РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.06.2020Справа № 910/4312/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», Дніпропетровська обл., м. Кам`янське

до Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ

про стягнення 20 354,76 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» (далі - ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»/позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця»/відповідач) про стягнення 20 354,76 грн збитків, заподіяних внаслідок втрати вантажу під час перевезення.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 30.03.2020 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

23.04.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 28.04.2020 у задоволенні заяви АТ «Українська залізниця» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовив.

30.04.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому АТ «Українська залізниця» проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що з обставин справи неможливо встановити не лише причини (недовантаження відправником/втрати (крадіжки), але й момент виникнення втрати вантажу, оскільки комерційний акт від 31.12.2018 складено через дві доби після видачі вантажу одержувачу.

20.05.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» надало заперечення на доводи відповідача.

29.05.2020 через відділ діловодства суду від АТ «Українська залізниця» надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27.09.2017 між ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та ТзОВ «Полюс Трейдинг» укладено договір поставки № D/17-0694-01, відповідно до якого сторони погодили поставку певних видів продукції.

На виконання договору сторонами погоджено умови поставки - DAP, Ізов; кінцевий отримувач: ЦЗ ВЕГА с.р.о. Грнчиржска, 4, Брно, Чехія, станція призначення - ПКП-51 «Воля Барановська».

26.11.2018 позивачем із залізничної станції « Правда », регіональна філія «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» до залізничної станції « Воля Барановська» (Республіка Польща) за залізничною накладною № 46555363 у вагоні №53548202 відправлено вантаж - дріт металевий.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України та пункту 2.1. Правил оформлення перевізних документів, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Так, з накладної № 46555363 вбачається наступна інформація:

Графа 15: маса нетто: 64 791 кг. Маса пристроїв: 112 кг. Вага одного бунта перевищує 100 кг. У верхньому ярусі 14 бухт, вантаж маркований вапном.

Графа 16: упаковка - бухта;

Графа 17: кількість місць - 28;

Графа 18: загальна маса вантажу становить 64 903 кг;

Графа 20: погружено відправником;

Графа 21: спосіб визначення маси - за трафаретом;

Графа 22: перевізник - АТ «Українська залізниця» та ТзОВ «ПКП ЛХС»;

Графа 27: дата прибуття - 29.12.2018.

31.12.2018 на станції «Воля Барановська» (Республіка Польща) складено Комерційний акт № 8/2018. В п. 15 цього акту зазначено обставини, що є підставою для складання комерційного акту, зокрема:

« 29.12.2018 біля 00.55 годин, поїздом 371571 на залізничну станцію «Воля Барановська LHS» (Wola BVaranowska LHS) прибула посилка, що супроводжується накладною №46555363 у вагоні № 87 22 53548202 для отримувача «CZ Wega», яка була доставлена для розвантажування розвантажувачу Trade Trans Expert, відповідно до списку R25 № 57/00/849/12/18 та була прийнята без застережень. Клієнт 31.12.2018 о 12:20 годин надав вимогу відносно комісійного видання посилки, як підставу зазначив зірваний кріпильний трос, який зв`язував окремі мотки дроту в рулон.

31.12.2018 о 12:30 годин я прибула на комісійну видачу вантажу. Після прибуття було виявлено наступне: посилка частково вивантажена із вагону, 3 рулони дроту розташовані на майданчику отримувача. У вагоні рулони дроту розташовані перпендикулярно до бокової стінки вагону в два яруси. Один рулон мав видимий слабозв`язаний неоригінальний трос, а даний рулон по об`єму був на око менше решти. Зазначений на ярлику напис на даному рулоні визначав вагу: 2 330 кг, як і на решті 27 рулонах. В списку передачі R25 № 57/00/849/12/18 вагону 87 22 53548202 в рубриці 5 була зазначена вага: 63,70 т; в той час заявлена вага в накладній визначена: 64,903 т - різниця/недостача: 1,203 т. Розвантаження закінчено о 13:00 годин».

З доводів позивача вбачається, що відповідач, як перевізник, належним чином не виконав зобов`язань щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв`язку з чим зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість недостачі вантажу в розмірі 20 354,76 грн, заподіяної незбереженням прийнятого до перевезення вантажу згідно із залізничною накладною № 46555363 від 26.11.2018.

