За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОПРОМ"
про стягнення 11 185, 29 грн.
Суддя Літвінова М.Є.
Без виклику представників учасників справи.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.11.2016 у справі № 910/17943/16 позовні вимоги задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОПРОМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" 6 122 грн. 78 коп. основного боргу, 948 грн. 00 коп. 3% річних, 4 114 грн. 51 коп. інфляційних втрат, 1 378 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору, 600 грн. 00 коп. витрат по оплаті послуг адвоката.

09.12.2016 року Господарським судом міста Києва видано наказ про примусове виконання вищевказаного судового рішення.

30.04.2020 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2020 року скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" задоволено.

18.05.2020 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника стягувача надійшла заява про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/17943/16, в якій стягувач просить суд стягнути з Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 550, 00 грн.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст.244 Господарського процесуального кодексу України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Дослідивши заяву стягувача (заявника) про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вирішив задовольнити її з таких підстав.

Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 344 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала за наслідками розгляду скарги була постановлена 13.05.2020, а 18.05.2020 заявником подано заяву про покладення на Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України додаткових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 550, 00 грн., в підтвердження понесення яких, скаржником додано: Договір № 03-03-2020 про надання адвокатських послуг, акт прийому - передачі документів від 03.03.2020, акт здачі - приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14.05.2020, квитанцію № 0.0..1 від 15.05.2020 на суму 5 550, 00 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 29.10.2009, посвідчення адвоката.

При цьому, судом враховано, що заявлений до відшкодування розмір судових витрат не є надмірним та завищеним, оскільки відповідає як принципам матеріального (договірного) права, так і процесуального права (оскільки висвітлює затрати по роботі адвоката у даній справі), що відповідає правовим позиціям, викладеним Верховним Судом у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та у постановах від 25.04.2018 у справі №922/3142/17, від 02.05.2018 у справі №910/22350/16, від 11.06.2018 року у справі №923/567/17.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак, Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги через їх неспівмірність.

Відтак, з огляду на надані скаржником докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі, враховуючи, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2020 скаргу ТОВ "Компанія "Нотапс" на бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України під час виконання наказу господарського суду міста Києва від 09.12.2016 у справі № 910/17943/16 задоволено і при прийнятті ухвали судом не вирішено питання про розподіл судових витрат понесених скаржником під час розгляду скарги на дії ДВС та додаткової роботи на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, про необхідність розподілу судових витрат за правилами, шляхом їх покладення на орган державної виконавчої служби.

Керуючись статтями 123, 129, 234, 244, 344 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НОТАПС" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/17943/16 задовольнити.

2. Стягнути з Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (03127, місто Київ, вулиця Ломоносова, будинок 22/15; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" (03187, місто Київ, вулиця Академіка Глушкова, будинок 40, корпус 5, офіс 526, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 550 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят ) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення до суду апеляційної інстанції.

5. Згідно з підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147- VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 27.05.2020 року.

Суддя М.Є. Літвінова