ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" травня 2020 р. Cправа № 902/94/19

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Світоч-А" (вул. 50-річчя Перемоги - проспект Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009)

про стягнення 629 799 грн 50 коп.

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Сичук І.В.

за участю представників сторін :

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Дудчик О.М.

представника відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

08.02.2019 р. до Господарського суду Вінницької області надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Світоч-А" про стягнення вартості частини в статутному капіталі в сумі 629 799,50 грн.

В якості підстави заявлених позовних вимог позивач посилається, на те, що у листопаді 2017 року ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 вирішили вийти із ТОВ ВКП "Світоч-А" (далі Товариство), у зв`язку з чим останні звернулися до Загальних зборів Товариства із заявою про вихід з Товариства та просили провести виплату вартість частини майна, пропорційну частці у Статутному капіталі Товариства. 18.12.2017 р. проведено збори учасників (засновників) ТОВ ВКП "СВІТОЧ-А". На даних зборах прийнято рішення, оформлене протоколом № 33, яким виключено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства та вирішено здійснити їм виплату вартості частини майна Товариства, пропорційно їх частці у Статутному капіталі. 23.10.2018 р. з відділення поштового зв`язку "Укрпошта" ОСОБА_1 надійшло повідомлення про те, що на її ім`я одержано електронний переказ від ТОВ ВКП "Світоч-А" у сумі 19655,68 грн, тобто Відповідач оцінив вартість частини майна Позивача, пропорційну частці у Статутному капіталі Товариства на вказану суму. Позивач не погоджується з даною сумою, що і стало причиною позову до суду.

Ухвалою суду 11.02.2019 р. відкрито провадження у справі № 902/94/19. Визначено, що розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 06.03.2019 р.

Ухвалою суду від 06.03.2019 р. повідомлено учасників справи про підготовче судове засідання, яке відбудеться 27.03.2019 р.

В судове засідання призначене на 27.03.2019 р. з`явились представники відповідача. Представник позивача не з`явився, при цьому від останнього надійшла заява (вх. № канц. 02.1-34/2707/19 від 26.03.2019 р.), в якому зазначено, що у зв`язку з неможливістю прибути в підготовче засідання, просить суд проводити без його участі.

Судом в судовому засіданні було зауважено, що від представника позивача 19.03.2019 р. надійшла відповідь на відзив (вх. № канц. 02.1-34/2504/19 від 19.03.2019 р.), яка долучена судом до матеріалів справи.

Крім того, від представника позивача надійшло клопотання (вх.№ канц. 02.1-34/2709/19 від 26.03.2019 р.), про призначення судової будівельно-технічної експертизи для визначення вартості майна, на яку зокрема поставити питання "Яка вартість вбудованих приміщень хімчистки на першому поверсі десятиповерхової будівлі Будинку побуту "ІНФОРМАЦІЯ_1" літ А), загальною площею 94,60 кв.м (приміщення №№ 20,22,23), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8, була станом на 01.11.2017 р." Проведення експертизи доручити Вінницькому відділенню Київського НДЕКЦ, за адресою: 21007, м. Вінниця, вул. Батозька, буд. 1, яке долучене судом до матеріалів справи та визначено, що воно буде розглянуте в наступному судовому засіданні.

Представники відповідача не заперечили стосовно даного клопотання.

Крім того, представником відповідача в судовому засіданні подано заяву, в якій вказано, що при призначенні експертизи просить суд поставити на розгляд експерта наступні питання: "Яка вартість чистих активів ТОВ ВКП "Світоч" станом на 01.11.2017 р?; Який грошовий розмір частки майна з урахуванням вартості чистих активів ТОВ ВКП "Світоч-А", що належить до сплати ОСОБА_1 , у зв`язку з її виходом з товариства, дане клопотання долучене судом до матеріалів справи.

Зокрема від представника відповідача надійшло заперечення (вх. № канц. 02.1-34/2776/19 від 26.03.2019 р.) на відповідь на відзив на позовну заяву про стягнення вартості частини в статутному капіталі, яка долучена судом до матеріалів справи.

За результатами проведеного судового засідання 27.03.2019 р. судом оголошено перерву в розгляді справи до 05.04.2019 р., про що постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 27.03.2019 р. повідомлено учасників справи про підготовче судове засідання, яке відбудеться 05.04.2019 р.

Ухвалою суду від 05.04.2019 р. клопотання представника позивача про призначення судової експертизи задоволено. Призначено у справі № 902/94/19 комплексну судову економічну та будівельно-оціночну експертизу. Проведення судової експертизи доручено Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі № 902/94/19 зупинено до отримання висновку судової експертизи.

Супровідним листом № 902/94/19/557/19 від 16.04.2019 р. матеріали справи № 902/94/19 були направлені до Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

30.09.2019 р. до суду надійшов лист завідувача Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз вих. № 3040/19-21 від 23.09.2019 р., в якому зазначено що станом на 23.09.2019 р. кошти, що зазначені в листі за вих № 3020/19-21/458 від 21.05.2019 р., на оплату вартості експертних послуг не надійшли на рахунок Вінницького відділення КНДІСЕ. У зв`язку із чим ухвала суду від 05.04.2019 р. про призначення комплексної судової економічної експертизи та будівельно - оціночної експертизи у справі № 90294/19 залишається без виконання.

30.09.2019 р. матеріали справи № 902/94/19 повернуті експертною установою до Господарського суду Вінницької області.

Ухвалою суду від 08.10.2019 р. провадження у справі № 902/94/19 поновлено. Продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів. Призначено

Судове засідання 23.10.2019 р. у справі № 902/94/19 не відбулось з технічних причин в зв`язку із тим, що в Господарському суді Вінницької області 23.10.2019 р. з 09:43 хв. до 14 год. 09 хв. була відсутня електроенергія внаслідок чого була відсутня можливість працювати в КП "ДСС", проводити судове засідання в режимі відеоконференц зв`язку, здійснювати технічну фіксацію судових засідань, підписувати електронним цифровим підписом судові рішення з подальшим надісланням їх до Єдиного державного реєстру судових рішень, здійснювати відправку прийняття електронної пошти тощо, що підтверджується актом щодо знеструмлення.

Ухвалою суду від 23.10.2019 р. судове засідання у справі було призначене на 25.10.2019 р.

В судовому засіданні 25.10.2019 р. було оголошено перерву в розгляді справи на 29.10.2019 р.

Відповідно до ухвали суду від 29.10.2019 р. зупинено провадження у справі у справі № 902/94/19 в зв`язку з призначенням комплексної судової економічної та будівельно-оціночної експертизи, проведення якої доручено Вінницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

26.11.2019 р. до суду надійшов лист директора Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України М.П. Лайтера вих. №19/102/13-2/14958 від 19.11.2019 р. з доданим до нього клопотанням №55 від 19.11.2019 р. судового експерта Ковальчук К.М. щодо надання додаткових документів, необхідних для проведення комплексної судової експертизи.

Також, 26.11.2019 р. через канцелярію суду надійшов лист директора Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України М.П. Лайтера вих. №19/102/13-2/15095 від 20.11.2019 р. з доданим до нього клопотанням №130 від 20.11.2019 р. судового експерта Васковнюк Г.С. щодо надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення комплексної судової експертизи в частині виконання судової оціночно-будівельної експертизи.

З метою розгляду вищезазначених клопотань ухвалами суду від 02.12.2019 р. поновлено провадження у справі та зобов`язано сторін, а також Комунальне підприємство "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" надати додаткові матеріали, необхідні для проведення судової експертизи.

Ухвалою суду від 02.12.2019 р. провадження у справі № 902/94/19 зупинено до отримання висновку комплексної судової економічної та будівельно-оціночної експертизи.

04.02.2020 р. до суду надійшов лист заступника директора Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України О.Сьомченкова вих. №19/102/24/1371 від 28.01.2020 р. з доданим до нього клопотанням № 130 від 28.01.2020 р. судового експерта Г.Васковнюк щодо забезпечення безперешкодного доступу до об`єкту дослідження, належні умови праці, опис, фотографування та присутність сторін по справі.

Ухвалою суду від 10.02.2020 р. з метою розгляду клопотання судового експерта провадження у справі поновлено.

Дослідивши вказане клопотання судового експерта Г.Васковнюк, суд враховує таке.

Ухвалою суду 10.02.2020 р. клопотання судового експерта Г. Васковнюк про забезпечення безперешкодного доступу до об`єкта дослідження задоволено повністю. Зобов`язано сторони у справі забезпечити безперешкодний доступ до об`єкта дослідження, а саме вбудованих приміщень хімчистки на першому поверсі десятиповерхової будівлі будинку побуту "ІНФОРМАЦІЯ_1" (приміщення №№20,22,23), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 для проведення натурного обстеження, яке відбудеться 10.02.2020 р. починаючи з 10:00 год., у зв`язку із чим забезпечити належні умови праці, опис, фотографування, присутність представників сторін при дослідженні вказаного об`єкту. Провадження у справі зупинено до отримання висновку комплексної судової економічної та будівельно-оціночної експертизи.

Враховуючи те, що 31.03.2020 р. матеріали господарської справи № 902/94/19 повернуто до суду Вінницьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України з висновком експерта №55/130 від 11.03.2020, суд своєю ухвалою від 06.04.2020 р. провадження у справі поновив та призначив підготовче засідання на 21.04.2020 р. на 15:30 год.

На визначену судом дату 21.04.2020 р., в підготовче судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився з невідомих суду причин, хоча останній повідомлявся судом про дату, час і місце підготовчого засідання у справі ухвалою від 06.04.2020 р.

У підготовчому засіданні 21.04.2020 р. судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті на 13.05.2020 р.