За таких обставин, ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до АТ «Українська залізниця» про стягнення 20 354,76 грн вартості недостачі вантажу, внаслідок незбереження вантажу під час перевезення.

АТ «Українська залізниця», в свою чергу, заперечує проти задоволення позову, посилаючись на відсутність в матеріалах справи доказів, які підтверджують недостачу вантажу з вини відповідача.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

З матеріалів справи вбачається, що перевезення вантажу за накладною № 46555363 у вагоні №53548202 здійснювалось у міжнародному сполученні, зокрема зі станції відправлення «Правда» регіональна філія «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» до станції призначення «Воля Барановська» ( Республіка Польща).

Отже, до спірних правовідносин застосовуються положення Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951 зі змінами та доповненнями від 01.07.2019 (далі - УМВС).

Цією Угодою здійснюється пряме міжнародне залізничне сполучення для здійснення перевезення вантажів між залізничними дорогами, в тому числі Республікою Польща та України (ст. 1 УМВС).

У відповідності до § 1 ст. 3 УМВС ця Угода встановлює єдині правові норми договору перевезення вантажу в прямому міжнародному сполученні та в прямому міжнародному залізнично-поромному сполученні.

В § 1 ст. 8 УМВС передбачено, що порядок застосування умов дійсної Угоди, а також спеціальні умови перевезення окремих видів вантажів встановлюються «Правилами перевезень вантажів» (додаток 1 до цієї угоди).

Згідно з § 1, 3 та 5 ст. 14 УМВС у відповідності до договору перевезення перевізник зобов`язується за плату перевезти вантаж відправника до станції призначення по маршруту, визначеному відправником та договірним перевізником, та видати його отримувачу. Укладення договору перевезення підтверджується накладною. Кожний наступний перевізник, який приймає вантаж до перевезення разом з накладною, вступає в договір перевезення та приймає на себе відповідні зобов`язання.

Відповідно до § 1, 2 ст. 15 УМВС в накладній повинно міститися обов`язкові відомості: найменування відправника та його адресу; найменування одержувача та його адресу; спосіб визначення маси вантажу; найменування залізниці і станції відправлення; найменування залізниці і станції призначення; найменування прикордонних станцій переходів; найменування вантажу і його код; номер відправки; рід упаковки; кількість місць вантажу; маса вантажу; номер вагона ( контейнера), ким надано вагон для перевезення вантажу (відправником або перевізником) перелік супровідних документів, прикладених відправником до накладної; про оплату провізних платежів; кількість і знаки пломб; спосіб визначення маси вантажу; дата укладення договору. В накладній крім відомостей, зазначених у § 1 цієї стаття, у разі необхідності повинні міститися такі відомості: найменування наступних перевізників; заяви відправника, що стосуються вантажу; припортові залізничні станції і порти передачі на водний транспорт; інші відомості, передбачені Правилами перевезення вантажів ( далі - Правила).

Пунктом 7.1. розділу ІІ Правил передбачено, що перевезення вантажу оформляється накладною єдиного зразку за формою, наведеною у додатку 1 до Правил. Накладна складається відправником та пред`являється договірному перевізнику. Графи накладної заповнюються відправником та перевізником у відповідності до приписів Правил.

У відповідності до § 1 ст. 16 УМВС відправник забезпечує правильність відомостей та заяв, зазначених ним у накладній. Він несе відповідальність за всі наслідки від неправильного, неточного або неповного зазначення цих відомостей та заяв, а також від їх внесення у відповідну графу накладної.

Згідно з § 2 ст. 20 УМВС Національним законодавством країни відправника визначається, ким повинно бути здійснено завантаження вантажу у вагон - перевізником чи відправником.

Так, відповідно до ст. 23 Статуту залізниць відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних

документів).

В статті 24 Статуту залізниць зазначено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Упакування, пакетування, тара повинні відповідати вимогам нормативних документів.

Стаття 21 УМВС передбачає, що прийом вантажу до перевезення від відправника здійснюється договірним перевізником.

В підпункті 6.2. розділу І Правил передбачено, що завантажений відправником у вагон або контейнер відкритого типу вантаж, перевозиться із зазначенням у накладній кількості місць, перевізник приймає без перевірки маси вантажу, оглядаючи зовні тільки стан видимих місць вантажу (їх частин) і перевіряючи відповідність нанесеного запобіжного маркування відомостям, зазначеним в графі «Заяви відправника», а також кількість місць, якщо їх можна візуально прорахувати.

Відповідно до § 1 ст. 23 УМВС перевізник має право перевіряти, чи виконані відправником умови перевезення та чи відповідає відправлення відомостям, які вказані відправником в накладній.

Згідно з § 1, 2 статті 37 УМВС перевізник несе відповідальність перед відправником або отримувачем, передбачену договором перевезення, у відповідності до встановлених цією Угодою. Перевізник несе відповідальність за втрату, недостачу, пошкодження (псування) вантажу з моменту приймання вантажу до перевезення до моменту його видачі. Обставини, які є підставою для виникнення відповідальності перевізника за втрату, недостачу, пошкодження (псування) вантажу, підтверджується комерційним актом.

У відповідності до п. 4 § 2 ст. 39 УМВС перевізник звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, пошкодження (псування) вантажу, прийнятого до перевезення, якщо вони відбулися з причин, пов`язаних з навантаженням або вивантаженням вантажу, якщо навантаження або вивантаження проводилися відправником чи отримувачем.

Судом встановлено, що в графі 18 залізничної накладної № 46555363 зазначено загальну масу вантажу - 64 903 кг, а кількість бухт - 28 шт.

Водночас, з Комерційного акту № 8/2018 від 31.12.2018 вбачається, що на кожному рулоні міститься ярлик, на якому зазначено вагу - 2 330 кг.

Отже, з наведеного слідує, що загальна маса вантажу становила 65 352 кг (2 330 кг * 28 шт.) + 112 кг (елементи кріплення), що на 449 кг більше, ніж зазначено в залізничній накладній, складеній ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».

Судом також встановлено, що вантаж прийнятий отримувачем 29.12.2018 без будь-яких зауважень, що підтверджується залізничною накладною № 46555363. Однак, Комерційний акт № 8/2018 складено 31.12.2018, тобто більше ніж через дві доби після отримання.

З наданої АТ «Українська залізниця» передавальної відомості №3702 вбачається, що вагон №53548202 згідно накладної №46555363 переданий іншому перевізнику - ТзОВ «ПКП ЛХС» 27.12.2018 на станції «Хрубешов» ЛХС (Республіка Польща).

Слід зазначити, в § 5 ст. 14 УМВС вказано, що кожен наступний перевізник, приймаючи до перевезення вантаж разом з накладною, вступає тим самим у договір перевезення і приймає на себе зобов`язання, що виникають із договору перевезення.

Відповідно до ст. 54 УМВС відносини між перевізниками регулює Службова інструкція до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СІ до УМВС), (далі - Інструкція). СІ до УМВС не застосовується при регулюванні правових взаємовідносин між відправником і отримувачем, з одного боку, і перевізником - з іншого.

Згідно п. 10.1 Інструкції, передача вантажу між перевізниками проводиться на передавальних станціях, що знаходиться на території держави перевізника, який його приймає. За погодженням між перевізником, який передає вантаж до подальшого перевезення і приймаючим перевізником, передача вантажу може здійснюватися на передавальних станціях, що знаходиться на території держави перевізника, який передає вантаж. Передача вантажу здійснюється щодня і цілодобово.

Отже, з наведеного слідує, що матеріали справи містять суперечливі дані щодо маси вантажу, а також не вбачається за можливе встановити на якому етапі перевезення відбулась нестача вантажу, оскільки згідно з даними залізничної накладної № 46555363 виступало два перевізника - АТ «Українська залізниця» та ТзОВ «ПКП ЛХС».

Суд також приймає до уваги ту обставину, що згідно із залізничною накладною №46555363 вантаж було отримано 29.12.2018 без будь-яких зауважень, проте після вивантаження частини вантажу складено Комерційний акт №8/2018 від 31.12.2018, що також не дає можливості встановити прибув вантаж на станцію «Воля Барановська» (Республіка Польща) з нестачею, чи нестача відбулась після прийняття отримувачем вантажу.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ураховуючи встановлено вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Публічному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат» про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» вартості втраченого вантажу у розмірі 20 354,76 грн з підстав недоведеності обставин, викладених у позовній заяві.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» та пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В. В. Бондарчук