ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.05.2020 Справа № 905/332/20

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., при секретарі судового засідання Бутовій Є.В., розглянувши матеріали справи №905/332/20

за позовом Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ МАРІУПОЛЯ», м. Маріуполь Донецької області,

про стягнення в розмірі 4 727, 14 грн.

Представники сторін

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суть спору:

Позивач, Маріупольська міська рада, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ МАРІУПОЛЯ» про стягнення внеску за Договором щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою №785-001 від 24.05.2017р. в розмірі 4 727, 14 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем п. 2.1.1 договору щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою № 785-001 від 14.05.2017р., внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 4 727, 14 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі, визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Ухвалами суду від 17.03, 14.04, 28.04 відкладався розгляд справи, відповідачеві запропоновувалося висловити позицію щодо заявленого позову.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися , про дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Протягом розгляду справи відповідач не скористався пропозицією суду надавати документи та пояснення, які він вважає за необхідне для вирішення справи по суті через тестову систему «Електронний суд» або на офіційну електронну адресу суду.

З цього приводу суд зазначає, що запровадження карантинних заходів на території України з 16.03.2020 року, не може виправдовувати ухилення відповідача від сприяння вирішенню спірних відносин між сторонами. Отримуючи процесуальні документи суду, відповідач не надав документів, яки б свідчили про неможливість розгляду справи або неможливість реалізації його процесуальних прав.

Аналізуючи вимоги ст. 195 ГПК України крізь призму п.4 Прикінцевих положень Кодексу, суд зазначає, що встановлення максимального строку, в межах якого повинна бути розглянута справа, не обмежує суд в праві розглянути справу в будь-який час в межах максимального процесуального строку.

Аналізуючи поведінку сторін в ході підготовчого провадження, враховуючи переконливість процесуальних позицій учасників та намагання сприяти вирішенню спору, суд вважає зібрані докази достатніми для вирішення спору по суті в умовах процесуальної рівності сторін та запровадженого принципу диспозитивності.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

6 квітня 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Хліб Маріуполя» на ім`я Голови Комісії з питань користування об`єктами благоустрою на території міста Маріуполя подано заяву про користування об`єктами благоустрою, з якої вбачається, що відповідач просить розглянути можливість користування об`єктами благоустрою в місці розміщення тимчасової споруди по вул. Олімпійській (індексний номер Л-060)

24 травня 2017 року між Маріупольською міською радою (далі Уповноважений орган) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хліб Маріуполя» (далі Замовник) укладений договір щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою (далі Договір), відповідно до п. 1.1 якого замовник виявив намір розташувати на території міста Маріуполь стаціонарну тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності, а саме торгівлі хлібобулочними виробами, за адресою: вул. Олімпійська (індексний номер Л060), що є власністю замовника та погоджується на пайову участь (внесок) в користуванні об`єктів благоустрою м. Маріуполь, які будуть використані (задіяні) для розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності.

Площа об`єктів благоустрою м. Маріуполь, за використання яких здійснюється плата (внесок) за пайову участь в користуванні об`єктів благоустрою, складає 9, 87 кв.м. (п. 1.2 Договору)

Згідно з п. 1.4 Договору розмір пайової участі (внеску) в користуванні об`єктами благоустрою м. Маріуполь з розрахунку на рік становить 5 981, 22 грн. Щомісячний розмір пайової участі (внеску) в користуванні об`єктами благоустрою м. Маріуполя складає 50, 50 грн. за один квадратний метр площі об`єктів благоустрою, які будуть використані (задіяні) для розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності.

П. 1.5 Договору встановлено, що плата за пайову участь (внесок) в користуванні об`єктами благоустрою здійснюється замовником до 10 числа місяця, наступного за звітним, при розрахунках рівномірно протягом року.

Відповідно до п., 2.1.1 Договору замовник зобов`язується своєчасно оплатити пайову участь (внесок) в користуванні об`єктами благоустрою м. Маріуполь відповідно до умов Договору.

П. 2.4.1 Договору надає позивачу право вимагати від замовника своєчасної оплати пайової участі (внеску) в користуванні об`єктом благоустрою відповідно до умов Договору.

За змістом п. 3.1 Договору у випадку невиконання Замовником умов Договору щодо пайової участі (внесок) в користуванні об`єктом благоустрою м. Маріуполь щодо перерахування в повному обсязі коштів, Уповноважений орган здійснює заходи щодо стягнення вказаних коштів у встановленому порядку.

Згідно з п. 3.4 Договору у разі двомісячної несплати пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою договір розривається в односторонньому порядку. (п. 3.4 Договору)

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Строк дії Договору щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою один рік та продовжується автоматично на строк один рік за відсутності підтверджених фактів систематичного (більше трьох) порушення протягом останнього календарного року.

Строк дії Договору становить з 24 травня 2017 року по 24 травня 2018 року. (п.п. 4.1, 4.2 Договору)

П. 5.7 Договору встановлено, що його підписання означає, що замовник ознайомлений та згоден з вимогами Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності та інших нормативних актів, що регламентують підприємницьку діяльність в м. Маріуполь.

