ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2020 р. Справа № 922/1179/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків
до Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект", м. Харків
про стягнення 6166.49 грн.
ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго", м. Харків (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект", м. Харків (далі за текстом - відповідач) 6166, 49 грн. заборгованості з КРЕ (з яких 5138,74 грн. тарифна складова, 1027,75 грн. ПДВ 20%,

Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії № 4-1044С від 18.05.2007 щодо своєчасного та повного проведення розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.04.2020 відкрито провадження у справі № 922/1179/20; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом трьох днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом трьох днів з дня отримання відповіді на позов.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копію вказаної ухвали від 21.04.2020.

Позивачем копію ухвали від 21.04.2020 отримано, про що свідчить зворотне поштове повідомлення № 009376/2, згідно з яким на адресу останнього надсилалась поштова кореспонденція (а. с. 101).

Проте, надіслана на адресу відповідача копія ухвали від 21.04.2020 повернулася на адресу суду з відміткою "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення" (а. с. 102-105). Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення відповідача, про дату, час та місце розгляду справи, а останній в розумінні вимог ст. 120 ГПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд судом справи.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву в порядку та строк, встановлені ухвалою господарського суду Харківської області від 03.04.2020.

Розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття судового рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 18.05.2007 між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як споживачем, укладено договір про постачання електричної енергії № 4-1044С (далі за текстом - договір; а. 12-17), відповідно до умов якого позивач постачає електричну енергію відповідачу, а останній оплачує позивачу її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами даного договору та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами (розділ 1 договору).

За змістом п. 2.1.2 договору, позивач, як постачальник, зобов`язався поставляти третій особі, як споживачу, електроенергію, як різновид товару:

- в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 Договору, з урахуванням умов розділів 6, 7 Договору, відповідно до додатку № 1 "Договірні величини постачання електричної енергії і потужності Споживачу" та додатку № 2 "Порядок розрахунків".

- згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до правил улаштування електроустановок (далі ПУЕ) та гарантованого рівні надійності електропостачання згідно фактичної категорії, визначеної додатком № 8 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін";

- із дотриманням граничних показників якості електричної енергії на межі балансового розмежування, а саме: - відхилення напруги (тримавлість часу відхилення від напруги понад нормальне припустиме визначається у відповідності до ГОСТ 13109-97): нормально припустиме значення для рівня напруги 0,22 кВ та вище - +/- 5%, гранично припустиме значення для рівня напруги 0,22кВ та вище - +/-10%; - провал напруги (зниження рівня нижче гранично припустимого значення) - не більше 30 секунд.

За змістом п. 2.2. договору, споживач зобов`язується щомісяця у встановлений договором строк надавати постачальнику звіт про обсяги спожитої електричної енергії за розрахунковий період за встановленою формою (додаток № 9 до договору "Звіт про обсяги спожитої за розрахунковий період електричної енергії").

Відповідно до п. 2.2.5 договору, споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку № 2 "Порядок розрахунків".

Відповідно до п. 4.2 додатку № 2 до договору, плата за такі види нарахувань, як надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії з ПДВ, сума пені, 3% річних, індекс інфляції, плата за надання споживачу додаткових послуг (повторне підключення, перевірка та ремонт лічильників та інші послуги, надання яких погоджено з НКРЕ) та інші платежі перераховуються платником на поточний рахунок постачальника.

Згідно з п. 5 додатка № 2 до договору споживач протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 банківських днів з дня його отримання. В разі неявки споживача для отримання рахунку постачальник направляє рахунок споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим споживачем з дня його відправлення.

На підставі п. 9.11 договору його дію пролонговано на 2020 рік.

Як свідчать матеріали справи, позивач, як постачальник електричної енергії за договором, на його виконання здійснив відпуск реактивної електричної енергії споживачу, починаючи з серпня 2019 по січень 2020 включно, про що свідчать відомості про обсяги спожитої реактивної електричної енергії за вказаний період, підписані відповідачем (а. с. 73-80).

З метою оплати відповідачем спожитої електричної енергії, позивачем на виконання умов п. 5 додатку № 2 до договору направлено останньому відповідні рахунки за період серпень 2019 року - січень 2020 року (а. с. 49-56). Факт отримання даних рахунків відповідачем підтверджується підписами уповноважених представників останнього в книзі реєстрації видачі рахунків за використану електроенергію (а. с. 57-64).

Однак, відповідач не в повному обсязі провів розрахунки з компенсації перетікання реактивної електричної енергії за серпень 2019 року - січень 2020 року у зв`язку з чим, у останнього утворилась заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 6166,49 грн., з яких: 5138,74 грн. - тарифної складової та 1027,75 грн. - ПДВ 20%.

Обставини щодо стягнення заборгованості з тарифної складової та ПДВ 20% стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За змістом ч. 6-7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/ визначених відповідно до вимог закону.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Матеріалами справи підтверджується факт надання позивачем на користь відповідача послуг з електропостачання, зокрема в період серпень 2019 року - січень 2020.

При цьому, факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості з компенсації перетікання реактивної електричної енергії за вказаний період, зокрема в сумі 6166,49 грн. (з ПДВ) також підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростований.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача 6166,49 заборгованості з КРЕ, з яких 5138,74 грн. тарифна складова та 1027,75 грн. ПДВ 20%.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню 2102,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект" (адреса: 61050, м. Харків, Набережна гімназійна, буд. 2; ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (адреса: 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149; ; на № UA НОМЕР_2 в АТ "Мегабанк", МФО 351629)

6166, 49 грн. заборгованості з КРЕ (з яких 5138,74 грн. тарифна складова, 1027,75 грн. ПДВ 20%);

2102,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак