ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" травня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1492/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

При секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Ланжерон І К", в особі ліквідатора арбітражного керуючого Білоусова Ігоря Валентиновича про забезпечення доказів шляхом їх витребування до подання позовної заяви від 27.05.2020р. вх. № ГСОО 4-30/20

За участю:

Від Товариства з обмеженою відповідальністю „Ланжерон І К": не з`явився

Від Товариства з обмеженою відповідальністю „Вінагропром": не з`явився

від Товариство з обмеженою відповідальністю "Шампань України": не з`явився

Встановив: 27.05.2020р. до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю „Ланжерон І К", в особі ліквідатора арбітражного керуючого Білоусова Ігоря Валентиновича надійшла заява про забезпечення доказів шляхом їх витребування до подання позовної заяви від 27.05.2020р. вх. № ГСОО 4-30/20, відповідно до якої заявник просить суд забезпечити докази шляхом витребування з Головного управління Державної податкової служби України в Одеській області наступної інформації щодо Товариства з обмеженою відповідальністю „Вінагропром":

- чи здійснювало Товариства з обмеженою відповідальністю „Вінагропром" протягом 2018-2020 років подачу податкової звітності в електронній чи паперовій формі відповідного територіального органу ДПС;

- коли в останній раз така звітність була подана з наданням належним чином завірених копій такої звітності;

- чи проводилися органом ДПС протягом 2016-2020 років перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю „Вінагропром" с наданням належним чином завірених копій документів, які були складені за результатами таких перевірок;

- чи є у Товариства з обмеженою відповідальністю „Вінагропром" діючі рахунки в банківських установах, які були складені за результатами таких перевірок;

- чи є у Товариства з обмеженою відповідальністю „Вінагропром" діючі рахунки в банківських установах; коли такі рахунки були відкриті та закриті.

Також, у поданій заяві заявник просив суд розглянути заяву про забезпечення доказів без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи, оскільки, як зазначав заявник, таке повідомлення може істотно ускладнити отримання відповідних доказів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.05.2020р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „Ланжерон І К" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Білоусова Ігоря Валентиновича про розгляд заяви про забезпечення доказів без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи залишено без задоволення. Призначено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Ланжерон І К" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Білоусова Ігоря Валентиновича про забезпечення доказів шляхом їх витребування до подання позовної заяви від 27.05.2020р. вх. № ГСОО 4-30/20 до розгляду у судовому засіданні на "29" травня 2020 р. о 10:00. Повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінагропром" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Шампань України" про розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Ланжерон І К" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Білоусова Ігоря Валентиновича про забезпечення доказів шляхом їх витребування до подання позовної заяви від 27.05.2020р. вх. № ГСОО 4-30/20, який відбудеться 29.05.2020р. о 10:00.

В обґрунтування заяви про забезпечення доказів шляхом їх витребування до подання позовної заяви від 27.05.2020р. вх. № ГСОО 4-30/20 Товариством з обмеженою відповідальністю „Ланжерон І К", в особі ліквідатора арбітражного керуючого Білоусова Ігоря Валентиновича було зазначено суду наступне.

Заявником було зазначено, що 20 червня 2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінагропром" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шампань України" був укладений Договір купівлі-продажу обладнання в кількості 67 (одиниць), посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Голубенко О.М., та зареєстрований в реєстрі за №408, та пояснено, що вказане обладнання було придбано Товариством з обмеженою відповідальністю "Шампань України" від Фермерського господарства „Агрохолдинг 2007" на підставі договору купівлі-продажу від 26.05.2015р., посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М. , зареєстровано в реєстрі за №770.

Як зазначає заявник, Фермерське господарство „Агрохолдинг 2007" придбало це обладнання у Товариства з обмеженою відповідальністю „Ланжерон І К", від імені якого діяло Публічне акціонерне товариство „Златобанк", на підставі договору купівлі-продажу рухомого майна від 29 грудня 2014р., укладеного між Публічним акціонерним товариством „Златобанк" від імені боржника Товариства з обмеженою відповідальністю „Ланжерон І К" та Фермерським господарством „Агрохолдинг 2007" (зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жуковою Ю.В. у реєстрі за №2147).

Заявник пояснює суду, що ухвалою господарського суду Одеської області від 27.12.2018р. за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Глассрайз" був визнаний недійсним договір купівлі-продажу рухомого майна від 29 грудня 2014р., укладений між Публічним акціонерним товариством „Златобанк" від імені боржника Товариства з обмеженою відповідальністю „Ланжерон І К" та Фермерським господарством „Агрохолдинг 2007", зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жуковою Ю.В. у реєстрі за №2147.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.2019р. ухвала господарського суду Одеської області від 27.12.2018р. залишена без змін, апеляційна скарга Фермерського господарства „Агрохолдинг 2007" без задоволення. Постановою Верховного Суду від 11.10.2019р. ухвала господарського суду Одеської області від 27.12.2018р. та Постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.2019р. залишені в силі, а касаційна скарга Фермерського господарства „Агрохолдинг 2007" без задоволення.

Як зазначає заявник, наразі власником обладнання, яке знаходиться, як вказує заявник у Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінагропром", є Товариство з обмеженою відповідальністю „Ланжерон І К".

На цей час Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінагропром", як особа, яка придбала від Товариства з обмеженою відповідальністю "Шампань України" 67 одиниць спірного обладнання, звернулося з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Одеської області від 27.12.2018р., яка вже була переглянута судами апеляційної та касаційної інстанції.

Заявником було зазначено суду, що своєю апеляційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінагропром", яке, як вказує заявник, є пов`язаною особою з Фермерським господарством „Агрохолдинг 2007" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шампань України", оскільки кінцевим беніфіціарним власником (контролером) указаних підприємств є одна і та сама фізична особа - ОСОБА_1 , намагається досягти перегляду остаточного та обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи й постановлення нового рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Ланжерон І К" вважає, що договір купівлі-продажу обладнання в кількості 67 (одиниць), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінагропром" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шампань України", було укладено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, тобто є фіктивним.

Заявник зазначає, що за наявною у нього інформацією, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінагропром" протягом багатьох років не здійснює господарську діяльність, податкову звітність не подає, рахунків в українських банках не має, за адресою свого місцезнаходження не знаходиться. Обладнання за укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінагропром" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шампань України" договором фактично не передавалося та не оплачувалось і на цей час перебуває у фактичному володінні Товариства з обмеженою відповідальністю "Шампань України".

За посиланням заявника, вказаний договір був укладений фіктивно лише з метою отримання підстав для повторного перегляду судових рішень, законність яких підтвердив Верховний суд, на підставі апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінагропром", чиї права, як особи, яка нібито купила 67 одиниць обладнання, нібито порушені.

З цього приводу Товариство з обмеженою відповідальністю „Ланжерон І К" має намір звернутися з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінагропром" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Шампань України" про визнання договору купівлі-продажу від 20 06.2018р. недійсним.

Заявником було зазначено, що з метою отримання доказів фіктивності указаного правочину до Головного управління Державної податкової служби України в Одеській області був направлений адвокатський запит, з вимогою надання інформації: чи здійснювало/здійснює Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінагропром" протягом 2018-2020 років подачу податкової звітності в електронній чи паперовій формі до відповідного територіального органу ДФС, яку звітність подає та коли в останній раз така звітність була подана (без надання інформації щодо змісту податкової звітності); чи проводилися органом ДФС перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінагропром" протягом 2018-2020 років; чи є у Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінагропром" діючі рахунки в банківських установах (без надання інформації щодо назв банківських установ та номерів рахунків).

21 травня 2020 року адвокат отримав відповідь на свій запит, в якій їй було відмовлено в наданні вказаної інформації (лист від 19.05.2020 року №9799/111/15-32-50-02- 10). Проте, за посиланням заявника, саме за допомогою вказаної інформації можливо довести факт того, що протягом багатьох років Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінагропром" є лише формальною оболонкою юридичної особи, яка не здійснює і не може здійснювати господарську діяльність, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього намірів створити правові наслідки через укладання вищевказаного договору купівлі-продажу.

З урахуванням викладеного, Товариством з обмеженою відповідальністю „Ланжерон І К", посилаючись на ст. 110 ГПК України, було зазначено суду щодо необхідності забезпечити докази шляхом отримання від Головною управління Державної податкової служби України в Одеській області відповідної інформації щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінагропром", саме до подання позовної заяви, оскільки у заявника є підстави припускати, що згодом подання цих доказів стане утрудненим, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінагропром" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Шампань України", які є особами, пов`язаними через свого кінцевого беніфіціарного власника ОСОБА_1 , будуть всіляко затягувати судовий процес, не з`являтися до суду, не отримувати поштову кореспонденцію, яку буде надсилати суд за адресами місцезнаходження вказаних осіб. Внаслідок цього суд не зможе оперативно розглянути в судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Ланжерон І К" про забезпечення доказів, якщо ця заява буде подана після подання позовної заяви.

Приймаючи до уваги викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю „Ланжерон І К", в особі ліквідатора арбітражного керуючого Білоусова Ігоря Валентиновича просить суд забезпечити докази шляхом витребування з Головного управління Державної податкової служби України в Одеській області наступної інформації щодо Товариства з обмеженою відповідальністю „Вінагропром": чи здійснювало Товариства з обмеженою відповідальністю „Вінагропром" протягом 2018-2020 років подачу податкової звітності в електронній чи паперовій формі відповідного територіального органу ДПС; коли в останній раз така звітність була подана з наданням належним чином завірених копій такої звітності; чи проводилися органом ДПС протягом 2016-2020 років перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю „Вінагропром" с наданням належним чином завірених копій документів, які були складені за результатами таких перевірок; чи є у Товариства з обмеженою відповідальністю „Вінагропром" діючі рахунки в банківських установах, які були складені за результатами таких перевірок; чи є у Товариства з обмеженою відповідальністю „Вінагропром" діючі рахунки в банківських установах; коли такі рахунки були відкриті та закриті.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Ланжерон І К", в особі ліквідатора арбітражного керуючого Білоусова Ігоря Валентиновича про забезпечення доказів шляхом їх витребування до подання позовної заяви від 27.05.2020р. вх. № ГСОО 4-30/20, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 110 ГПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Згідно до ч. 2 ст. 110 ГПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч.3, ч. 4 ст. 110 ГПК України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

З правового аналізу названих положень ГПК України вбачається, що така процесуальна дія як забезпечення доказів вчиняється судом лише у випадку доведення особою, яка подала відповідну заяву, факту можливої втрати засобу доказування або того, що збирання чи подання відповідних доказів стане неможливим або утрудненим.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що з матеріалів поданої заяви, пояснень та обґрунтувань, що було викладено Товариством з обмеженою відповідальністю „Ланжерон І К", в особі ліквідатора арбітражного керуючого Білоусова Ігоря Валентиновича у заяві про забезпечення доказів шляхом їх витребування до подання позовної заяви від 27.05.2020р. вх. № ГСОО 4-30/20, не вбачається доказів та підстав, які б засвідчували та надавали змогу встановити, що наразі існують підстави припускати, що засіб доказування, на який посилається заявник, може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Таким чином, жодних обставин щодо можливості втрати засобу доказування або утруднення подання відповідних доказів заявником у заяві про забезпечення доказів не зазначено, а також не надано жодних доказів, які свідчать про наявність таких обставин.

Відповідно до ч.1 ст.112 ГПК України, заява про забезпечення доказів розглядається у судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею.

Згідно з ч. ч.5 ст.112 ГПК України, за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також враховуючи, що Товариством з обмеженою відповідальністю „Ланжерон І К" не надано до суду жодного доказу стосовно наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання цих доказів стане згодом неможливим або утрудненим, що є визначальною підставою для задоволення заяви про забезпечення доказів, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Керуючись зазначеним вище, відповідно до ст. 110, 112, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю „Ланжерон І К", в особі ліквідатора арбітражного керуючого Білоусова Ігоря Валентиновича у задоволенні заяви про забезпечення доказів шляхом їх витребування до подання позовної заяви від 27.05.2020р. вх. № ГСОО 4-30/20.

Ухвала набирає чинності 29.05.2020р. та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Т.Г. Д`яченко