ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" травня 2020 р. Справа № 924/392/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"

до ОСОБА_1

про стягнення 17843,04 грн., з яких 17037,83 грн. заборгованість за кредитом, 800,00 грн. борг по відсотках у вигляді щомісячної комісії, 2,97 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 2,24 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань

Представники сторін: не викликались

Процесуальні дії по справі.

02.04.2020 року до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення 17843,04 грн., з яких 17037,83 грн. заборгованість за кредитом, 800,00 грн. борг по відсотках у вигляді щомісячної комісії, 2,97 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 2,24 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань, заявлені згідно заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" від 03.06.2019р. та розділу 3.2.8 Умов та правил надання кредиту "Кредит КУБ", яку підписано із використання електронного цифрового підпису будучи зареєстрованою як фізична особа - підприємець, яка станом на дату звернення з позовом до суду припинила свою підприємницьку діяльність.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2020 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

З огляду на те, що при відкритті провадження у справі, судом встановлено, що відповідачем є фізична особа, що не є підприємцем, у відповідності до ст. 176 ГПК України ухвалою суду від 06.04.2020р. зобов`язано Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС України у Хмельницькій області надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

21.04.2020р. на адресу суду надійшла довідка Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС України у Хмельницькій області про реєстрацію місця проживання / перебування особи ОСОБА_1 з 11.07.2013р. за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 24.04.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Вказана ухвала надіслана та вручена сторонам, що підтверджується судовими повістками про вручення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення 17843,04 грн., з яких 17037,83 грн. заборгованість за кредитом, 800,00 грн. борг по відсотках у вигляді щомісячної комісії, 2,97 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 2,24 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.06.2019р. ФОП Яворською Ольгою Миколаївною через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису Анкету-заяву на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг "КУБ" (далі Умови), відповідно до якої позичальник приєднався до розділу 3.2.8. Умов, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ „Приватбанк: //privatbank.ua та затверджених рішенням Правління ПАТ КБ "Приватбанк" згідно протоколу №10 від 09.02.2017р. На думку позивача, 03.06.2019р. було укладено кредитний договір, який за своєю правовою природою є договором приєднання та складається із Анкети-заяви та Умов, на виконання якого позивачем перераховано відповідачу 50000,00 грн. У зв`язку з простроченням сплати боргу позивач нарахував до стягнення відсотки у вигляді щомісячної комісії, відсотки, нараховані на прострочену заборгованість та пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань. При цьому, у позові вказано, що ОСОБА_2 О ОСОБА_3 припинила свою господарську діяльність 11.12.2019р., про що внесено відповідний запис в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Позивач посилаючись на ст.ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, зазначає, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, з огляду на що останній звернувся до господарського суду з даним позовом.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

03.06.2019р. між акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (банк) та фізичною особою - підприємцем Яворською Ольгою Миколаївною (клієнт) через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням електронного цифрового підпису підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі Умови) на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України шляхом приєднання до розділу 3.2.8 Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі Умови), що розміщені на сайті ПАТ КБ "Приватбанк" pb.ua.

Ця заява та Умови разом складають кредитний договір між Банком та Клієнтом. У п. 1 заяви визначено істотні умови кредитного договору, зокрема:

Пункт 1.1 заяви передбачає, що Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності клієнта в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та інших винагород в обумовлені цим договором терміни.

За змістом п. 1.2 заяви розмір кредиту: 50000,00 грн.

Строк кредиту - 12 місяців з дати видачі коштів клієнту (п. 1.3 заяви).

У п. 1.4 узгоджено, що проценти за користування кредитом перші 6 місяців 1,8% в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця 1,6 % в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашені кредиту).

В пункті 1.5 заяви визначено порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця, починаючи з місяця , наступного за місяцем видачі коштів клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом.

Відповідно до п. 1.6 заяви у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5 цієї заяви, клієнт зобов`язаний додатково до процентів, вказаних у п. 1.4, сплатити Банку проценти у розмірі 4% на місяць від суми простроченої заборгованості та неустойку в розмірі і згідно розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг.

У графіку погашення основної суми боргу та процентів за кредитом (додаток №1 до заяви) сторонами узгоджено, що з 1-го місяця по 6-ий місяць сплачується сума процентів в розмірі 900,00 грн. щомісяця, а з 7-го по 12-ий сума процентів - 800,00 грн. та 4166,67 грн. сума кредиту, що в загальному розмірі складає 4966,67 грн. та 5066,67 грн. щомісяця.

03.06.2019р. позивачем було перераховано на рахунок ФОП Яворської О.М. кредитні кошти у розмірі 50000,00 грн., що підтверджується випискою з рахунку відповідача за період 03.06.2019-03.03.2020.

АТ КБ "Приватбанк" додано Витяг з "Умов та правил надання банківських послуг" (Розділ 3.2.8 Умови та правила надання кредиту «Кредит КУБ»), затверджений на засідання правління АТ КБ «Приватбанк» від 09.02.2017р., протокол №10.

У пункті 3.2.8.1 Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий "Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуги «КУБ» (далі - Заява), а також в системі Приват24. Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі «Paperless» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги. Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам Національного Банку України, які регулюють кредитні відносини.

Відповідно до п. 3.2.8.3.1 Умов повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві.

Пунктом 3.2.8.3.1.3. передбачено, що клієнт доручає Банку щомісячно у строки, зазначені в заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у Банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Згідно зі ст.ст. 212, 651 ЦКУ при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-ого дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (Банк здійснює інформування Клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, sms-повідомлення або інших)). При непогашенні заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу.

Відповідно до п. 3.2.8.3.2. Умов, за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в заяві та тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п. 3.2.8.6.2.).

При порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому у заяві. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку, передбаченого п. 3.2.8.3.1, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення (п. 3.2.8.3.3. Умов ).

За змістом п. 3.2.8.6.2 при настанні будь-якої з наведених подій, в тому числі порушення клієнтом будь-яких зобов`язань, передбачених умовами видачі та погашення кредиту, Банк на свій розсуд має право:

а) змінити умови видачі та надання кредиту вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування, виконання інших зобов`язань за кредитом у повному обсязі, шляхом надсилання повідомлення. При цьому, згідно зі ст.ст. 212; 611; 651 ЦКУ за зобов`язаннями, терміни яких не настали, терміни вважаються такими, що настали в зазначену у повідомленні дату. В цю дату клієнт зобов`язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за кредитом.

або:

б) розірвати договір у судовому порядку. При цьому в останній день дії договору клієнт зобов`язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором;

або:

в) відповідно до ст. 651 ЦКУ, ст. 188 Господарського кодексу України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням клієнту повідомлення. У зазначену в повідомленні дату договір вважається розірваним. При цьому в останній день дії договору клієнт зобов`язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за договором. Одностороння відмова від цього договору не звільняє клієнта від відповідальності за порушення зобов`язань за цим договором.

За змістом п. 3.2.8.8.2 забезпеченням виконання зобов`язань клієнтом - юридичною особою за цим договором є укладення договору поруки.

Нарахування прострочених процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується (п. 3.2.8.9.2 Умов).

Згідно п. 3.2.8.9.3 Умов сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у заяві (п. 3.2.8.3.1.).

Відповідно до п. 3.2.8.9.6. Умов, зобов`язання за цим договором виконуються в такій послідовності: кошти, отримані від клієнта, а також від інших уповноважених органів/ осіб, для погашення заборгованості за цим договором, перш за все спрямовуються для відшкодування витрат/збитків Банку згідно з п.п. 3.2.8.5.14 цього договору, далі для погашення неустойки згідно з розділом 5 цього договору, далі - прострочених процентів, далі простроченого кредиту, далі процентів, далі - кредиту. Остаточне погашення заборгованості за цим договором проводиться не пізніше дати, зазначеної в п. 3.2.8.9.3. цього договору. У разі несплати процентів у відповідні дати сплати, визначені в цьому договорі, вони вважаються простроченими. У разі розрахунку витрат банку згідно з п.п.3.2.8.5.14, цього договору за згодою сторін можлива зміна термінів погашення кредиту.

Пунктом 3.2.8.9.7 Умов передбачено, що розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані в заяві, кожного місяця, на наступний день після дня отримання клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту.

Згідно з п. 3.2.8.10.1 Умов у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.8.3.2, 3.2.8.3.1, п. 3.2.8.9 цього договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Договір є чинним з моменту підписання клієнтом Заяви про приєднання та перерахування Банком кредитних коштів на рахунок клієнта. Строк дії договору встановлюється з дня його укладання і до повного виконання сторонами зобов`язань за договором (п. 3.2.8.11 Умов).

За змістом наданої позивачем виписки по рахунку ФОП Яворської О.М. у період з 03.06.2019р. по 26.02.2020р. відповідач частково сплачувала щомісячно заборгованість за тілом кредиту, відсотками та пенею, внаслідок чого станом на 03.03.2020р. вихідний залишок по кредиту склав - 17037,83 грн., щомісячній комісії - 800,00 грн., відсотках на прострочену заборгованість - 2,97 грн. та пені - 2,24 грн.

22.01.2020р. позивач надіслав відповідачу повідомлення, за змістом якого АТ "КБ "Приватбанк" посилаючись на порушення умов договору від 03.06.2019р., просив позичальника у строк до 02.03.2020р. погасити прострочену заборгованість, яка складає 5135,37 грн. У повідомленні позивач зазначив, що в разі несплати простроченої заборгованості у вищевказаний строк, кредитний договір на підставі п. 3.2.8.6.2 та ст. 651 ЦК України буде розірваний починаючи з 03.03.2020р. До повідомлення додано докази надіслання останнього відповідачу.

Позивач, посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору №б/н від 03.06.19р., звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 17037,83 грн. заборгованості за кредитом, 800,00 грн. боргу по відсотках у вигляді щомісячної комісії, 2,97 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 2,24 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.06.2019р. між акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (банк) та ФОП Яворською Ольгою Миколаївною (клієнт) через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням електронного цифрового підпису підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі Умови) на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України шляхом приєднання до розділу 3.2.8 Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі Умови), що розміщені на сайті ПАТ КБ "Приватбанк" pb.ua. Вказані заява і Умови складають кредитний договір.

Укладений між позивачем та відповідачем договір є змішаним за своєю правовою природою, оскільки містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору. Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

03.06.2019р. позивачем було перераховано на рахунок ФОП Яворської О.М. кредитні кошти у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується випискою з рахунку відповідача.

Відповідно до ст.ст. 51, 52 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 О.М. припинила свою господарську діяльність 11.12.2019р., про що внесено відповідний запис в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У відповідності до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019р. по справі № 910/8729/18 зазначено, що за змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідач частково погашав заборгованість по кредиту, внаслідок чого у період з 03.06.2019р. по 26.02.2020р. залишок боргу склав - 17037,83 грн., докази оплати якого в матеріалах справи відсутні.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 Цивільного кодексу України, згідно з якою якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку частини другої статті 1050 ЦК України на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і звернення до суду.

Позивач скористався своїм правом вимоги дострокового повернення частини позики, що залишилася несплаченою, шляхом звернення з відповідним позовом до суду.

У підпункті в пункту 3.2.8.6.2. Умов та правил надання банківських послуг банку надано право у випадку порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого цим розділом Умов згідно ст. 651 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України здійснити одностороннє розірвання договору з надіслання Клієнту повідомлення.

У зазначену в повідомленні дату, договір вважається розірваним. При цьому, в останній день дії договору клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання. Одностороння відмова від цього договору не звільняє клієнта від відповідальності за порушення зобов`язань.

У ч. 3 ст. 651 ЦК України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

22.01.2020р. позивач надіслав відповідачу повідомлення, за змістом якого ПАТ "КБ "Приватбанк" посилаючись на порушення умов договору від 03.06.2019р., просив позичальника у строк до 02.03.2020р. погасити прострочену заборгованість, яка складає 5135,37 грн. У повідомленні зазначено, що в разі несплати простроченої заборгованості у вищевказаний строк, кредитний договір на підставі п. 3.2.8.6.2 та ст. 651 ЦК України буде розірваний починаючи з 03.03.2020р.

З урахуванням вищевикладеного, кредитний договір б/н від 03.06.2019р. з 03.03.2020 р. розірвано в односторонньому порядку позивачем, що не звільняє відповідача від відповідальності за порушення зобов`язань. Крім того, у п. 3.2.8.11 Умов визначено строк дії договору до повного виконання сторонами зобов`язань за договором.

Оскільки заборгованість відповідача за кредитом підтверджується матеріалами справи та з огляду на відсутність доказів повернення кредитних коштів, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення основної суми заборгованості в розмірі 17037,83 грн.

Банк, пред`являючи вимогу про погашення кредиту, просить у тому числі, крім заборгованості по кредиту, стягнути 800,00 грн. боргу по відсотках у вигляді щомісячної комісії, 2,97 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 2,24 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом п. 1.4. заяви сторони погодили розмір процентів за користування кредитом перші 6 місяців 1,8% в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця 1,6 % в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашені кредиту).

У п. 1.5. заяви сторонами визначено порядок погашення кредиту: щомісяця починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів клієнту передбачено адаптований графік (на вибір клієнта та за узгодження з Банком): 6 місяців користування кредитом - погашення тільки процентів, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; інші 6 місяців користування кредитом - погашення основного боргу рівними частинами з процентами, до календарного числа місяця, в який було надано кредит, включно з цим числом.

