ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.05.2020 Справа № 905/424/20

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., при секретарі судового засідання Бутовій Є.В., у судовому засіданні, розглянувши матеріали справи №905/424/20

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «СТЮАРД», м. Маруполь Донецької області,

про стягнення суми 92 000, 00 грн.,-

Представники сторін

від позивача: не з`явився.

від відповідача: не з`явився.

Суть справи:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС», звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЮАРД», про стягнення суми 92 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано скоєнням працівником відповідача адміністративного правопорушення, а саме дорожньо-транспортної пригода, внаслідок якої позивачем понесені витрати по відшкодуванню збитків потерпілій особі, у зв`язку з чим у позивача виникло право вимоги до відповідача у вигляді відшкодування сплачених збитків.

Ухвалою суду від 5 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

18.03.2020р. від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача за вих. № 01-1/75 від 11.03.2020р.

Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року відкладено судове засідання на 26 травня 2020 року.

Представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення суду відповідачу.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Протягом розгляду справи відповідач не скористався пропозицією суду надавати документи та пояснення, які він вважає за необхідне для вирішення справи по суті через тестову систему «Електронний суд» або на офіційну електронну адресу суду.

З цього приводу суд зазначає, що запровадження карантинних заходів на території України з 16.03.2020 року, не може виправдовувати ухилення відповідача від сприяння вирішенню спірних відносин між сторонами. Отримуючи процесуальні документи суду, відповідач не надав документів, яки б свідчили про неможливість розгляду справи або неможливість реалізації його процесуальних прав.

Аналізуючи вимоги ст. 195 ГПК України крізь призму п.4 Прикінцевих положень Кодексу, суд зазначає, що встановлення максимального строку, в межах якого повинна бути розглянута справа, не обмежує суд в праві розглянути справу в будь-який час в межах максимального процесуального строку.

Аналізуючи поведінку сторін в ході підготовчого провадження, враховуючи переконливість процесуальних позицій учасників та намагання сприяти вирішенню спору, суд вважає зібрані докази достатніми для вирішення спору по суті в умовах процесуальної рівності сторін та запровадженого принципу диспозитивності.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

8 грудня 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «СТЮАРД» та Приватним акціонерним товариством «Страхова Група «ТАС» на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/9711613, за яким позивачем застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter, д/н НОМЕР_1 .

20 липня 2018 року о 13:10 годині відбулась дорожньо-транспортна пригода.А саме внаслідок здійснення манерного обгону водієм ТОВ «Стюард» на транспортному засобі Mercedes-Benz Sprinter, д/н НОМЕР_1 водій на транспортному засобі Lexus LX570, д/н НОМЕР_2 для запобігання зіткнення змінив напрямок руху, здійснив наїзд на дерево, внаслідок чого транспортному засобу останнього було завдано шкоду.

Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14.09.2018р. особу, яка здійснювала керування Mercedes-Benz Sprinter, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , працюючого на ТОВ «СТЮАРД», визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та самовільному залишенні місця пригоди, у зв`язку з чим притягнуто до відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

До матеріалів справи позивачем надано копію наказу (розпорядження) №46-К від 04.09.2017р. про прийняття на роботу ОСОБА_1 водієм-експедитором, а отже останній експлуатував зазначений транспортний засіб на законних підставах.

У відповідності до ч. 6 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи викладене вище, суд, керуючись чинним господарським процесуальним законодавством, вважає встановленою винну особу у скоєнні зазначеного вище правопорушення, а саме ОСОБА_1 , працюючого на час скоєння порушення на ТОВ «Компанія «СТЮАРД».

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ст. 1187 ЦК України ).

Виходячи з викладеного вище, позивачем пред`явлено позов саме до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЮАРД», як власника автомобіля, що знаходився під керуванням працівника відповідача.

25 вересня 2018 року ОСОБА_2 , як власник автомобіля потерпілого Lexus LX570 , д/н НОМЕР_2 , звернувся до позивача з заявою про страхове відшкодування, згідно якої просив здійснити страхове відшкодування, заподіяне в результаті пошкодження його автомобіля, внаслідок ДТП в погодженому розмірі 92 000, 00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви потерпілого від 25 вересня 2018 року, на виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу АК/9711613 від 08.12.2017р.), керуючись калькуляцією №10872_40 від 07.08.2018, складеною за допомогою комп`ютерної програми Audatex, яка рекомендована п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003р., застосування якої, у тому числі, здійснюється з метою визначення вартості КТЗ для страхування фізичними та юридичними особами, страхового акту №27372в/40/2018 від 08.10.2018 та розрахунку до нього (Додаток 1), страховиком (позивачем) було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та було перераховано на рахунок, визначений потерпілим, кошти у розмірі 92 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №101343 від 10.10.2018 року.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Поліс АК/9711613 від 08.12.2017р. є договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а відтак, між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під правове регулювання в тому числі, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Факт наявності вини та залишення місця пригоди ОСОБА_1 , яка відбулась 20 липня 2018 року , підтверджується постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14.09.2018р. № 263/11412/18 та на підставі положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України повторного доведення не потребує.

До матеріалів справи надана регресна вимога (претензія) №КРД/1054/16 від 30 жовтня 2018 року про відшкодування шкоди з ТОВ «Компанія «Стюард» в розмірі 92 000, 00 грн. , яка залишена без відповіді відповідача.

Враховуючи обставини справи, суд зазначає, що позивач має право на захист своїх матеріальних прав шляхом регресних вимог до відповідача, в умовах доведеності факту наявності трудових відносин між відповідачем та водієм, вина та самовільне залишення місця дорожно-транспортної пригоди якого доведені належними доказами.

Отже, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув права кредитора до особи, відповідальної за завдану шкоду у межах фактичних витрат.

Виходячи з принципу змагальності сторін у господарському процесі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається (стаття 74 ГПК України). Позивачем належними доказами доведено розмір фактичних витрат - 92 000, 00 грн., відповідачем не спростовані позовні вимоги, у зв`язку з чим суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «СТЮАРД», про стягнення виплаченого страхового відшкодування в розмірі 92 000, 00 грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «СТЮАРД», (875052, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Таганрозька, будинок 5, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (03062, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 65, ) суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 92 000, 00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів п.4 Прикінцевих та п.17 Перехідних положень.

Суддя П.В. Демідова

Повний текст рішення складено та підписано 26.05.2020 року.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua).