Договору Постачальник здійснює поставку продукції за умовами згідно додатку №1 до Договору. Згідно зазначеного додатку продукцією, що поставляється, є цемент глиноземистий Sekar-38 (Франція), код ДК 016:2010 23.51.12 -90.00, у кількості 10 тн. Постачання продукції здійснюється на умовах DDP с.Миколаївка (Словянська ТЕС) згідно Правилам Інкотермс -2010, протягом 10 днів з моменту отримання попередньої оплати та письмової заявки від Покупця.

Але, ТОВ "ВОГНЕТРИВ ЕНЕРГО ХОЛДИНГ» продукцію поставлено не було.

Позивач у справі вважає, що зобов`язання за Договором не припинилися та зазначає, що .саме по собі закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі ст.599 Цивільного кодексу України, ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

З урахуванням зазначеного, позивач вважає, що Договір №СТБ-29-02/00003 від 05.02.2016р. є чинним.

У 2017р. ПАТ «Донбасенерго» було втрачено контроль над управлінням Старобешівською ТЕС, яка розташована у смт.Новий світ, Старобешівського району, Донецької області, у зв`язку із її захопленням незаконними угрупуваннями, про що було оприлюднено інформацію на власному web-сайті позивача та подано заяву до Національної поліції України. З урахуванням зазначеного, позивач вважає неможливим використання у господарській діяльності цементу глиноземистого Sekar-38 (Франція), код ДК 016:2010 23.51.12 -90.00,адже закупівля цього цементу проводилася виключно з метою футерування котла енергоблоку №4 Старобешівської ТЕС ПАТ «Донбасенерго». Використання цементу зазначеної марки на інших об`єктах позивача є неможливим. За таких обставин, позивач зазначає, що виконання позивачем та відповідачем своїх договірних обов`язків порішить співвідношення майнових інтересів сторін і позбавить ПАТ «Донбасенерго» того, на що воно розраховувало при укладенні Договору . При цьому, із змісту Договору чи звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе позивач.

Позивач зазначив, що 27.12.2019р. він направив на адресу ТОВ "ВОГНЕТРИВ ЕНЕРГО ХОЛДИНГ» лист за вих №01-1.1/02612 щодо розірвання Договору №СТБ-29-02/00003 від 05.02.2016р., припинення зобов`язань за цим Договором та врегулювання розрахунків шляхом відшкодування ПАТ «Донбасенерго» понесених витрат у розмірі 70 000 грн. Але, відповіді отримано не було, грошові кошти не повернуто у добровільному порядку.

Невиконання ТОВ "ВОГНЕТРИВ ЕНЕРГО ХОЛДИНГ» свого зобов`язання щодо поставки продукції та неповернення грошових коштів у розмірі 70 000 грн, що були перераховані у якості передплати за Договором №СТБ-29-02/00003 від 05.02.2016р. позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних інтересів, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути зазначену суму з відповідача у судовому порядку.

В обґрунтування вимоги позивач також посилається на положення ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, відповідно до якої якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідач своїм правом на захист у судовому порядку не скористався.

Розглянув матеріали справи, виходячи з пояснень представника позивача, судом встановлено, що 05 лютого 2016р. між ПАТ «Донбасенерго» (Покупець) та ТОВ "ВОГНЕТРИВ ЕНЕРГО ХОЛДИНГ» (Постачальник) був укладений Договір №СТБ-29-02/00003, згідно п.1.1. якого Постачальник обов`язується передати у власність Покупця продукцію -цемент глиноземистий в асортименті (код ДК 016:2010 23.51.12 -90.00 Цемент) згідно з умовами договору. Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію, що поставляється відповідно до умов Договору. Найменування (номенклатура, асортимент), кількість, строки поставки та інші характеристики продукції зазначені у додатку №1 до Договору.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Зазначений Договір за своєю правовою природою є договором поставки, адже, відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п.2.1 Договору ціна Договору складає 124 166 грн 67 коп. (без ПДВ), що разом з ПДВ становить 149 000 грн.

За умовами п.2.6 Договору розрахунки за продукцію здійснюються Покупцем у національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника на підставі рахунку Постачальника в порядку та строки, передбаченому у додатку №1 до Договору.

У п.3 додатку №1 до Договору сторони визначили, що умовами розрахунків є 100% передплата суми узгодженої партії впродовж трьох банківських днів з моменту отримання Покупцем рахунку від Постачальника.