У графіку погашення основної суми боргу та процентів за кредитом (додаток №1 до заяви) сторонами узгоджено, що з 1-го місяця по 6-ий місяць сплачується сума процентів в розмірі 900,00 грн. щомісяця, а з 7-го по 12-ий місяць сума процентів - 800,00 грн. та 4166,67 грн. сума кредиту, що в загальному розмірі складає 4966,67 грн. та 5066,67 грн. щомісяця.

На виконання вищевказаного графіку погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, а також узгодженого у заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" розміру відсотків у вигляді щомісячної комісії, за змістом виписки по рахунку за 03.03.2019-03.03.2020 відповідач погашав проценти по кредитному договору, однак станом на 03.03.2020р. залишок несплачених процентів нарахованих на прострочену заборгованість склав 2,97 грн. та відсотків у вигляді щомісячної комісії - 800,00 грн.

У розрахунку позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем періодично сплачувались кошти на погашення щомісячної комісії та пені загалом на суму 7376,25 грн., які позивачем спрямовано на погашення боргу по щомісячній комісії 7000,00 грн. та пені 376,25 грн., залишок заборгованості по яких станом на 03.03.2020р. склав 800,00 грн. по щомісячній комісії та 2,24 грн. по пені.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Положеннями ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

З матеріалів справи вбачається, що заява від 03.06.2019р. не містить обумовленого сторонами виду та розміру неустойки, яка підлягає нарахуванню у випадках несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, а лише містить відсильну умову (п. 1.6 заяви), що неустойка в цьому випадку сплачується в розмірі та порядку, передбаченому п. 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що ФОП Яворська О.М. надала згоду на приєднання до розділу 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг саме у тій редакції (дата якої не зазначена позивачем), що додана АТ КБ «Приватбанк» до позовної заяви.

Наданий позивачем витяг з "Умов та правил надання банківських послуг" не приймається судом у якості належного доказу, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (позивача), яка може вносити відповідні зміни в Умови. Окрім цього, Умови на які посилається позивач, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору ані щодо будь-яких встановлених ними нових Умов та правил чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, ані щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені.

Крім того, відсутні докази на підтвердження дати публікації Умов та набрання чинності (введення у дію), а також розміщення саме цих документів на сайті Приватбанку у загальному доступі та копії локального акту позивача про їх затвердження та введення в дію.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. по справі №342/180/17 зазначено, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

З урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 03.07.2019р. по справі №342/180/17, суд вважає, що Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщений на сайті: https://privatbank.ua/, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 03.06.2019 року шляхом підписання заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

При цьому, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ФОП Яворською О.М. АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог про повідомлення клієнта про умови кредитування та узгодження із останнім саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

З огляду на відсутність в заяві від 03.06.2019р. домовленості сторін про вид та розмір неустойки за несвоєчасне погашення кредиту та відсутність інших доказів, які би свідчили про погодження сторонами в письмовій формі відповідальності (пені) позичальника за несвоєчасне погашення кредиту, підстави для зарахування сплачених сум на погашення кредиту в рахунок погашення нарахованої Банком пені відсутні.

Таким чином, сплачені відповідачем кошти на погашення пені в розмірі 376,25 грн. зараховуються в погашення боргу по щомісячній комісії, внаслідок чого залишок боргу по останній складає 423,75 грн.

Водночас, станом на момент вирішення спору по суті докази сплати грошових коштів в сумі 17037,83 грн. заборгованості за кредитом, 423,75 грн. боргу по відсотках у вигляді щомісячної комісії, 2,97 грн. заборгованості за відсотками відповідачем до матеріалів справи не додано та останнім не спростовано.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає правомірними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 17037,83 грн. заборгованості за кредитом, 423,75 грн. боргу по відсотках у вигляді щомісячної комісії, 2,97 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, з огляду на що позов підлягає задоволенню частково. У решті позову належить відмовити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення 17843,04 грн., з яких 17037,83 грн. заборгованість за кредитом, 800,00 грн. борг по відсотках у вигляді щомісячної комісії, 2,97 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 2,24 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, ідентифікаційний код 14360570) 17037,83 грн. заборгованості за кредитом, 423,75 грн. боргу по відсотках у вигляді щомісячної комісії, 2,97 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 2057,44 грн. витрат по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину (ч. 4 розділу Х ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням ч. 4 Розділу X "Прикінцеві положення" та пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Рішення складено та підписано 28.05.2020р.

Суддя А.М. Яроцький

Віддрук. у 3 прим. (всім рекомендованим з повідомл.):

1- до справи, 2 - позивачу - 49027, м. Дніпро, а/с 1800;

3 - відповідачу - АДРЕСА_2