ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"26" травня 2020 р. Справа№ 873/8/20

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Дикунська С.Я.

секретар судового засідання Романова Ю.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали заяви Фізичної особи-підприємця Яроша Євгена Віталійовича про скасування рішення Постійно діючого незалежного третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів»

від 16.01.2014

у справі № 94/13

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу

ради Київської міської по охороні, утриманню та експлуатації

земель водного фонду м. Києва «Плесо»

до Фізичної особи-підприємця Яроша Євгена Віталійовича

про стягнення 13 427, 96 грн.

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2013 Комунальне підприємство виконавчого органу ради Київської міської по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва «Плесо» звернулось до Постійно діючого незалежного третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» з позовом до Фізичної особи-підприємця Яроша Євгена Віталійовича про стягнення 13 427, 96 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначило про порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором про розміщення тимчасових споруд та участі у заходах благоустрою об`єкта благоустрою № 135 від 22.06.2009 щодо здійснення оплати за користування об`єктом благоустрою , відтак посилаючись на 8.6 договору щодо третейського застереження просив стягнути з відповідача 13 427, 96 грн.

Рішенням Постійно діючого незалежного третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» від 16.01.2014 у справі № 94/13 позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва «Плесо» задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Яроша Євгена Віталійовича на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва «Плесо» 13 427, 96 грн. та витрати по сплаті третейського збору в розмірі 282, 00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням третейського суду, Фізична особа-підприємець Ярош Євген Віталійович в порядку ст. 346 ГПК України звернулася до апеляційного господарського суду із заявою про його скасування. В обґрунтування своїх вимог зазначила про безпідставність та необґрунтованість вимог позивача у третейській справі за відсутності визначеного договором для оплати акту приймання передачі та не доведення позивачем факту реального виконання договору. На переконання заявника наданий позивачем у третейській справі акт звіряння не підписувався заявником та є неналежним доказом наявної у нього заборгованості перед позивачем. Крім цього, за твердженнями заявника, він не знав про розгляд справи третейським судом, адже всі процесуальні документи під час її розгляду надсилались Фізичній особі-підприємцю Ярошу Євгену Віталійовичу за адресою: АДРЕСА_1 , за якою, починаючи з 2012, він не проживав. Про рішення третейського суду дізнався лише після того, як 15.09.2019 не зміг скористатись своєю банківською карткою та довідався, що на всі його рахунки накладено арешт у виконавчому проваджені № 52020677 від 25.08.2016. Заявник посилався на приписи п. 5 ч. 2 ст. 350 ГПК України як на підставу скасування рішення третейського суду, відповідно до якої рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2020 вказану заяву передано на розгляд судді Дикунській С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2020 заяву Фізичної особи-підприємця Яроша Євгена Віталійовича про скасування рішення Постійно діючого незалежного третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» від 16.01.2014 у справі № 94/13 залишено без руху в зв`язку із недостатністю обґрунтувань поважності причин пропуску встановленого законом строку на подання даної заяви, а також через невиконання заявником п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 347 ГПК України щодо подання оригіналу рішення третейського суду або належним чином завіреної його копії, а також оригіналу або належним чином завіреної копії третейської угоди. Заявнику надано строк для усунення недоліків поданої ним заяви не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали, але не пізніше 12.02.2020.

11.02.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання заявника про надання додаткового строку для можливого усунення недоліків поданої ним заяви, а саме: звернення до відповідача з метою отримання належним чином завіреної копії третейської угоди та надання доказів на підтвердження не проживання заявника за адресою: АДРЕСА_2 ., до якого додано заяву на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2020 й належним чином завірену копію Постійно діючого незалежного третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» від 16.01.2014 у справі № 94/13.

