ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" травня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1456/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г., розглянувши заяву Акціонерного товариства „Банк Кредит Дніпро від 25.05.2020р. вх. № ГСОО 2-2033/20 про забезпечення позову, поданому разом з позовною заявою від 25.05.2020 р. за вх. № ГСОО 1498/20 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Криничне, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 620600,92 грн.

Заява Акціонерного товариства „Банк Кредит від 25.05.2020р. вх. № ГСОО 2-2033/20 про забезпечення позову розглядається судом відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України без повідомлення учасників справи.

Встановив: Позивач Акціонерне товариство „Банк Кредит Дніпро звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Криничне, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 620600,92 грн.

Позовні вимоги Акціонерного товариства „Банк Кредит Дніпро обґрунтовано неналежним виконанням з боку позичальника - Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Криничне прийнятих на себе зобов`язань за умовами Кредитного договору №180119-АЕ від 18.01.2019р., та направлено на стягнення з Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Криничне та з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як солідарних поручителів за Договором поруки №180119-П/1 від 18.01.2019р. та Договором поруки №180119-П/2 від 18.01.2019р., відповідно, заборгованості по Кредитному договору №180119-АЕ від 18.01.2019р. у розмірі 620600,92 грн., яка складається з заборгованості за простроченим кредитом у розмірі 499998,82 грн., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 92937,05 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 21967,16 грн., пені за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 2809,96 грн., інфляційних втрат за непогашення кредиту у розмірі 9999,98 грн. та інфляційних втрат за непогашення відсотків.

Одночасно з поданням позовної заяви до суду, Акціонерним товариством „Банк Кредит Дніпро 25.05.2020р. вх. № ГСОО 2-2033/20 було подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просить суд:

1) накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 : земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14; кадастровий номер: :01:001:0878, площею (га): 2.0941; дата державної реєстрації земельної ділянки: 31.01.2015; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Відділ Держземагентства у Белградському районі Одеської області; цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; адреса розташування: Одеська обл., Белградський р., с/рада. Криничненська; яка належить на підставі: свідоцтво про право власності, серія та номер: 35110737, виданий 18.03.2015, видавник: Реєстраційна служба Белградського районного управління юстиції в Одеській області;

2) накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_2 :

- житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214;

загальна площа (кв.м): 172.6, житлова площа (кв.м): 104.6; опис майна: житловий будинок - А, сарай - Б, Г, навіс - В, гараж - Д, вбиральня - Е, дворові споруди - № 1-4 ; адреса: Одеська обл., Белградський р., с. Криничне, вулиця Поштова, будинок 4; підстава виникнення права власності: рішення суду, серія та номер: 497/1553/18, виданий 06.11.2018, видавник: Белградський районний суд Одеської області;

- земельну ділянку; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214; кадастровий номер: :01:001:0711; площею (га): 1.1801; цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; підстава виникнення права власності: рішення суду, серія та номер: 497/1860/17, виданий 15.02.2018, видавник: Белградський районний суд Одеської області; ухвала суду, серія та номер: 497/1860/17, виданий 02.05.2018, видавник: Белградський районний суд Одеської області; ухвала суду, серія та номер: 497/1860/17, виданий 08.06.2018, видавник: Болградський районний суд Одеської області;

-земельну ділянку; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220 кадастровий номер: :01:003:0051; площею (га): 3.159; цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; номер запису про право власності: 27045036 підстава виникнення права власності: рішення суду, серія та номер: 497/1860/17, виданий 15.02.2018, видавник: Болградський районний суд Одеської області; ухвала суду, серія та номер: 497/1860/17, виданий 02.05.2018, видавник: Болградський районний суд Одеської області; ухвала суду, серія та номер: 497/1860/17, виданий 08.06.2018, видавник: Болградський районний суд Одеської області;

- земельну ділянку; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220 кадастровий номер: :01:003:0062; площею(га): 3.2251; цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; підстава виникнення права власності: ухвала суду, серія та номер: 497/1860/17, виданий 08.06.2018, видавник: Болградський районний суд Одеської області; рішення суду, серія та номер: 497/1860/17, виданий 15.02.2018, видавник: Болградський районний суд Одеської області; ухвала суду, серія та номер: 497/1860/17, виданий 02.05.2018, видавник: Болградський районний суд Одеської області;

-земельну ділянку; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214; кадастровий номер: :01:005:1828; площею (га): 1.0509; дата державної реєстрації земельної ділянки: 23.08.2016; цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; адреса: Одеська обл., Болградський р., с/рада. Криничненська; підстава виникнення права власності: рішення місцевого органу державної виконавчої влади, серія та номер: 415/А-2016, виданий 10.10.2016, видавник: Белградська районна державна адміністрація Одеської області;

-земельну ділянку; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214; кадастровий номер: :01:002:0123; площею (га): 1.2218, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; Адреса: Одеська обл., Болградський р., с/рада. Криничненська Актуальна; підстава виникнення права власності: рішення місцевого органу державної виконавчої влади, серія та номер: 415/А-2016, виданий 10.10.2016, видавник: Болградська районна державна адміністрація Одеської області;

- автомобіль ОАЕ/УОО БЕОАМ2А 1999 року випуску.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову від 25.05.2019р. вх. № ГСОО 2-2033/20 Акціонерним товариством „Банк Кредит Дніпро було зазначено суду наступне.

Позивач зазначає, що 18.01.2019р. між Акціонерним товариством „Банк Кредит Дніпро та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „Криничне, як позичальником, було укладено Кредитний договір № 180119-АЕ, згідно з п.1.1. якого на умовах цього договору банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування, що дорівнює 1000000,00 грн., на строк до „25 березня 2020.

Позивач було пояснено суду, що в якості забезпечення кредитного договору 18.01.2019р. між Акціонерним товариством „Банк Кредит Дніпро та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки №180119-П/1, згідно з п.1.1. якого поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання боржником - Сільськогосподарський виробничий кооператив „Криничне у повному обсязі своїх зобов`язань за Кредитним договором від 18.01.2019р. №180119-АЕ, який було укладено між кредитором та боржником та додатковими договорами до нього, які укладені та/або можуть бути укладені в майбутньому, згідно з якими боржнику відкрито не відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування, що дорівнює 1000000,00 грн., на строк до „25 березня 2020р. включно, зі сплатою процентів за 23.0% процентів річних з можливістю збільшення розміру процентної ставки до 28,0% процентів річних у випадку порушення/неналежного виконання умов кредитного договору, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових виплат, передбачених в кредитному договорі, виконання усіх інших грошових зобов`язань боржника перед кредитором, що виникли із кредитного договору в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором та/або цим договором.

Також, як пояснює позивач, 18.01.2019р. між Акціонерним товариством „Банк Кредит Дніпро та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №180119-П/2, згідно з п.1.1. якого поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання боржником - Сільськогосподарський виробничий кооператив „Криничне у повному обсязі своїх зобов`язань за Кредитним договором від 18.01.2019р.№180119-АЕ, який було укладено між кредитором та боржником та додатковими договорами до нього, які укладені та/або можуть бути укладені в майбутньому, згідно з якими боржнику відкрито не відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування, що дорівнює 1000000,00 грн., на строк до „25 березня 2020р. включно, зі сплатою процентів за 23,0% процентів річних з можливістю збільшення розміру процентної ставки до 28,0% процентів річних у випадку порушення/неналежного виконання умов кредитного договору, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових виплат, передбачених в кредитному договорі, виконання усіх інших грошових зобов`язань боржника перед кредитором, що виникли із кредитного договору в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором та/або цим договором.

Ґрунтуючи заявлені позовні вимоги, позивачем зазначалось, що поручителі зобов`язалися перед кредитором солідарно відповідати за належне виконання умов кредитного договору Строк повернення кредиту та сплати відсотків настав 25.03.2020р., проте, станом на дату подання цієї заяви, як вказує позивач, кредит не повернуто, а відсотки не сплачено, що свідчить, за посиланням позивача, про ухилення від виконання зобов`язань.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Акціонерним товариством „Банк Кредит Дніпро зазначалось суду, що станом на сьогодні процедура відчуження нерухомого та рухового майна дуже скоротилася, здійснити відчуження нерухомого та рухомого майна можливо за декілька годин, що у разі відсутності грошових коштів у боржників призведе до ускладнення або неможливості виконання рішення суду про стягнення заборгованості.

Також позивачем до поданої заяви про забезпечення позову було додано Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджують право власності на об`єкти нерухомості, що визначені позивачем.

За посиланням позивача, вищевказані обставини та докази, вказують про наявність достатньо обґрунтованого побоювання того, що боржники перереєструють належне їм майно на інших пов`язаних осіб, в результаті чого рішення суду буде невиконане, а отже інститут судового захисту виявиться неефективним та недієвим.