За матеріалами справи, на виконання п.3 додатку №1 до Договору платіжними дорученнями №7117 від 06.09.2016р. на суму 30 000 грн, №337 від 16.05.2016р. на суму 20 000 грн та №315 від 06.05.2016р. на суму 20 000 грн, із призначенням платежу : передплата за цемент СбТЕС згідно договору №СБТ-29-02/00003 від 05.02.2016р., рахунку №ПР-000051 від 01.03.2016р., у т.ч ПДВ, позивач перерахував на користь ТОВ "ВОГНЕТРИВ ЕНЕРГО ХОЛДИНГ» передплату у розмірі 70 000 грн.

Отже, Покупець виконав прийняті на себе зобовязання щодо передплати суми узгодженої партії продукції на підставі рахунку Постачальника.

Згідно розділу 3 Договору сторони домовилися, що Постачальник здійснює поставку продукції за умовами згідно з додатком №1 до Договору, у якому також зазначається місце, строк (термін) поставки продукції .

У п.4 додатку №1 до Договору сторони визначили, що постачання продукції здійснюється на умовах DDP м.Миколаївка (Словянська ТЕС) згідно Правилам Інкотермс -2010, протягом 10 днів з моменту отримання попередньої оплати та письмової заявки від Покупця.

Відповідно до п.7.3.1 Договору Постачальник зобовязаний забезпечити поставку продукції у строки, встановлені цим Договором.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, уклавши Договір №СТБ-29-02/00003 від 05.02.2016р., сторони за цим Договором визначили певні його умови та прийняли на себе певні зобовязання.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст.ст.173,175 Господарського кодексу України цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, визнається майново-господарським зобов`язанням. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Дійсно, ст. 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За матеріалами справи, ТОВ "ВОГНЕТРИВ ЕНЕРГО ХОЛДИНГ» не виконало свої зобовязання щодо поставки товару Покупцю - ПАТ «Донбасенерго» .

Положеннями ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України становлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, законодавець надав покупцю альтернативу у реалізації своїх прав у випадку не поставки товару відповідно до умов договору.

Виходячи з зазначеного, правомірною є вимога позивача щодо стягнення з відповідача передоплати за Договором №СТБ-29-02/00003 від 05.02.2016р. у розмірі 70 000 грн.

Щодо вимоги позивача про розірвання Договору №СТБ-29-02/00003 від 05.02.2016р. суд вважає за необхідне зауважити таке:

Відповідно до умов п.12.1 Договору та п.7 додатку №1 до Договору сторони домовилися, що строк його дії з 05.02.2016р. до 31.12.2016р.

Згідно зі статтями 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 631 Цивільного кодексу України та ч.7 ст. 180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України, ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

Зазначену позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018р. у справі №910/9072/17.

З урахуванням зазначеного, слід дійти висновку про те, що Договір №СТБ-29-02/00003 від 05.02.2016р. не припинився .

За приписами ч.ч.1,2 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених ч.4 цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Як зазначено позивачем у справі, укладаючи Договір №СТБ-29-02/00003 від 05.02.2016р. ПАТ «Донбасенерго» виходило з необхідності придбання продукції - цементу глиноземистого Sekar-38 (Франція), код ДК 016:2010 23.51.12 -90.00 з метою футерування котла енергоблоку №4 Старобешівської ТЕС ПАТ «Донбасенерго». Але, у 2017р. ПАТ «Донбасенерго» було втрачено контроль над управлінням Старобешівською ТЕС, яка розташована у смт.Новий світ, Старобешівського району, Донецької області, у звязку із її захопленням незаконними угрупуваннями, про що було оприлюднено інформацію на власному web-сайті позивача та подано заяву до Національної поліції України. Використання цієї марки цементу на інших обєктах ПАТ «Донбасенерго» є неможливим.

Отже, обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору, змінилися настільки що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Виходячи з викладеного вище, враховуючи матеріали справи, суд вважає, що наявні підстави для розірвання Договору №СТБ-29-02/00003 від 05.02.2016р.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ «Донбасенерго» є обгрунтованими, підтверджені матеріалами справи, у звязку з чим підлягають задоволенню.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач доказів належного виконання Договору №СТБ-29-02/00003 від 05.02.2016р. до суду не надав.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГНЕТРИВ ЕНЕРГО ХОЛДИНГ» про розірвання договору та стягнення задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір №СБТ-29-02/00003 поставки продукції від 05.02.2016р., що був укладений між Публічним акціонерним товариством «Донбасенерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю " ВОГНЕТРИВ ЕНЕРГО ХОЛДИНГ» .

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГНЕТРИВ ЕНЕРГО ХОЛДИНГ» (вул. Грецька, буд.17, м.Одеса, 65026, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (вул.Предславинська, 34, м.Київ, 03150; ) передплату у розмірі 70 000 грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3842 грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду, з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» рішення набуде законної сили після закінчення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено 29 травня 2020 р.

Суддя Н.В. Рога