Ухвалою суду від 21.04.2020 р. повідомлено учасників справи про судове засідання для розгляду справи по суті, яке відбудеться 13.05.2020 р. Встановлено учасникам справи строк для вчинення процесуальних дій до 13.05.2020 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився позивач та представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 21.04.2020 р., яка надсилалась останньому за адресою вказаною в Єдиному державному реєстрі.

При цьому згідно інформації отриманої з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, адресована відповідачу ухвала від 24.04.2020 р. значиться "Відправлення не вручене під час доставки: інші причини".

Зважаючи на вищевикладене, судом при неявці відповідача в судове засідання враховується наступне.

Згідно з ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Згідно із п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, заслухавши позивача та представника позивача, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, у січні 1996 року ОСОБА_1 , та громадяни України ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 створили Товариство з обмеженою відповідальністю "виробничо-комерційне-підприємство" "Світоч-А".

Відповідно до п. 5.3. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "виробничо-комерційне-підприємство" "Світоч-А" (далі Товариство) (в редакції 2004 р.), Товариство має Статутний фонд який складається з нерухомого майна (приміщення) та устаткування, що розташоване за адресою: АДРЕСА_8 в Будинку побуту «ІНФОРМАЦІЯ_1» загальною площею 94,6 м2 придбаного в ході приватизації шляхом внесення коштів в рівних пропорційних долях загальною вартістю 69 668,20 грн. Учасники володіють такими частками:

- ОСОБА_4 - 17417,05 грн, що становить 25 % Статутного фонду;

- ОСОБА_3 - 17417,05 грн, що становить 25 % Статутного фонду;

- ОСОБА_2 - 17417,05 грн, що становить 25 % Статутного фонду

- ОСОБА_1 - 17417,05 грн, що становить 25 % Статууного фонду

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 вирішили вийти із Товариства з обмеженою відповідальністю "виробничо-комерційне-підприємство "Світоч-А", у зв`язку з чим звернулися до Загальних зборів Товариства із заявою про вихід з Товариства та просила провести виплату вартість частини майна, пропорційну частці у Статутному капіталі Товариства.

18.12.2017 р. проведено збори учасників (засновників) ТОВ ВКП «Світоч-А». На цих зборах прийнято рішення, оформлене протоколом № 33, яким виключено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства та вирішено здійснити їм виплату вартості частини майна Товариства, пропорційно їх частці у Статутному капіталі.

23.10.2018 р. з відділення поштового зв`язку «Укрпошта» ОСОБА_1 надійшло повідомлення про те, що на її ім`я одержано електронний переказ від Товариства з обмеженою відповідальністю "виробничо-комерційне-підприємство "Світоч-А" у сумі 19 655,68 грн, тобто відповідач оцінив її вартість частини майна, пропорційну частці у Статутному капіталі Товариства у вказану суму.

Позивач вважає, що вказана сума не відповідає встановленому законодавством розміру, з огляду на наступне: відповідно до п. п. 4.1., 4.2. Статуту Товариства (в редакції 2004 р.) учасники Товариства є особи, вказані в п. 1.1. Статуту. Учасники Товариства мають право, зокрема, вийти в установленому з Товариством.

Згідно із п. 5.12. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "виробничо-комерційне-підприємство "Світоч-А" (в редакції 2004 р.) учасник Товариства має право вийти з Товариства, повідомивши Товариство про свій вихід не пізніше ніж за один місяць до виходу. Учасник, який виходить із Товариства, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у Статутному фонді (капіталі) Товариства. За домовленістю між учасником та Товариством виплата вартості частини майна Товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Якщо вклад до Статутного фонду був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без виплати винагороди. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному фонді, а також порядок і строк її виплати встановлюється Статутом Товариства і законом. Спори, що виникають у зв`язку з виходом учасника із Товариства, у тому числі спори щодо порядку визначення частки у статутному фонді, її розміру і строків виплати, вирішуються судом.

Пунктом 5.14. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "виробничо-комерційне-підприємство "Світоч-А" (в редакції 2004 р.) сторонами погоджено, що у випадку виходу учасника зі складу учасників Товариства йому повністю сплачується внесена частка і отримана на частку частина прибутку за період до моменту виходу учасника, а також вартість відповідної частини майна Товариства на момент виході зі складу Учасників. Виплата проводиться після затвердження звіту за рік, в якому учасник вийшов із Товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу, із відшкодуванням збитків від інфляції за строки виплат. Майно, передане Товариству тільки в користування, повертається учаснику в натуральній формі.

Позивач вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "виробничо-комерційне-підприємство "Світоч-А" у строк до 01.11.2018 р. було зобов`язане виплатити ОСОБА_1 грошові кошти, які відповідають розміру внесеної частки, розміру отриманої на частку частини прибутку за період до моменту виходу, а також розміру вартості відповідної частини майна Товариства на момент виходу із відшкодуванням збитків від інфляції за строки виплат.

Товариство з обмеженою відповідальністю "виробничо-комерційне-підприємство "Світоч-А" є власником нерухомого майна, а саме: вбудованих приміщень хімчистки на першому поверсі десятиповерхової будівлі Будинку побуту «ІНФОРМАЦІЯ_1» (літ. А), загальною площею 94,60 кв.м. (приміщення №№ 20,22,23), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 Про вказане майно зазначено в п. 5.3. Статуту Товариства (в редакції 2004 р.).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вбудованих приміщень хімчистки на першому поверсі десятиповерхової будівлі Будинку побуту «ІНФОРМАЦІЯ_1» (літ. А), загальною площею 94,60 кв.м. (приміщення №№ 20,22,23), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 , встановлено, що вартість цього об`єкту нерухомості станом на 20 грудня 2017 року становить 2 519 198,00 грн.

Таким чином, позивачка вважає, що виплачені ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 19655,68 грн не відповідають розміру внесеної частки, розміру отриманої на частку частини прибутку за період до моменту виходу, а також розміру вартості відповідної частини майна Товариства на момент виходу із відшкодуванням збитків від інфляції за строки виплат.

08.01.2019 р. представник позивача направив на адресу відповідача лист з вимогою про сплату коштів з урахуванням встановленого законодавством розміру, проте дана вимога залишилася без реагування з боку Відповідача.

З врахуванням викладеного позивачка вважає, що до стягнення підлягає з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вробничо-комерційне підприємство «Світоч-А» (21009, м. Вінниця, вул. 50-річчя Перемоги - пр-т Коцюбинського, 26/58, ідентифікаційний код 13321102) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) суму вартості частини майна товариства, пропорційної частці учасника у статутному капіталі у розмірі 629 799,50 грн

Правова позиція відповідача.

Згідно відзиву на позовну заяву, поданого до суду представником відповідача останній заперечував щодо позову з підстав того, що до стягнення підлягає 629 799,50 грн виходячи з наступного.

Товариство погоджується з тим, що його реєстрація відбулась 20.02.1996 р.

Згідно п. 5.3 Статуту Товариство має Статутний фонд, який складається з нерухомого майна (приміщення) та устаткування, що розташоване за адресою АДРЕСА_8 , в приміщенні Будинку побуду «ІНФОРМАЦІЯ_1» загальною площею 94,6 м2 придбаного в ході приватизації шляхом внесення коштів в рівних пропорційних долях загальною вартістю 69 668 грн. 20 коп. Учасниками Товариства є ОСОБА_3 з часткою 25% статутного капіталу, ОСОБА_4 з часткою 25% статутного капіталу, ОСОБА_2 з часткою 25% статутного капіталу, та ОСОБА_1 з часткою 25% статутного капіталу.

01.11.2017 р. ОСОБА_1 подала до товариства заяву про свій вихід з складу учасників Товариства. Підпис ОСОБА_1 на цій заяві була засвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального 67 округу та зареєстрована в реєстрі за №1448.

18.12.2017 р. були проведенні загальні збори Товариства на яких було прийнято рішення задовольнити подану заяву ОСОБА_1 про її вихід та провести з нею розрахунок відповідно до вимог законодавства.

Відповідач вважає необгрунтованим та безпідставним висновок позивача про те, що вартість частини майна належна їй до сплати повинна визначатись виключно із дійсної (ринкової вартості) об`єкта оцінки, з урахуванням загальної концепції визначення ринкової вартості об`єктів нерухомого майна та без урахування іншого майна товариства.

Відповідач зазначає, що порядок і спосіб визначення вартості частини майна, пропорційної частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Згідно п. 5.12 Статуту Товариства учасник Товариства має право вийти з Товариства, повідомивши Товариство про свій вихід не пізніше ніж за один місяць до виходу. Учасник, який виходить із Товариства, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у Статутному фонді (капіталі) Товариства. За домовленістю між Учасником та Товариством виплата вартості частини майна Товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Якщо вклад до Статутного фонду (капіталу) був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається Учасникові без виплати винагороди. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці Учасника у Статутному фонді (капіталі), а також порядок і строки її виплати встановлюються Статутом Товариства і законом. Спори, що виникають у зв`язку з виходом Учасника із Товариства, у тому числі спори щодо порядку визначення частки у Статутному фонді (капіталі), її розміру і строків виплати, вирішуються судом.

Пунктом 5.14 Статуту визначено, що у випадку виходу Учасника зі складу Учасників Товариства йому повністю сплачується внесена частка і отримана на частку частина прибутку за період до моменту виходу Учасника, а також вартість відповідної частини майна Товариства на момент виходу із складу Учасників. Виплата проводиться після затвердження звіту за рік, в якому Учасник вийшов із Товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу, із відшкодуванням збитків від інфляції за строк виплати. Майно, передане Товариству тільки в користування, повертається Учаснику в натуральній формі.

Згідно пункту 5.1 Статуту майно Товариства є власністю Товариства і складається із основних фондів та обігових засобів, а також інших цінностей, вартість яких відображається в самостійному балансі Товариства. Майно знаходиться в його повному розпорядженні і вилученню не підлягає.

