РІШЕННЯ
Іменем України

04 червня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/141/20
Господарський суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Федоренко Ю.В., секретаря судового засідання Сиворакши Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом:

за позовом: Міністерства оборони України, пр-т. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ІТАЛТЕКС МЕРІНО
вул. Івана Мазепи, 66, м. Чернігів, 14014

про стягнення 46072,80 грн.

Представники сторін:
від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув.

У зв`язку з неявкою усіх учасників справи у судове засідання для проголошення рішення, на підставі ч. 6 ст. 233 та ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України вступна та резолютивна частини рішення була підписана судом у нарадчій кімнаті без його проголошення.

Міністерством оборони України подано позов до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ІТАЛТЕКС МЕРІНО про стягнення 46072,80 грн штрафних санкцій, а саме 6256,80 грн пені та 39816,00 грн штрафу.

Дії суду щодо розгляду справи.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.03.2020 вказану позовну заяву судом прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 02.04.2020.

Відповідно до ст.165 ГПК України вказаною ухвалою відповідачу було встановлено 15 денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано представником відповідача 03.03.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 863 (а.с. 41).

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановлення йому строку для подання відзиву.

Представники сторін в судове засідання 02.04.2020 не прибули, відзиву на позов від відповідача до суду не надходило.

Суд, ухвалою від 02.04.2020 з метою недопущення розповсюдження коронавірусу COVID-19, для убезпечення від ризику життя та здоров`я людей, зокрема, представників учасників справи та працівників суду, враховуючи приписи постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 р. №215 ) та розпорядження міського голови "Про додаткові заходи спрямовані на запобігання розповсюдженню коронавірусу на території міста Чернігова" від 16.03.2020 № 32-р", відклав розгляд справи по суті, призначений на 02.04.2020 та ухвалив, що про дату та час нового судового засідання учасники будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

Копія вказаної ухвали отримана представником відповідача 03.04.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 880 (а.с. 50).

Ухвалою від 13.05.2020 суд призначив розгляд справи № 927/141/20 по суті на 04.06.2020. Копія вказаної ухвали отримана представником відповідача 14.05.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 880 (а.с. 54).

Позиції учасників справи.
Стягнення штрафних санкцій з відповідача позивач обгрунтовує неналежним виконанням останнім договору №286/3/18/192 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 08.05.2018, а саме порушення ним строків поставки товару.

01.06.2020 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника Міністерства оборони України, яка обгрунтована установленим на всій території України карантином та відсутністю транспортного міжобласного сполучення. У вказаній заяві позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 04.06.2020 не прибув, заяв і клопотань від відповідача до суду не надходило.

Відповідач відзив на позов не надав, а тому судом справа вирішується за наявними матеріалами на підставі ст.165 ч.9 ГПК України.

Фактичні обставини справи.
Обставинами, які є предметом доказування у даній справі є наявність чи відсутність підстав для стягнення з відповідача пені та штрафу за порушення договірних зобов`язань.

08.05.2018 між Міністерством оборони України (замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю ІТАЛТЕКС МЕРІНО (постачальник) було укладено договір №286/3/18/192 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України), далі Договір (а.с. 7-16).

Відповідно до п.1.1.-1.2 Договору постачальник зобов`язується у 2018 році поставити замовнику капелюхи та головні убори (18440000-5) (лот 3.(18443300-9) Головні убори (Шапка зимова, вид 2)) (далі-товар), а замовник забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у цьому договорі.

Номенклатура товару, передбаченого до поставки за Договором, вимоги згідно яких виготовляється товар, строки (терміни) виконання Договору, визначаються нижчевикладеною Специфікацією, згідно з якою:

(18443300-9) Головні убори (Шапка зимова, вид 2) у кількості 25000 штук вартістю 1481250,00 грн підлягає поставці до 30.09.2018 включно; у кількості 15000 штук вартістю 888750,00 грн підлягає поставці до 30.10.2018 включно; всього на загальну суму 2370000,00 грн, крім того, ПДВ 474000,00 грн, всього на загальну суму 2844000,00 грн.

Згідно п. 1.5 Договору товар постачається на об`єднані центри забезпечення після приймального контролю (якості) представниками Головного управління розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України (далі-представник Замовника).

Відповідно до п. 5.2 Договору місцем поставки товару є об`єднані центри забезпечення Тилу Збройних Сил України (далі - одержувачі Замовника) згідно з рознарядкою та ростовкою Міністерства оборони України, які є невід`ємною частиною Договору, з обов`язковим дотриманням передбачених ними вимог до асортименту, кількості, адреси одержувачів Замовника та черговості відвантажень.

Згідно п. 5.3 Договору датою поставки товару вважається дата вказана одержувачем Замовника у акті приймального контролю якості товару та видатковій накладній Постачальника.

Відповідно до п. 6.3.1 Договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені Договором.

Згідно п. 10.1 Договору договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

Рознарядкою Міністерства оборони України за Специфікацією (додаток 1 до Договору, який підписано сторонами, а.с. 17) підтверджується, що філії в/ч А2678 Код 08477090 сплановано відвантаження (18443300-9) Головні убори (Шапка зимова, вид 2) 40000 шт, а саме у кількості 25000 штук до 30.09.2018 включно; у кількості 15000 штук до 30.10.2018 включно.

Сторонами укладено Додаткову угоду № 1 від 19.12.2018 в якій абзац перший пункту 10.1 розділу Х виклали в наступній редакції: договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 березня 2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (а.с. 20).

Сторонами укладено Додаткову угоду № 2 від 15.01.2019, якою пункт 1.2 розділу I. «Предмет договору» Договору доповнено Специфікацією на 2019 рік: (18443300-9) Головні убори (Шапка зимова, вид 2) 8000 шт. на суму 568800,00 грн, строки (терміни) постачання до 31.03.2019 (включно), а.с. 21-25.

Рознарядкою Міністерства оборони України за Специфікацією на 2019 рік (додаток 1 до додаткової угоди № 2 від 15.01.2019, який підписано сторонами) підтверджується, що філії в/ч А2678 Код 08477090 сплановано відвантаження (18443300-9) Головні убори (Шапка зимова, вид 2) 8000 шт. до 31.03.2019 включно (а.с. 26).

Згідно Акту № 209 приймального контролю товару за якістю від 11.04.2019 уповноважена особа представника замовника Бєлінський Ю. у присутності представника постачальника Пономаренко А. виконав приймальний контроль товару (18443300-9) Головні убори (Шапка зимова, вид 2) за якістю в кількості 8000 штук, який пред`явлено оголошенням від 11 квітня 2019 року № 2 за договором з Міністерством оборони України від 08 травня 2018 року № 286/3/18/192 за додатковою угодою від 15.01.2019 № 2. У вказаному акті зазначено, що прийнятий товар за якістю підлягає відвантаженню на склад в/ч НОМЕР_1 Код 08477090, м. Хмельницький, вул. Чорновола, 39 (а.с. 30).

Згідно Оголошення № 2 від 11.04.2019 та Посвідчення № 141 (18443300-9) Головні убори (Шапка зимова, вид 2) в кількості 8000 шт. завезено на в/склад (у в/ч) А2678 12.04.2019, що підтверджується підписами одержувача в/ч А 2678 (а.с. 31-32).

Оцінка аргументів та нормативно-правове обґрунтування.
Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч. 2 статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За Додатковою угодою № 2 від 15.01.2019 до Договору відповідач зобов`язаний був поставити позивачу шапки у кількості 8000 шт. до 31.03.2019 включно (поставка на склад філія в/чА2678), але відповідно до Акту № 209 приймального контролю товару за якістю від 11.04.2019, Оголошення № 2 та Посвідчення № 141 товар в кількості 8000 шт. на суму 568800,00 грн. завезено на в/склад (в/ч А2678) 12.04.2019, тобто з запізненням на 11 діб.

Позивач звернувся до відповідача з претензією №286/6/3796 від 03.06.2019, у якій повідомляв останнього про порушення ним строків поставки товару по Договору та нарахування у зв?язку з цим штрафних санкцій (пені та штрафу) згідно з п.7.3.4. Договору, всього на загальну суму 46072,80 грн, які підлягають оплаті, яка залишена відповідачем без відповіді (а.с.28-29).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків. Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Статтями 546, 549 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яка сплачується у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому співвідношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 Господарського кодексу України.

У інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Відповідно до п. 7.3.4 Договору за порушення строків виконання зобов`язання Постачальник сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотка від вартості непоставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 10 днів з Постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості Договору.

Позивач просить стягнути з відповідача 6256,80 грн пені, а саме за товар у кількості 8000 шт. на суму 568800,00 грн, який поставлений із запізненням на 11діб.

Також за прострочення понад 10 днів позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 39816,00 грн за Договором, який розраховує із суми 568800,00 грн.

Здійснивши перевірку розрахунків пені та штрафу заявлених позивачем, судом встановлено, що зазначені суми позивачем нараховані правомірно, у відповідності до умов Договору та вимог законодавства.

При цьому судом враховано, що датою поставки товару відповідно до п.5.3 договору є дата, яка вказана одержувачем замовника у акті приймального контролю якості товару. Одержувачами замовника відповідно до п.5.2 договору та рознарядок Міністерства оборони України є в/ч НОМЕР_1 . Отже, датою поставки товару по акту №209 приймального контролю товару за якістю від 11.04.2019 є відповідно 12.04.2019 (дата вказана одержувачем замовника в/ч НОМЕР_1 ).

Відповідно до ч.1, 4 ст.74, ч. 3 ст.80, ч.1 ст.86 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не висловлено заперечень щодо заявлених до стягнення пені та штрафу, їх розміру, не подано доказів про їх сплату.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Щодо судових витрат.
Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з огляду на те, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, позивачу за рахунок відповідача має бути відшкодований судовий збір у сумі 2102,00 грн., сплачений ним за подання даного позову.

Керуючись ст.126, 129, 232 233, 236-238, 240 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю і стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Італтекс Меріно, вул. Івана Мазепи, 66, м. Чернігів, 14014, , на користь Міністерства оборони України, пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, , 6 256,80 грн пені, 39 816,00 грн штрафу та 2 102,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 04.06.2020.

Суддя Ю.В. Федоренко