СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2020 р. Справа № 5023/5604/11

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Геза Т.Д., суддя Плахов О.В.,

за участю секретаря судового засідання Черкас В.М.,

представники сторін не з`явились;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТА", м.Харків,

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.09.2019 (суддя Лавренюк Т.А.), постановлену в приміщенні Господарського суду Харківської області у м. Харкові, повний текст якої складений 11.09.2019,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс», м.Харків, про видачу дублікату наказу

у справі №5023/5604/11

за позовом: Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", м. Харків,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТА", м. Харків

про стягнення 9382530,10грн,

ВСТАНОВИЛА:

06.09.2019 ТОВ «Європартнер Фінанс» звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу представнику ТОВ «Європартнер Фінанс» дублікату наказу Господарського суду Харківської області №5023/5604/11, виданого 16.11.2011, на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 29.08.2011 у справі №5023/5604/11 (т.8, а.с. 3).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.09.2019 у справі №5023/5604/11 заяву про видачу дублікату наказу задоволено; видано дублікат наказу від 16.11.2011 на виконання рішення Господарського суду Харківської області від 29.08.2011 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 31.10.2011 (т.8, а.с. 44-49).

Ухвала місцевого господарського суду із посиланням на пп. 19.4 п.19 Перехідних положень ГПК України, ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» мотивована наявністю правових підстав для задоволення заяви ТОВ «Європартнер Фінанс» про видачу дублікату наказу від 16.11.2011 у справі №5023/5604/11. При цьому суд дійшов висновку, що строк пред`явлення наказу до виконання не закінчився, оскільки він був перерваний пред`явленням наказу до виконання; постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Баргесяном А.О. виконавчий документ повернуто стягувачу з можливістю повторного пред`явлення в строк до 05.10.2020.

ТОВ «АЛТА» з ухвалою місцевого господарського суду не погодилося та 28.09.2019 звернулося до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.09.2019 у справі №5023/5604/11 та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «Європартнер Фінанс» у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу від 16.11.2011 у справі №5023/5604/11.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що в акті приймання-передачі документації за договором про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором від 25.06.2018 №250618ш, складеному між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Європартнер Фінанс» 25.06.2018, відсутні відомості про передачу останньому наказу Господарського суду Харківської області від 16.11.2011 №5023/5604/11. Відтак, на думку скаржника, наказ, який видавався судом 16.11.2011 ТОВ «Європартнер Фінанс» не передавався, факт його втрати не встановлений, а отже останнє не має права на отримання його дубліката. Крім того, скаржник вважає, що оскільки виконавче провадження у цій справі завершено 05.10.2017, то після переривання строку пред`явлення наказу до виконання новий строк діє впродовж року, тобто з 06.10.2017 до 07.10.2018.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 у цій справі відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «АЛТА» та встановлено ТОВ «Європартнер Фінанс» п`ятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії скаржнику, але не пізніше надходження до канцелярії суду 25.05.2020 (т.8, а.с.227-231).

Вказана ухвала отримана відповідачем 14.05.2020, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (т.8, а.с.233).

З наведеного вбачається, що позивач був обізнаний зі змістом ухвали суду апеляційної інстанції 12.05.2020 та мав достатньо часу для подання відзиву, однак своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, а також не звертався до суду з клопотанням про продовження або поновлення цього строку.

Згідно з частинами 1, 3 статті 263 ГПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідно до пунктів 8, 10 частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: забезпечення права на апеляційний перегляд справи; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Зважаючи на те, що судочинство в господарських судах здійснюється і в умовах карантину, достатній обсяг матеріалів для розгляду справи, а також відсутність будь-яких клопотань сторін щодо судового розгляду цієї справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 263 ГПК України.

Сторони належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, проте не скористались своїм правом на участь в судовому засіданні, будь-яких клопотань щодо неможливості прибуття та відкладення розгляду справи не подали (т.8, а.с.233,234).

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, а також те, що явка представників сторін не була визнана судом обов`язковою та відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

30.06.2011 ПАТ «ВТБ Банк» звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до ТОВ «АЛТА» про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 9382530,10грн (т.1, а.с. 5-45).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.08.2011 у справі №5023/5604/11, яке залишене без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.10.2011 та постановою Вищого Господарського суду України від 23.01.2012 у цій справі, в позові відмовлено частково; стягнуто з ТОВ «АЛТА» на користь ПАТ «ВТБ Банк»:

- заборгованість за кредитним договором від 21.04.2008 №15.22-28/08-СК: у сумі 579457,10 доларів США (еквівалент в гривні - 4623198,47грн) - строкова заборгованість за кредитом; 99356,26доларів США (еквівалент в гривні - 792713,92грн) - прострочена заборгованість за кредитом; 12576,90 доларів США (еквівалент в гривні - 100344,79грн) - строкова заборгованість по процентам за користування кредитом; 236889,92 доларів США (еквівалент в гривні - 1890026,22грн) - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом; 3600,83доларів США (еквівалент в гривні - 28729,22грн) - три відсотки річних за прострочення сплати кредиту; 8797,25доларів США (еквівалент в гривні - 70188,85грн) - три відсотки річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом; 19083,21 доларів США (еквівалент в гривні - 152255,39грн) - пеня за порушення строку погашення відсотків; 7812,26 доларів США (еквівалент в гривні - 62330,11грн) - пеня за порушення строку погашення кредиту;

- за кредитним договором від 30.07.2008 №15.76-28/08-СК: 57434,97 доларів США (еквівалент в гривні 458244,90грн) - строкова заборгованість за кредитом; 41441,19 доларів США (еквівалент в гривні - 330638,53грн) - прострочена заборгованість за кредитом; 1260,67 доларів США (еквівалент в гривні - 10058,25грн) - строкова заборгованість за процентами за користування кредитом; 41135,26 доларів США (еквівалент в гривні - 328197,67грн) - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом; 1427,85 доларів США (еквівалент в гривні - 11392,10грн) - три відсотки річних за прострочення сплати кредиту; 1525,10 доларів США (еквівалент в гривні - 12168,01грн) - три відсотки річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом; 2613,09 доларів США (еквівалент в гривні - 20848,53 грн) - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 2737,57 доларів США (еквівалент в гривні - 21841,70грн) - пеня за несплату процентів за користування кредитом.

Відмовлено в частині стягнення пені, нарахованої за порушення строку погашення відсотків у сумі 33086,10 доларів США (еквівалент 263977,44грн) та пені, нарахованої за порушення строку погашення кредиту 13571,42 доларів США (еквівалент 108279,57грн) за кредитним договором від 21.04.2008 №15.22-28/08-СК.

Відмовлено в частині стягнення пені, нарахованої за порушення строку погашення відсотків у сумі 5851,00 доларів США (еквівалент 263977,44грн) та пені, нарахованої за порушення строку погашення кредиту у сумі 6318,75 доларів США (еквівалент 50414,14грн) за кредитним договором від 30.07.2008 №15.76-28/08-СК відмовлено (т.2, а.с. 9-17, 83-91, 133-142).

16.11.2011 Господарським судом Харківської області видано відповідні накази (т.2, а.с. 95, 97).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.02.2012 у справі №5023/5604/11, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.03.2012 у цій справі, задоволено заяву про виправлення помилки в наказі; виправлено допущену описку в наказі на примусове виконання рішення у справі №5023/5604/11, виданого 16.11.2011, вказавши правильний код ЄДРПОУ Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТА» - (т.3, а.с. 7-10; а.с. 32-38).

13.06.2012 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Харківській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 16.11.2011 №5023/5604/11 в межах виконавчого провадження №33014908 (т.4, а.с.194).

05.10.2017 головним державним виконавцем ВПВР УДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, якою виконавчий документ - наказ Господарського суду Харківської області від 16.11.2011 №5023/5604/11 повернуто стягувачу. Встановлено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 05.10.2020 (т.5,а.с.163-165).

10.01.2019 ТОВ «Європартнер Фінанс» звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про заміну стягувача у виконавчому документі - наказі Господарського суду Харківської області від 16.11.2011 №5023/5604/11 на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 29.08.2011 у справі №5023/5604/11 з АТ «ВТБ Банк» на правонаступника - ТОВ «Європартнер Фінанс» в частині стягнення 3099890,56грн до відкриття виконавчого провадження (т.6, а.с. 70-74).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.01.2019 у цій справі, яка залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 у справі №5023/5604/11, відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Європартнер Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому документі в частині стягнення 3099890,56грн до відкриття виконавчого провадження (т.6, а.с. 110-115,165-175).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.05.2019 у справі №5023/5604/11 касаційну скаргу ТОВ «Європартнер Фінанс» задоволено частково; постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 у справі №5023/5604/11 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.6, а.с. 209-216).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.06.2019 у справі №5023/5604/11, яка залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.08.2019 у цій справі, заяву ТОВ «Європартнер Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому документі до відкриття провадження задоволено; замінено стягувача у наказі Господарського суду Харківської області №5023/5604/11, виданому 16.11.2011 на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 29.08.2011 у справі №5023/5604/11, з АТ «ВТБ Банк» на правонаступника - ТОВ «Європартнер Фінанс» в частині стягнення 3099890,56грн до відкриття виконавчого провадження (т.7, а.с. 39-49; т.7, а.с. 121-132).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.04.2020 у справі №5023/5604/11 касаційну скаргу ТОВ «АЛТА» залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.06.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.08.2019 у справі №5023/5604/11 залишено без змін (т.8, а.с. 182-197).

06.09.2019 ТОВ «Європартнер Фінанс» звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу представнику ТОВ «Європартнер Фінанс» дублікату наказу Господарського суду Харківської області №5023/5604/11, виданого 16.11.2011, на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 29.08.2011 у справі №5023/5604/11 (т.8, а.с. 3-4).

11.09.2019 місцевим господарським судом прийнято оскаржувану ухвалу з підстав, зазначених вище.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Предметом розгляду у даній справі є питання щодо наявності чи відсутності підстав для видачі ТОВ «Європартнер Фінанс» дублікату виконавчого документа.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. (стаття 129-1 Конституції України).

Згідно з частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Статтею 115 ГПК України (в редакції, чинній на момент прийняття рішення у справі), яка кореспондується зі статтею 326 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) встановлено, що рішення, ухвали постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання судових рішень у господарських справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.07.2012 у справі «Глоба проти України» зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до частини 1 статті 116 ГПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення у цій справі), яка кореспондується з частиною 1 статті 327 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України ( в редакції, чинній з 15.12.2017 ) до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Від оригіналу він відрізняється лише спеціальною позначкою «Дублікат».

В Господарському процесуальному кодексі України відсутні положення, які б надавали право відмови в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості, також приписи процесуального закону не зобов`язують стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, зокрема, містити й дату його видачі, а отже доводи скаржника про недоведеність втрати наказу Господарського суду Харківської області від 16.11.2011 є безпідставними.

Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 26.12.2019 у справі №10/339/10, від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12, від 10.09.2018 у справі № 5011-58/9614-2012, від 10.04.2018 у справі № 24/234.

Водночас, обов`язковою умовою видачі дубліката наказу у відповідності до підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.11.2019 у справі № 5/229-04, від 23.05.2019 у справі № 5023/1702/12, від 21.01.2019 у справі № 916/215/15-г.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (у редакції, чинній на момент видачі наказу Господарським судом Харківської області у цій справі) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016.

Згідно з пунктом 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Проте, надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (від 02.06.2016 № 1404-VIII) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Верховний Суд у постановах від 30.07.2019 у справі № 922/3137/15, від 28.12.2018 у справі № 910/11424/15, від 20.05.2019 у справі № 904/10285/15 висловив правову позицію, що законодавець збільшив до трьох років строк пред`явлення до виконання як наказів суду, виданих після набрання чинності 05.10.2016 Законом № 1404-VIII, так і наказів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016 та строк пред`явлення яких до виконання не сплив станом на 05.10.2016.

Частиною 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яка кореспондується з частиною 4 статті 236 ГПК України, встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, з метою дотримання принципу правової визначеності, та формування сталої судової практики суд апеляційної інстанції враховує висновки Верховного Суду щодо застосування конкретних норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до частин 4, 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (від 02.06.2016 № 1404-VIII) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

З матеріалів справи вбачається, що 13.06.2012 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Харківській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 16.11.2011 №5023/5604/11 в межах виконавчого провадження №33014908 (т.4, а.с.194), а отже як у відповідності до приписів статті 23 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV (у редакції, чинній на момент видачі наказу Господарським судом Харківської області у цій справі) так і приписів статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" (від 02.06.2016 № 1404-VIII) строк пред`явлення виконавчого документа до виконання перервався.

05.10.2017 головним державним виконавцем ВПВР УДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, якою виконавчий документ наказ Господарського суду Харківської області від 16.11.2011 №5023/5604/11 повернуто стягувачу. При цьому встановлено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 05.10.2020 (т.5,а.с.163-165).

Відповідно до частини 7 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, вирішуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Зважаючи на постанову головного державного виконавця ВПВР УДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області про повернення виконавчого документа стягувачу, якою повернуто виконавчий документ стягувачу та встановлено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 05.10.2020, місцевий господарський суд з урахуванням положень статті 12 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" дійшов правомірного висновку про те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання встановлюється з 05.10.2017 та може бути пред`явлений протягом трьох років, тобто до 05.10.2020.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.04.2020 у справі №916/911/16.

Позивач звернувся з заявою про видачу дублікату наказу 06.09.2019, тобто в межах встановленого строку пред`явлення наказу до виконання.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

За таких обставин, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали Господарський суд Харківської області забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи, дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку та відхиляються судовою колегією апеляційної інстанції за необґрунтованістю, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТА" не підлягає задоволенню, ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.09.2019 у справі №5023/5604/11 слід залишити без змін.

Відповідно статті 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст.129, 269, 270, п.1 ч.1 ст.275, ст.ст. 276, 281- 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТА" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.09.2019 у справі №5023/5604/11 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 29.05.2020.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Т.Д. Геза

Суддя О.В. Плахов