Отже як вбачається з Статуту товариства вартість належного йому майна відображається в балансі та безпосередньо в пункті 5.3 Статуту.

Виходячи з вище зазначених вимог законодавства та Статуту товариства, сума яка підлягає виплаті позивачу визначається пропорційно від ціни чистих активів товариства, яка визначається в порядку, встановленому законодавством на підставі вартості майна відображеного в балансі.

Порядок визначення вартості чистих активів товариства регулюється Методичними рекомендаціями щодо визначення вартості чистих активів акціонерних товариств схвалених рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17.11.2004 р. № 485.

Згідно даних методичних рекомендацій вартість чистих активів товариства розраховується на підставі даних фінансової звіту (балансу) станом на 01.11.2017р. (дня виходу з товариства) та дорівнює сумі необоротних активів (55 918,51 грн.) та оборотних активів (51 581,86 грн.) мінус сума поточних зобов`язань (28 877,64 грн.)

Виходячи з зазначеного сума чистих активів товариства = (55 918,51 + 51 581,86)-28 877,64 = 78 622,73 грн.

Відтак, вартість частини майна товариства, пропорційна частці позивач в статутному капіталі становить 78 622,73 * 25% = 19655,68 грн.

Саме зазначена сума була сплачена позивачу відповідно до фіскального чеку ПАТ «Укрпошта».

Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами проведений ним розрахунок виплати, вважаємо, що відсутні будь які правові підстави для задоволення її позовних вимог.

У відповіді на відзив представник позивача заперечує проти тверджень відповідача, та зазначає, що вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості активів товариства за вирахуванням вартості його зобов`язань (тобто вартості чистих активів), пропорційній до частки учасника в статутному капіталі товариства.

За наявності спору між учасником товариства та самою юридичною особою щодо визначення вартості майна останньої, учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковується у товаристві. Взяття майна на облік за певною вартістю є односторонньою вольовою дією товариства, яка не може бути беззаперечним доказом дійсної вартості майна.

Тому, вартість частини майна товариства, належна до сплати позивачу має визначатися із дійсної (ринкової) вартості майна ТОВ «ВКП «Світоч-А».

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24 квітня 2018 року по справі № 925/1165/14.

ТОВ ВКП «Світоч-А» є власником нерухомого майна, а саме: вбудованих приміщень хімчистки на першому поверсі десятиповерхової будівлі Будинку побуту «ІНФОРМАЦІЯ_1» (літ. А), загальною площею 94.60 кв.м. (приміщення №№ 20.22.23). що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 Про вказане майно зазначено в п. 5.3. Статуту ТОВ ВКП «СВІТОЧ-А» (в редакції 2004 р.).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вбудованих приміщень хімчистки на першому поверсі десятиповерхової будівлі Будинку побуту «ІНФОРМАЦІЯ_1» (літ. А), загальною площею 94.60 кв.м. (приміщення №№ 20.22,23), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 , встановлено, що вартість цього об`єкту нерухомості станом на 20 грудня 2017 року становить 2 519 198,00 грн.

Враховуючи викладене позивач вважає, що наведені відповідачем у відзиві заперечення щодо позовних вимог та мотиви для їх відхилення, законності та обґрунтованості вимог Позивача не спростовують.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив:

Відповідно до ст. 113 ЦК України, господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

За змістом ст. 167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», учасники товариства мають право вийти в установленому порядку з товариства. Аналогічні положення закріплені в п.3 ч.1 ст.116 ЦК України, відповідно до якого учасники господарського товариства мають право в порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, вийти з товариства.

Статтею 148 ЦК України, у редакції, що діяла на момент виходу позивача зі складу учасників ТОВ «Світоч-А» (надалі у цій редакції - ЦК України) встановлено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, заявивши про це не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Справжність підпису на заяві про вихід з товариства підлягає нотаріальному засвідченню. Учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

За умовами п. 5.12 Статуту Товариства учасник Товариства має право вийти з Товариства, повідомивши Товариство про свій вихід не пізніше ніж за один місяць до виходу. Учасник, який виходить із Товариства, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у Статутному фонді (капіталі) Товариства. За домовленістю між Учасником та Товариством виплата вартості частини майна Товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Якщо вклад до Статутного фонду (капіталу) був здійснений шляхом передання права користування майно, відповідне майно повертається Учасникові без виплати винагороди. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці Учасника у Статутному фонді (капіталі), а також порядок і строки її виплати встановлюються Статутом Товариства і законом. Спори, що виникають у зв`язку з виходом Учасника із Товариства, у тому числі спори щодо порядку визначення частки у Статутному фонді (капіталі), її розміру і строків виплати, вирішуються судом.

Пунктом 5.14 Статуту визначено, що у випадку виходу Учасника зі складу Учасників Товариства йому повністю сплачується внесена частка і отримана на частку частина прибутку за період до моменту виходу Учасника, а також вартість відповідної частини майна Товариства на момент виходу із складу Учасників. Виплата проводиться після затвердження звіту за рік, в якому Учасник вийшов із Товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу, із відшкодуванням збитків від інфляції за строк виплати. Майно, передане Товариству тільки в користування, повертається Учаснику в натуральній формі.

Судом встановлено, що 01.11.2017 р. ОСОБА_1 подала до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Світоч-А" (далі Товариство) заяву про свій вихід з складу учасників Товариства. Підпис ОСОБА_1 на цій заяві була засвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за №1448.

18.12.2017 р. були проведенні загальні збори Товариства на яких було прийнято рішення задовольнити подану заяву ОСОБА_1 про її вихід та провести з нею розрахунок відповідно до вимог законодавства.

23.10.2018 р. з відділення поштового зв`язку «Укрпошта» ОСОБА_1 надійшло повідомлення про те, що на її ім`я одержано електронний переказ від Товариства з обмеженою відповідальністю "виробничо-комерційне-підприємство "Світоч-А" у сумі 19 655,68 грн.

Як вбачається з позовної заяви та неодноразово підтверджувалось представником позивача в процесі розгляду даної справи, позивач (учасник, що вийшов) просить визначити його частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Світоч-А" на підставі звіту про незалежну оцінку вбудованих приміщень хімчистки на першому поверсі десятиповерхової будівлі Будинку побуту «ІНФОРМАЦІЯ_1» (літ. А), загальною площею 94,60 кв.м. (приміщення №№ 20,22,23), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 , встановлено, що вартість цього об`єкту нерухомості станом на 20 грудня 2017 року становить 2 519 198,00 грн.

Позивач вважає, що виплачені ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 19 655,68 грн не відповідають розміру внесеної частки, розміру отриманої на частку частини прибутку за період до моменту виходу, а також розміру вартості відповідної частини майна Товариства на момент виходу.

Твердження позивача відповідач спростовував в судових засіданнях, при цьому останнім зазначено, що як встановлено Статутом Товариства вартість належного йому майна відображається в балансі та безпосередньо в пункті 5.3 Статуту. Сума яка підлягає виплаті позивачу визначається пропорційно від ціни чистих активів товариства, яка визначається в порядку, встановленому законодавством на підставі вартості майна відображеного в балансі.

Порядок визначення вартості чистих активів товариства регулюється Методичними рекомендаціями щодо визначення вартості чистих активів акціонерних товариств схвалених рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17.11.2004 № 485.

Відповідачем зазначається, що згідно даних методичних рекомендацій вартість чистих активів товариства розраховується на підставі даних фінансової звіту (балансу) станом на 01.11.2017 р. (дня виходу з товариства) та дорівнює сумі необоротних активів 55 918,51 грн та оборотних активів (51 581,86 грн) мінус сума поточних зобов`язань (28 877,64 грн). Виходячи з зазначеного сума чистих активів товариства = (55 918,51 грн + 51 581,86 грн)-28 877,64 = 78 622,73 грн. Тому вартість частини майна товариства, пропорційна частці позивач в статутному капіталі становить 78 622,73 * 25% = 19 655,68 грн.

Суд зазначає, що згідно п. 4.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 р. №4, під час вирішення спорів, пов`язаних з виходом учасника з товариства, господарські суди повинні керуватися тим, що відповідно до статті 148 ЦК України та статті 10 Закону України "Про господарські товариства" учасник ТОВ (ТДВ) має право у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов`язується ні з рішенням загальних зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є такими, що суперечать чинному законодавству. Встановлюючи момент виходу учасника з товариства, господарським судам слід враховувати, що таким моментом є дата спливу строку, передбаченого частиною першою статті 148 ЦК України, або інша дата, зазначена у заяві учасника, якщо така дата визначена з дотриманням вимог цієї норми ЦК України.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про господарські товариства», у редакції, що діяла на момент виходу позивача зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Світоч-А" при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу.

Згідно п. 4.14. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4, під час розгляду спорів про стягнення вартості частини майна ТОВ та розміру частини прибутку господарські суди повинні мати на увазі, що вартість майна та розмір частини прибутку товариства, що належать до виплати учаснику, який вийшов, обчислюються на дату волевиявлення учасника вийти з товариства, тобто на дату подання учасником заяви про вихід з товариства. Судам слід враховувати, що у разі виходу учасника з товариства чинне законодавство не передбачає настання у товариства обов`язку здійснити виплату такому учаснику вартості частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному капіталі товариства, у строки, коротші, ніж встановлені статтею 54 Закону України "Про господарські товариства". Водночас обов`язок товариства щодо розрахунків при виході з нього учасника виникає на підставі відповідного припису закону та не пов`язаний з наявністю або відсутністю вимоги про здійснення виплати (п.4.15. Постанови).

Як роз`яснено у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв`язку.

