ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

про відмову у видачі судового наказу

"26" травня 2020 р. м. Ужгород Справа № 907/325/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.,

розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут", м. Ужгород № 05-2020/74 від 18.05.2020 року про видачу судового наказу про стягнення з боржника Фізичної особи - підприємця Сабадиша Михайла Михайловича, с. Нижня Апша Тячівського району заборгованості у розмірі 22 087 грн. 57 коп. за спожиту активну електричну енергію, 210 грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору та 1 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу,

ВСТАНОВИВ:

18.05.2020 року для розгляду судді Господарського суду Закарпатської області Пригарі Л.І. автоматизованою системою документообігу суду розподілена заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут", м. Ужгород № 05-2020/74 від 18.05.2020 року про видачу судового наказу про стягнення з боржника Фізичної особи - підприємця Сабадиша Михайла Михайловича, с. Нижня Апша Тячівського району заборгованості у розмірі 22 087 грн. 57 коп. за спожиту активну електричну енергію, 210 грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору та 1 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Заявник посилаючись на приписи ст. 63 та п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії", вважає, що договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті, а фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Враховуючи наведене вище, заявник стверджує, що заборгованість, яку заявник просить стягнути в порядку наказного провадження, виникла з виконання сторонами умов публічного договору, який "не потребує його підписання у письмовій (в тому числі електронній) формі з кожним споживачем". На обґрунтування вимог заявник долучив до матеріалів справи, зокрема, копію публічного договору про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг, копії рахунків постачальника, копії банківських виписок про оплату боржником рахунків постачальника.

За приписами ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Положеннями ст. 150 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Розглянувши подані заявником матеріали, суд зазначає, що до заяви про видачу судового наказу не додано копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію, оскільки такі виникли з договірних відносин сторін, які не оформлені у письмовій формі.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що укладення договірних відносин сторін шляхом приєднання боржника до публічного договору заявника фактом оплати рахунків отриманих від останнього та фактом споживання електроенергії відповідає вищенаведеним приписам ст. 63 та п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії", однак така форма укладення договору не є письмовою (в тому числі електронною) формою договору, наявністю якого обумовлюється видача судового наказу за вимогами про стягнення грошової заборгованості у порядку наказного провадження згідно ч. 1. ст 148 ГПК України. Тобто, враховуючи порядок здійснення судочинства у наказному провадженні, основною підставою, що дає змогу розглядати справу у наказному провадженні, є наявність укладеного та підписаного сторонами письмового договору, який у даній справі сторонами не укладався, про що зазначено у тексті заяви ТОВ "Закарпаттяенергозбут".

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

За даних обставин, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут", м. Ужгород № 05-2020/74 від 18.05.2020 року про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 ГПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

За приписами ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених, зокрема, п. 3 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою; заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Щодо судових витрат заявника у даній справі, то такі за загальним правилом, наведеним у ст. 129 ГПК України, з огляду на відмову у видачі наказу покладаються на заявника. Разом з тим, у даній справі належать до застосування як спеціальні приписи ч. 2 ст. 151 ГПК України, згідно яких внесена сума судового збору заявнику не повертається, однак, у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 147 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут", м. Ужгород № 05-2020/74 від 18.05.2020 року про видачу наказу відмовити.

2. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

3. Ухвалу надіслати сторонам у справі.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала складена та підписана 27.05.2020 року.

Суддя Пригара Л.І.