Крім того, позивачем було зазначено суду, що вжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідачів, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог та сприятимуть його виконанню. Тоді як невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, що, у свою чергу, призведе до нівелювання функції судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Як пояснює позивач, накладення арешту на нерухоме майно, ніяким чином не порушує права власника, оскільки заборона відбувається на папері та в подальшому вноситься у реєстр і такі дії спрямовані лише на реальний захист прав кредитора передбачених Конституцією України. Таким чином, за твердженням позивача, з метою унеможливлення власником, здійснення дій за яких буде неможливо виконати рішення суду, та позивач вважає за доцільне та можливе просити суд в оперативному порядку забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно відповідачів.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства „Банк Кредит Дніпро від 25.05.2019р. вх. № ГСОО 2-2033/20, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до позовної заяви, 18.01.2019р. між Акціонерним товариством „Банк Кредит Дніпро та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „Криничне, як позичальником, було укладено Кредитний договір № 180119-АЕ, згідно з п.1.1. якого на умовах цього договору банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування, що дорівнює 1000000,00 грн., на строк до „25 березня 2020, а позичальник зобов`язується отримати кредит за цільовим призначенням, сплатити плату за користування кредитом, повернути кредит у повному обсязі у строки та в порядку, передбаченому Договором, а також належно та у повному обсязі виконати усі інші умови, передбачені цим Договором.

Також, з наданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що в якості забезпечення кредитного договору 18.01.2019р. між Акціонерним товариством „Банк Кредит Дніпро та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки №180119-П/1, згідно з п.1.1. якого поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання боржником - Сільськогосподарський виробничий кооператив „Криничне у повному обсязі своїх зобов`язань за Кредитним договором від 18.01.2019р. №180119-АЕ, який було укладено між кредитором та боржником та додатковими договорами до нього, які укладені та/або можуть бути укладені в майбутньому, згідно з якими боржнику відкрито не відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування, що дорівнює 1000000,00 грн., на строк до „25 березня 2020р. включно, зі сплатою процентів за 23.0% процентів річних з можливістю збільшення розміру процентної ставки до 28,0% процентів річних у випадку порушення/неналежного виконання умов кредитного договору, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових виплат, передбачених в кредитному договорі, виконання усіх інших грошових зобов`язань боржника перед кредитором, що виникли із кредитного договору в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором та/або цим договором.

Та 18.01.2019р. між Акціонерним товариством „Банк Кредит Дніпро та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №180119-П/2, згідно з п.1.1. якого поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання боржником - Сільськогосподарський виробничий кооператив „Криничне у повному обсязі своїх зобов`язань за Кредитним договором від 18.01.2019р.№180119-АЕ, який було укладено між кредитором та боржником та додатковими договорами до нього, які укладені та/або можуть бути укладені в майбутньому, згідно з якими боржнику відкрито не відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування, що дорівнює 1000000,00 грн., на строк до „25 березня 2020р. включно, зі сплатою процентів за 23,0% процентів річних з можливістю збільшення розміру процентної ставки до 28,0% процентів річних у випадку порушення/неналежного виконання умов кредитного договору, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових виплат, передбачених в кредитному договорі, виконання усіх інших грошових зобов`язань боржника перед кредитором, що виникли із кредитного договору в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором та/або цим договором.

Відповідно до 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; виключено; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; виключено; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Положеннями абз. 1 ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.138 ГПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16).

Судом встановлено, що позовні вимоги Акціонерного товариства „Банк Кредит Дніпро обґрунтовано неналежним виконанням з боку позичальника - Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Криничне прийнятих на себе зобов`язань за умовами Кредитного договору №180119-АЕ від 18.01.2019р. та направлено на стягнення з Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Криничне та з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як солідарних поручителів за Договором поруки №180119-П/1 від 18.01.2019р. та Договором поруки №180119-П/2 від 18.01.2019р., відповідно, заборгованості по Кредитному договору №180119-АЕ від 18.01.2019р. у розмірі 620600,92 грн., яка складається з заборгованості за простроченим кредитом у розмірі 499998,82 грн., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 92937,05 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 21967,16 грн., пені за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 2809,96 грн., інфляційних втрат за непогашення кредиту у розмірі 9999,98 грн. та інфляційних втрат за непогашення відсотків.

Отже, відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Суд зазнає, що позивачем не забезпечено надання належних доказів того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , щодо майна корих заявлено вимоги про накладення арешту, наразі вчиняють дії щодо відчуження свого майна на користь інших осіб. Також позивачем не здійснено забезпечення надання доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснюють якісь дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Між тим, на переконання суду, у заяві позивача про забезпечення позову відсутні посилання на наявність будь-яких доказів задля встановлення обставин, з якими позивачем пов`язується необхідність застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, господарський суд зазначає, що така підстава, як факт ухилення відповідачів від виконання зобов`язань за спірними договорами, не може бути безумовною підставою для забезпечення позову, а невиконання зобов`язань відповідачами ще потребує доведення, тому не можна розглядати твердження позивача, як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення поданого позову.

Згідно з ст. 140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про відмову Акціонерному товариству „Банк Кредит Дніпро у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

Керуючись ст.ст.136-138,140,234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству „Банк Кредит Дніпро у задоволенні заяви про забезпечення позову від 25.05.2019р. вх. № ГСОО 2-2033/20.

Ухвала набирає чинності 27.05.2019р. та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Т.Г. Д`яченко