Відтак, виходячи з аналізу вищенаведених законодавчих положень, п. 4.12., п. 4.14. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 25.02.2016 №4 та зазначених умов Статуту ТОВ «Світоч-А» за 2017 рік, судом встановлено, факт виходу ОСОБА_1 01.11.2017 р. зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "виробничо-комерційне-підприємство "Світоч-А" підтверджений нотаріально посвідченою заявою.

Відповідно до ч. 1. ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

За змістом ч. 1 ст. 66 та ст. 139 ГК України, майно підприємства становлять речі та інші цінності (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна підприємства.

Отже, вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості активів товариства за вирахуванням вартості його зобов`язань (тобто вартості чистих активів), пропорційній до частки учасника в статутному капіталі товариства (Правова позиція Великої Палати Верховного Суду наведена у п. 6.8 Постанови від 24.04.2018 р. у справі № 925/1165/14).

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду наведеного у Постанові від 24.04.2018 р. у справі № 925/1165/14, за наявності спору між учасником товариства та самою юридичною особою щодо визначення вартості майна останньої, учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковується у товаристві. При цьому, як вбачається зі змісту вказаної Постанови, позивач у вказаній справі просив стягнути на його користь оцінену ринкову вартість частини майна при виході з товариства відповідача, пропорційну його частці у статутному капіталі.

Водночас, згідно правової позиції наведеної у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.07.2018 у справі №913/966/16, вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, яка визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення). При цьому, у вказаній Постанові Верховним Судом враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду наведену у справі № 925/1165/14, з приводу якої зазначено, що учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковується у товаристві, тобто така вимога є правом учасника, а не його обов`язком. Зокрема, у п. 35 постанови від 10.07.2018 зазначено, що законодавцем передбачено право учасника, який вийшов з товариства, вимагати визначення вартості його частки у статутному капіталі товариства, що підлягає йому до виплати у зв`язку з виходом з товариства, на підставі даних дійсної (ринкової) вартості майна товариства у разі незгоди учасника із вартістю, за якою майно обліковується на балансі товариства на дату виходу учасника з товариства.

Таким чином, враховуючи вищенаведені позиції Верховного Суду, визначення вартості частини майна Товариства, належної до сплати учаснику, який виходить із цього товариства, за вибором учасника товариства може проводитись як на підставі даних дійсної (ринкової) вартості майна товариства, так і з вартості чистих активів товариства на підставі балансу.

Суд зазначає, представником позивача було подано клопотання (вх.№ канц. 02.1-34/2709/19 від 26.03.2019 р.), про призначення судової будівельно-технічної експертизи для визначення вартості майна, на яку зокрема поставити питання "Яка вартість вбудованих приміщень хімчистки на першому поверсі десятиповерхової будівлі Будинку побуту "ІНФОРМАЦІЯ_1" літ А), загальною площею 94,60 кв.м (приміщення №№ 20,22,23), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8, була станом на 01.11.2017 р." Проведення експертизи доручити Вінницькому відділенню Київського НДЕКЦ, за адресою: 21007, м. Вінниця, вул. Батозька, буд. 1.

Ухвалою суду від 29.10.2019 р. клопотання представника позивача про призначення судової експертизи задоволено. Призначено у справі № 902/94/19 комплексну судову економічну та будівельно-оціночну експертизу. Проведення судової експертизи доручити Вінницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. На розгляд судової експертизи поставлено наступні питання:

- яка дійсна (ринкова) вартість активів Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Світоч-А" (вул. 50-річчя Перемоги - проспект Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009, ідентифікаційний код - 13321102), (в тому числі вбудованих приміщень хімчистки на першому поверсі десятиповерхової будівлі будинку побуту "ІНФОРМАЦІЯ_1" (літ. А) загальною площею 94,60 кв.м. (приміщення №№ 20, 22, 23), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8), які належать відповідачу на праві приватної власності (інших основних засобів, нематеріальних активів, майна невиробничого призначення, оборотних активів тощо) з урахуванням майнових зобов`язань товариства станом на 01.11.2017 р.?

- яка вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційне підприємство "Світоч-А" (вул. 50-річчя Перемоги - проспект Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009, ідентифікаційний код - 13321102), що належить до виплати ОСОБА_1 пропорційно розміру її частки (25 % статутного капіталу) у зв`язку з її виходом зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційне підприємство "Світоч-А" станом на 01.11.2017 р.?

Відповідно до висновку експерта Ковальчук К.М. (Вінницького науково - дослідного експертно - криміналістичного центру) від 11.03.2020 р. встановлено: - що ринкова вартість активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційного підприємства «Світоч-А» (вул. 50-річчя Перемоги, проспект Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009 ідентифікаційний код 13321102), а саме: вбудових приміщень хімчистки №№ 20, 22, 23 загальною площею 94,60 кв.м., на першому поверсі десятиповерхової будівлі будівлі «Будинок побуту «ІНФОРМАЦІЯ_1» (літ. А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8, які належать відповідачу, станом на 01.11.207 р. могла становити 1 063 740,00 грн. Інша частина питання № 1 "Яка дійсна ринкова вартість (інших основних засобів, нематеріальних активів, майна невиробничого призначення, оборотних актвів, тощо) не вирішується при проведенні судової оціночно-будівельної експертизи;

- яка вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю "виробничо-комерційне підприємство "Світоч-А" (вул. 50-річчя Перемоги, проспект Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009 ідентифікаційний код 13321102), що належить до виплати ОСОБА_1 пропорційно розміру її частки (25 % статутного капіталу) у зв"язку із виходом зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "виробничо-комерційне підприємство "Світоч-А" станом на 01.11.207 р.- не досліджується.

