ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" червня 2020 р. м ХарківСправа № 922/1700/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши матеріали позовної заяви

Державного підприємства "Красноградське лісове господарство", с. Наталине
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Доп", с. Пильнянка
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Красноградське лісове господарство", с. Наталине, Красноградський район, звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Доп", с. Пильнянка, Краснокутський район, про стягнення заборгованості за договорами купівлі-продажу необробленої деревини № 75 від 07.08.2018, № 9/08-08-2018/77 від 08.08.2018, № 35 від 02.01.2019 та договором купівлі-продажу пиломатеріалів № 117 від 19.12.2018 в розмірі 4209007,42 грн. - основного боргу, 20956,47 грн. - інфляційних втрат, 87524,28 грн. - 3% річних.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити її без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Державним підприємством "Красноградське лісове господарство", разом з позовною заявою, подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Обґрунтовуючи відповідне клопотання, заявник зазначає, що розмір судового збору, який необхідно сплатити за подання позову, складає надмірний тягар для позивача та сплата такої суми за подання позову до суду, фактично призведе до ситуації, коли не доотримають заробітну плату близько 10 працівників державного підприємства. Заявник посилається на данні бухгалтерської звітності, а також довідку про фінансовий стан підприємства позивача, яким підтверджує незадовільний стан ДП "Красноградське лісове господарство", що, фактично, унеможливлює виконання останнім своїх зобов`язань, незважаючи на наявність при цьому дебіторської заборгованості.

Проаналізувавши приписи чинного законодавства України, дослідивши обставини, на які посилається заявник, в якості обґрунтування вищевказаного клопотання, суд дійшов висновку про його необґрунтованість та безпідставність, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня 2020 року, становить 2102,00 грн.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, враховуючи, що сума заявлених позивачем позовних вимог становить 4317488,17 грн., необхідна сума щодо сплати судового збору за подання вказаної позовної заяви, складає - 64762,32 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

За змістом положень ст. 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку, залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами, на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору, може мати місце за наявності виключних обставин.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки ст. 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й державних установ, то самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 12.03.2018 у справі №916/1726/17).

Враховуючи даний принцип, а також положення ст. 5 Закону України «Про судовий збір», господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття постанови у справі.

Однак, позивачем не надано суду доказів, які б мали виключний характер та свідчили про наявність поважних підстав для звільнення від сплати судового збору, за подання позовної заяви.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору - є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ГПК України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, заявник вказує, що стягнення в примусовому порядку на користь позивача заборгованості з боку відповідача грошових коштів в сумі 4209007,42 грн., вкрай необхідне для недопущення зупинки підприємства, що можливе лише шляхом звільнення судом позивача від сплати судового збору за подання позову.

Натомість, суд зауважує, що у разі відмови в задоволенні даного позову, судовий збір до Державного бюджету України має бути сплачений позивачем - Державним підприємством "Красноградське лісове господарство", який ще на стадії звернення із позовом до суду вказує на те, що судовий збір він сплатити не може та одним з аргументів на користь задоволення його клопотання про звільнення від сплати судового збору, фактично, є тільки безспірність (на думку позивача) позовних вимог.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Окрім цього, вищезазначені позовні матеріали подані з порушенням п. п. 8, 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України. Зокрема, позовна заява не містить:

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс або ОЧІКУЄ понести в зв`язку із розглядом справи;

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державного підприємства "Красноградське лісове господарство", с. Наталине (вх. № 1700/20 від 01.06.2020) - залишити без руху.

Встановити Державному підприємству "Красноградське лісове господарство" 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви, з дня вручення даної ухвали, шляхом подання до господарського суду Харківської області:

1. доказів (в оригіналі) сплати судового збору у розмірі 64762,32 грн. на належні реквізити;

2. зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

3. попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс або які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

Роз`яснити, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу.

Роз`яснити, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 02.06.2020.

Суддя Р.М. Аюпова
справа № 922/1700/20