14.02.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання заявника про долучення до матеріалів справи документів на підтвердження обставин з приводу не проживання заявника за вищевказаною адресою, зокрема, договір оренди нерухомого майна від 10.12.2012.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 задоволено клопотання Фізичної особи-підприємця Яроша Євгена Віталійовича про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду від 16.01.2014 у справі № 94/13 та витребування у Постійно діючого незалежного третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» матеріалів третейської справи № 94/13. Поновлено Фізичній особі-підприємцю Ярошу Євгену Віталійовичу строк на подання заяви про скасування рішення третейського суду від 16.01.2014 у справі № 94/13. Прийнято до розгляду заяву Фізичної особи-підприємця Яроша Євгена Віталійовича про скасування рішення Постійно діючого незалежного третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» суду від 16.01.2014 у справі № 94/13. Розгляд заяви Фізичної особи-підприємця Яроша Євгена Віталійовича про скасування рішення третейського суду від 16.01.2014 у справі № 94/13 призначено на 17.03.2020. Зобов`язано Фізичну особу-підприємця Яроша Євгена Віталійовича надати Північному апеляційному господарського суду оригінал або належним чином завірену копію третейської угоди у справі № 94/13 від 16.01.2014. Зобов`язано Постійно діючий незалежний третейський суд при всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» направити до Північного апеляційного господарського суду третейську справу № 94/13.

13.03.2020 на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 надійшла третейська справа № 94/13 в одному томі Постійно діючого незалежного третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів».

В зв`язку із перебуванням судді Дикунської С.Я. у щорічній відпустці з 16.03.2020, розгляд даної справи 17.03.2020 не відбувся, питання щодо призначення розгляду даної справи вирішувалось після виходу з відпустки.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 (зі змінами) «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 на усій території України установлено карантин.

Указом Президента України №87 від 13.03.2020 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.03.2020 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», яким констатовано, що епідемічна ситуація в Україні у зв`язку поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» набула надзвичайно загрозливого характеру.

З огляду на наведене, в зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі граничного процесуального строку розгляду даної справи, здійснення її розгляду у розумний строк з застосуванням ст.ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11 ГПК України, тому ухвалою суду від 06.04.2020 розгляд заяви Фізичної особи-підприємця Яроша Євгена Віталійовича про скасування рішення Постійно діючого незалежного третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» суду від 16.01.2014 у справі № 94/13 призначено на 26.05.2020. Доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті.

В судове засідання 26.05.2020 з`явився представник заявника (відповідача у третейській справі), представник позивача у третейській справі не з`явився не зважаючи на його належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення йому відповідної ухвали суду про призначення розгляду справи, яка згідно наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення отримана уповноваженим представником позивача у третейській справі 21.04.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 ГПК України учасники справи повідомляються про дату, час і місце розгляду справи. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 повідомляються та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судове засідання 26.05.2020 представник позивача у третейській справі, явка якого в судове засідання обов`язковою не визнавалась, не з`явився не зважаючи на його належне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надіслав, наявні в матеріалах справи докази є достатніми для вирішення спору у даній справі, суд вважав за можливе справу про скасування рішення третейського суду розглядати за відсутності представника позивача за третейською справою за наявними у справі матеріалами.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав вимоги свої заяви, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, рішення Постійно діючого незалежного третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» від 16.01.2014 у справі № 94/13 скасувати.

Заслухавши пояснення представника заявника (відповідача у третейській справі), розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду.

За змістом ч. 1 ст. 346 ГПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права та (або) обов`язки, мають право звернутись до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Відповідно до ст. 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Положеннями ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» також встановлено, що рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Виходячи із вказаних правових норм, при розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для його скасування, визначених ст. 350 ГПК України та ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди».

Як вище згадувалось, заявник посилався на п. 5 ч. 2 ст. 350 ГПК України як на підставу скасування рішення третейського суду, відповідно до якої рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, вказуючи, зокрема, на те, що про рішення третейського суду дізнався лише після того, як не зміг скористатись своєю банківською карткою та довідався, що на всі його рахунки накладено арешт у виконавчому проваджені.

