РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.06.2020справа №910/3552/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу №910/3552/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32, літ. А, 3-поверх; ідентифікаційний код 41564379)

до акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815)

про стягнення 5 226,78 грн.,

без виклику представників сторін.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Залізниця) 5 226,78 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 07.02.2018 Товариством та Залізницею укладено договір №07153/ПЗ-2018 про надання послуг (далі - Договір), предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт/імпорт) у вагонах перевізника, вагонах інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги;

- 25.08.2019 відповідачем згідно з перевізними документами №42187476, №42187484, №42187492 та №42187468 прийнято до перевезення по станції Одеса-Порт Одеської залізниці вантаж - вагони залізничні на власних осях, не поіменовані в алфавітному порядку; станція призначення - Рогатин Львівської залізниці; одержувач - Товариство;

- 27.08.2019 Залізницею відповідно до перевізного документа №42293829 прийнято до перевезення по станції Чорноморська Одеської залізниці вантаж - вагони залізничні на власних осях, не поіменовані в алфавітному порядку; станція призначення - Рогатин Львівської залізниці; одержувач - Товариство;

- відповідно до Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Наказ № 644), граничний термін доставки вантажу за перевізними документами: №42187476, №42187484, №42187492 та №42187468 - 30.08.2019; за перевізним документом №42293829 - 01.09.2019;

- натомість Залізницею вантаж за перевізними документами №42187476, №42187484, №42187492, №42187468 та №42293829 доставлено 09.09.2019, чим допущено прострочення доставки на 9 діб за перевізними документами №42187476, №42187484, №42187492, №42187468 та 7 діб за перевізним документом №42293829;

- згідно з графою 49 перевізних документів №42187476, №42187484, №42187492 та №42187468 про прибуття вантажу позивача повідомлено 09.09.2019 о 04 год. 10 хв. та о 04 год. 15 хв.; Товариством 09.09.2019 о 09 год. 15 хв. здійснено розкредитування вказаних перевізних документів, що підтверджується графою 53;

- згідно з графою 49 перевізного документа №42293829 про прибуття вантажу позивача повідомлено 09.09.2019 о 04 год. 15 хв.; Товариством 09.09.2019 о 09 год. 13 хв. здійснено розкредитування вказаного перевізного документа, що підтверджується графою 53;

- позивачем 10.09.2019 за вих. № 1009-394 та №1009-395 на адресу відповідача направлено претензії про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у суму 5 226,78 грн. (розрахованого відповідно до статті 116 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457);

- листом від 23.09.2019 № ЦМ-ЮА-371 відповідачем повідомлено позивача, що заявлені претензії прийняті до розгляду;

- станом на 02.03.2020 (дата підписання позовної заяви) відповіді про задоволення чи відмову у задоволені заявлених претензій позивач не отримав, штраф за несвоєчасну доставку вантажу у суму 5 226,78 грн. відповідачем не сплачений.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

14.04.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що заявлена сума штрафних санкцій є надмірно великою, оскільки прострочення терміну доставки вантажу не завдало жодних збитків вантажоодержувачу та не вплинуло на його господарську діяльність, оскільки не було здійснено прострочення доставки власне вантажу у вигляді сировини, продукції, матеріалів тощо, а матеріали справи не містять доказів, що позивач поніс збитки внаслідок затримки доставки вантажу. У зв`язку з цим Залізниця у відзиві просила суд зменшити розмір заявленого до стягнення штрафу на 50%.

Окрім того, відповідач вказав, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який заявлений в позові, суперечить принципу співмірності з ціною позову; на адресу Залізниці надійшло декілька однотипних позовних заяв Товариства, які підготовлені одним представником та ідентичні за змістом, тому витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 000 грн., на думку відповідача, не підлягають стягненню з Залізниці.

Відповідач також просив суд поновити термін на подання відзиву на позовну заяву, встановлений ухвалою суду від 13.03.2020, з огляду на те, що Залізниці був потрібен час для пошуку та опрацювання залізничних накладних, а також отримання інших документів, необхідних для обґрунтування заперечень відповідача; в час для надання відзиву на всій території України постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 запроваджено карантин, що також погіршило комунікацію між підрозділами відповідача.

Відповідно до частини восьмої статті 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду міста Києва від 13.03.2020 про відкриття провадження у справі встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду відзиву на позов в порядку статті 165 ГПК України з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та доказів надіслання відзиву і доданих до нього документів позивачу.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 13.03.2020 було надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відміткою канцелярії на звороті такої ухвали та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Так, згідно з рекомендованим повідомленням з штрихкодовим ідентифікатором №130 відповідач отримав вказану ухвалу 18.03.2020.

Тобто відповідач мав подати відзив на позов до 02.04.2020 включно. Однак, відзив надійшов до суду з порушенням вказаного строку.

Відповідно до частини другої статті 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З урахуванням зазначеного вище, у тому числі запровадженням карантину, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та продовжити строк для подання відзиву на позов.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

27.03.2020 позивач на виконання вимог ухвали від 13.03.2020 подав суду оригінали документів, копії яких були додані до позовної заяви, що стосуються предмету спору (для огляду судом).

Судом оглянуто оригінали документів та встановлено відповідність наявних в матеріалах справи копій поданим оригіналам. Оригінали документів повернуто позивачу.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

07.02.2018 Товариством (замовник) та Залізницею (перевізник) укладено Договір, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт/імпорт) у вагонах перевізника, вагонах інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до накладних №42187476, №42187484, №42187492 та №.08.2019 Залізниця прийняла до перевезення на станції Одеса-Порт Одеської залізниці вантаж - вагони залізничні на власних осях, не поіменовані в алфавітному порядку, і зобов`язалася доставити його на станцію призначення Рогатин Львівської залізниці; одержувач - Товариство.