Відповідно до положень ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 98 ГПК України, у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Тобто, висновок експертизи є одним із доказів на підставі якого суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи і який оцінюється судом разом із іншими доказами за загальними правилами, однак висновок експертизи є докладним описом досліджень проведених експертом (фахівцем) в певній сфері знань з питань, які не можуть бути досліджені в межах судового засідання складом суду.

За змістом ст. 101 ГПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Отже, вищевказаний висновок експерта відповідає вимогам статей 98, 101 ГПК України та приймається судом як належний та допустимий доказ у справі.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини, з урахуванням вищенаведеної правової позиції Верховного Суду, за наявності волевиявлення позивача про визначення частки майна належного до виплати позивачу, у зв`язку із його виходом з учасників Товариства, на підставі даних дійсної (ринкової) вартості майна (активів) Товариства, та відсутністю заперечень зі сторони відповідача, суд вважає правомірним визначення частки належної до виплати позивачу, у зв`язку із його виходом з учасників ТОВ »Виробничо-комерційного підприємства «Світоч-А», виходячи з даних дійсної (ринкової) вартості майна Товариства, станом на 01.11.2017 р. в розмірі 1 063 740,00 грн,

З врахуванням встановленого суд дійшов висновку, що до виплати позивачу підлягає сума в розмірі 246 279,32 грн. Дана сума вирахувана судом з врахуванням наступного: сума вартості майна (ринкова вартість) Товариства становить 1 063 740,00 грн, частка майна позивача ОСОБА_1 в Товаристві становить 25 %, тому сума до виплати вразі виходу мала б становити 265 935,00 грн (25 %). Разом з тим, з врахуванням того, що ОСОБА_1 . Товариство виплатило кошти сумі 19 655,68 грн, тому до виплати підлягають кошти в розмірі 246 279,32 грн.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи містяться Звіт ФОП Мархоцького О.М. "Про незалежну оцінку вбудованих приміщень хімчистки на першому поверсі десятиповерхової будівлі Будинку побуту «ІНФОРМАЦІЯ_1» (літ. А), загальною площею 94,60 кв.м. (приміщення №№ 20,22,23), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 ", яким встановлено, що ринкова вартість станом на 19.12.2017р. без врахування ПДВ становить 1 073 496,00 грн та Звіт про незалежну оцінку обладнання відповідно до переліку наданому Замовником ТОВ ВКП "Світоч-А" і знаходиться у примщенні належному Замовнику за адресою: м. Вінниця, вул. 50-річчя Перемоги /пр Коцюбинського, буд. 26/58" яким встановлено, що ринкова вартість обладнання без врахування ПДВ становить 16203,31 грн..

Суд зауважує, що вищевказані звіти не може бути належним та допустимим доказом у справі з огляду на наступне:

- в звітах зазначено, що оцінювачем визначено термін дії висновку Суб"єкта оціночної діяльності про вартість майна Звіту про оцінку даного майна - 6 місяців з дати оцінки, відповідно до Постнови КМУ № 358 від 23.08.2014 р.,при цьому позов до суду подано 08.02.2019 року, тобто даний звіт втратив термін дії;

- зокрема в звітах, щодо оційнки майна та обладнанян виконано станом на 20.12.2017 р., при цьому, оцінка майна та обладнання мала б бути здійснена станом на 01.11.2017 р., оскільки ОСОБА_1 , вирішила вийти із Товариства з обмеженою відповідальністю "виробничо-комерційне-підприємство "Світоч-А", у зв`язку з чим звернулася до Загальних зборів Товариства із заявою від 01.11.2017 р. про вихід з Товариства.

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З врахуванням викладеного суд дійшов висновку про задоволення позову частково в сумі 246 279,32 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам відповідно до ст. 129 ГПК України.

В матеріалах справи відсутні докази, (первинні документи) щодо понесених витрат позивачем за проведення судової експертизи. З огляду на вказане, відшкодування витрат за проведення судової експертизм за рахунок відповідача не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 3, 7, 13, 46, 73, 74, 76-80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Світоч-А" (вул. 50-річчя Перемоги - проспект Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009, ідент. код 13321102) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 246 279,32 грн суми вартості частини майна; 3 694,19 грн витрат пов`язаних із сплатою судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 15 травня 2020 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу ( АДРЕСА_1 )

3 - відповідачу ( вул . 50-річчя Перемоги- пр-т Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця,21009)