За змістом ст. 39 Закону України «Про третейські суди» третейський розгляд здійснюється у засіданні третейського суду за участю сторін або їх представників, якщо сторони не домовилися про інше щодо їхньої участі в засіданні. Третейський суд вправі визнати явку сторін в засідання обов`язковою. Сторонам має бути направлене повідомлення про день, час та місце проведення засідання третейського суду не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання. Повідомлення направляється або вручається в порядку, визначеному ст. 15 цього Закону.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про третейські суди» обмін документами та письмовими матеріалами між сторонами, а також між сторонами і третейським судом чи третейськими суддями здійснюється у порядку, погодженому сторонами, і за вказаними ними адресами.

Як встановлено матеріалами третейської справи, позовну заяву з додатками позивачем на ім`я Ярош Є.В. було направлено на адресу: АДРЕСА_1 (яка зазначена в укладеному між сторонами Договорі із третейським застереженням), що підтверджується долученим до позовної заяви описом вкладення у цінний лист. Третейським судом поштова кореспонденція направлялася Ярошу Є.В. на ту ж саму адресу, що підтверджується наявними в матеріалах третейської справи копіями списків рекомендованих листів третейського суду.

Крім цього, звертаючись до суду з заявою про скасування рішення третейського суду, заявник самостійно в якості свого місця знаходження також зазначив адресу: АДРЕСА_1 , яка є офіційною адресою Фізичної особи-підприємця Яроша Євгена Віталійовича згідно безкоштовного запиту з сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Доказів того, що позивач у третейській справі знав про те, що відповідач (заявник) не проживає (не знаходиться) за вищевказаною адресою або знає іншу адресу, яку б міг повідомити третейському суду, заявником не надано.

Положеннями ст. 350 ГПК України та ст. 51 Закону України «Про третейські суди» не передбачено умов скасування рішення третейського суду у зв`язку із не отриманням стороною повідомлення про час і місце розгляду справи. Проте визначено підставою скасування рішення третейського суду винесення ним рішення про права і обов`язки особи, яка не є стороною третейської угоди, особи, яка не залучена судом до участі у справі, хоча спір, що вирішується третейським судом стосується прав і обов`язків такої особи.

Оскільки заявник у даній справі є стороною спору, який розглядався третейським судом, відповідно до вищезазначеного вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду даного спору третейським судом, положення вищевказаних норм закону до спірних відносин не застосовуються.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 873/5/20.

Будь-яких інших обставин, за наявності яких рішення третейського суду підлягає скасуванню на підставі ст. 350 ГПК України з урахуванням приписів ч. 4 ст. 349 цього кодексу (щодо необмеженості суду доводами заявника під час розгляду заяви про оскарження рішення третейського суду), судом не встановлено.

Крім цього, законодавчо визначений перелік підстав для оскарження та скасування рішення третейського суду є вичерпним і жодного розширеного тлумачення не передбачає, відтак ФОП Ярош Є.В., укладаючи договір з відповідним третейським застереженням, мав усвідомлювати, що таке означатиме можливість оскарження рішення третейського суду лише з підстав, прямо зазначених в Законі України «Про третейські суди» та Господарсько-процесуальному кодексі України.

За приписами ч.6 ст. 349 ГПК України за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд має право: постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін; постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 351 ГПК України за наслідками розгляду справи про оскарження рішення третейського суду господарський суд постановляє ухвалу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

За таких обставин, за відсутності визначених ст. 350 ГПК України та ст. 51 Закону України «Про третейські суди» підстав для скасування рішення третейського суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Яроша Євгена Віталійовича про скасування рішення Постійно діючого незалежного третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» від 16.01.2014 у справі № 94/13.

Керуючись ст.ст. 234, 349-351 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Яроша Євгена Віталійовича про скасування рішення Постійно діючого незалежного третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» від 16.01.2014 у справі № 94/13 відмовити.

Рішення Постійно діючого незалежного третейського суду при всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» від 16.01.2014 у справі № 94/13 залишити без змін.

Матеріали третейської справи № 94/13 повернути Постійно діючому незалежному третейському суду при всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів».

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішень суду першої інстанції. Ухвала суду у випадку не оскарження, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у випадку оскарження - після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя С.Я. Дикунська