Згідно з накладною №.08.2019 Залізниця прийняла до перевезення на станції Чорноморська Одеської залізниці вантаж - вагони залізничні на власних осях, не поіменовані в алфавітному порядку, і зобов`язалася доставити його на станцію призначення Рогатин Львівської залізниці; одержувач - Товариство.

Як вказано в накладних №42187476, №42187484, №42187492 та №42187468 (графа 20) до перевезення Залізницею прийняті порожні власні вагони з-під пшениці, а в накладній №42293829 - порожній власний вагон з-під зерна кукурудзи.

Згідно з відомостями у графі 56 накладних №42187476, №42187484, №42187492 та №42187468 вантаж був прийнятий до перевезення 25.08.2019, а прибув на станцію призначення 09.09.2019, що підтверджено відомостями у графі 51 відповідних накладних. Тобто вантаж за накладними №42187476, №42187484, №42187492 та №42187468 був фактично доставлений за 14 діб.

Відстань перевезення, зазначена у графі 30 накладних №42187476, №42187484, №42187492 та №42187468, становить 709 км., а розмір провізної плати (графа 31 накладних) - 3 442 грн.

Відповідно до відомостей у графі 56 накладної №42293829 вантаж був прийнятий до перевезення 27.08.2019, а прибув на станцію призначення 09.09.2019, що підтверджено відомостями у графі 51 відповідної накладної. Тобто, вантаж за накладною №42293829 був фактично доставлений за 12 діб.

Відстань перевезення, зазначена у графі 30 накладної №42293829, становить 770 км., а розмір провізної плати (графа 31 накладних) - 3 654,60 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлено претензії від 10.09.2019 за вих. № 1009-394 та №1009-395 про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу на загальну суму 5 226,78 грн.

Листом від 23.09.2019 № ЦМ-ЮА-371 відповідачем повідомлено позивача, що заявлені претензії прийняті до розгляду.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Згідно з частиною п`ятою статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до статті 22 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Як передбачено статтею 6 Статуту, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом №644, а також статтею 23 Статуту передбачено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну).

Накладна згідно з Правилами оформлення перевізних документів може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги. Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу (пункт 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом №644).

Статтею 41 Статуту передбачено, що залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до підпункту 1.1.1 пункту 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених Наказом №644, термін доставки вантажу у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками становить 1 (одну) добу на кожні повні та не повні 200 км.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі «Навантаження призначено на __число ___місяць» (пункт 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених Наказом №644).

Згідно з пунктом 2.4 наведених правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до статті 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

За приписами статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

ВИСНОВКИ

З аналізу зазначених нормативно-правових актів вбачається, що нормативний строк доставки вантажу за накладними №42187476, №42187484, №42187492 та №42187468 становить 5 діб: 4 доби (709 км/200 км) + 1 доба (операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу); за накладною №42293829 - 5 діб: 4 доби (770 км/200 км) + 1 доба (операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу).

Тобто доставка вантажу за накладними №42187476, №42187484, №42187492 та №42187468 була прострочена на 9 діб, а за накладною №42293829 - на 7 діб.

З урахуванням положень статті 116 Статуту штраф за несвоєчасну доставку вантажу становить 30% провізної плати, тобто:

- за накладною №42187476 - 3 442*30% = 1 032,60 грн.;

- за накладною №42187484 - 3 442*30% = 1 032,60 грн.;

- за накладною №42187492 - 3 442*30% = 1 032,60 грн.;

- за накладною №42187468 - 3 442*30% = 1 032,60 грн.;

- за накладною №42293829 - 3 654,60*30% = 1 096,38 грн.,

а разом - 5 226,78 грн.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 5 226,78 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Що ж до доводів відповідача стосовно зменшення розміру суми штрафу на 50%, то слід зазначити, що встановлювати конкретний відсоток для зменшення штрафу або для його стягнення (наприклад 2%), суд не має права, оскільки тим самим змінюється розмір штрафу, встановлений Статутом залізниць України (абзац шостий пункту 22 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.2007 №01-8/917 «Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства»).

Також позивач просить стягнути з Залізниці 4 000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Частинами першою і третьою статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої і частини п`ятої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

03.02.2019 адвокатом ОСОБА_1 і Товариством (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 01-02, за умовами якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати клієнту правову допомогу у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до акту № 01-02/34 виконаних робіт (наданих послуг) від 02.03.2020 адвокатом було надано Товариству послуги на загальну суму 4 000 тис. грн.

Оплата позивачем 4 000 грн. за надання правової допомоги підтверджується платіжним дорученням від 02.03.2020 № 397.

Враховуючи обсяг наданої адвокатом позивачу правничої допомоги, а також задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд дійшов висновку про те, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 000 грн. є співрозмірними заявленим позовним вимогам, а тому вбачає за можливе у вказаній сумі витрати покласти на Залізницю.

За приписами статті 129 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 247-252 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32, літ. А, 3-поверх; ідентифікаційний код 41564379) до акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) про стягнення 5 226,78 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32, літ. А, 3-поверх; ідентифікаційний код 41564379): 5 226 (п`ять тисяч двісті двадцять шість) грн. 78 коп. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. судового збору та 4 000 (чотири тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.06.2020.

Суддя О.В. Марченко