Договір складено, підписано та скріплено печатками сторін без зауважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України констатовано що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на те, що сторони у справі є суб`єктами господарювання у розумінні приписів ст. 2 Господарського кодексу України, суд враховує, що відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

У відповідності до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» до компетенції міських рад відноситься встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність. Згідно із ст. 40 зазначеного Закону, виконавчі органи забезпечують організацію благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Згідно із ст. 28 Закону України «Про регулювання місцебудівної діяльності» розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженому Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10.2011 N 244.

Згідно із ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» власник тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення, розташованої на території об`єкта благоустрою державної та комунальної власності, зобов`язаний забезпечити належне утримання прилеглої до тимчасової споруди території або може брати пайову участь в утриманні цього об`єкта благоустрою на умовах договору, укладеного із підприємством або балансоутримувачем. Фінансування заходів з благоустрою населених пунктів, утримання та ремонт об`єктів благоустрою здійснюється за рахунок коштів їх власників або користувачів, якщо це передбачено умовами відповідних договорів, а також за рахунок пайових внесків власників тимчасових споруд, розміщених на території об`єкта благоустрою, інших передбачених законом джерел фінансування (ст. 36 зазначеного Закону).

На виконання приписів Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» 28 вересня 2016 року Маріупольською міською радою рішенням від 28.09.2016 року № 7/11-729 затверджено «Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності». За змістом вказаного Положення, діючого на час підписання між сторонами спірного договору, порядок користування об`єктом благоустрою передбачав подання суб`єктом господарювання відповідної заяви до Комісії з питань користування об`єктами благоустрою на території м. Маріуполя.

За змістом п.п. 3.6, 3.7 вказаного Положення, після прийняття відповідного рішення , протягом 15 робочих днів суб`єкту господарювання пропонується підписати договір щодо пайової участі в користуванні об`єктами благоустрою за типовою формою наведеною в додатку 5 до Положення та зберігається за останнім право відмовитися від укладання договору.

Суду не надано доказів про визнання зазначеного рішення Ради незаконним або недійсним, тому суд враховує його розгляді цієї справи.

У відповідності до зазначеного Положення, розміщенню тимчасової споруди передує укладання договору про пайову участь в користуванні об`єктом благоустрою, залишаючи за суб`єктом підприємницької діяльності право розмістити тимчасову споруду протягом строку дії договору.

Як зазначає позивач, та не заперечує відповідач, між сторонами 24 травня 2017 року був укладений договір № 785-001 щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою. Оскільки сторонами не доведено іншого, суд виходить з того, що при підписанні договору сторони діяли вільно.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таке імперативне врегулювання договірних відносин, усуває будь-які сумніви щодо юридичного значення умов договору: вони є юридично обов`язковими, гарантують право учасникам договірних відносин бути впевненими в тому, що кожна із сторін має виконувати умови договору належним чином, а цивільні права, що ґрунтуються на його умовах, підлягають захисту в тій же мірі і в той же спосіб, що і права, які прямо передбачені актами цивільного законодавства або випливають із них.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, скориставшись правами та свободами, наданими чинним законодавством України, добровільно уклав Договір щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою, а отже погодився з усіма наслідками, які можуть настати у разі невиконання зобов`язань за Договором. Не обмежуючись строком розміщення тимчасової споруди, відповідач висловив намір її розмістити протягом строку дії договору про пайову участь та сплатити позивачеві 5 981, 22 грн., які зобов`язався внести рівними частинами протягом 12 місяців.

Як вбачається з умов спірного Договору, останній передбачає два шляхи у випадку порушення відповідачем (замовником) зобов`язань за Договором. Відтак, п. 3.4 Договору надає право розірвання Договору в односторонньому порядку у разі двомісячної несплати пайової участі. Разом з тим, п. 6.2 Договору зобов`язує контрагентів письмово повідомити одне одного про таку ініціативу за 30 календарних днів до моменту розірвання правочину.

Окрім викладеного вище, п. 3.1 Договору надає право уповноваженому органу (позивачу) здійснити заходи про стягнення коштів у встановленому порядку.

Враховуючи, що сторонами не надано доказів розірвання Договору або направлення повідомлення про намір його розірвати, а також факт подання позову про стягнення коштів за Договором, суд дійшов висновку про те, що позивач, користуючись наданими йому правами згідно з чинним законодавством та умовами спірного договору, обрав належний спосіб захисту та правомірно вимагає стягнути кошти з відповідача.

Як зазначає позивач та не спростовує відповідач, останній з 10 серпня 2017 року має заборгованість у розмірі 4 727, 14 грн.

Виходячи з принципу змагальності сторін у господарському процесі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається (стаття 74 ГПК України). Позивачем в межах укладеного договору доведено розмір заборгованості відповідач, останній , в свою чергу, не спростував позовні вимоги належними доказами, у зв`язку з чим суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Маріупольської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ МАРІУПОЛЯ» про стягнення внеску за Договором щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою №785-001 від 24.05.2017р. в розмірі 4 727, 14 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛІБ МАРІУПОЛЯ» (87534, Донецька обл., місто Маріуполь, проспект Будівельників, будинок 141-А, ) на користь Маріупольської міської ради Донецької області (87500, Донецька обл., місто Маріуполь, проспект Мира, будинок 70, ) суму внеску за Договором щодо пайової участі в користуванні об`єктом благоустрою №785-001 від 24.05.2017р. в розмірі 4 727, 14 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2 102, 00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів перехідних положень.

Суддя П.В. Демідова

У судовому засіданні 27.05.2020 року складено та підписано повний текст рішення.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua).