СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"25" травня 2020 р. Справа № 917/231/20

Суддя Слободін М.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Полтава (вх.№1386П/1) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.02.2020 (повний текст якої складено та підписано 13.02.2020 суддею Білоусовим С. М. у приміщенні господарського суду Полтавської області) у справі №917/231/20.

за заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність згідно Кодексу України з процедур банкрутства,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 13.02.2020 у справі №917/231/20 відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх.№ 248/20 від 10.02.2020 р. року). Повернуто ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

ОСОБА_1 із вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив зазначену ухвалу скасувати та передати справу до суду першої інстанції.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу на предмет дотримання заявником процесуальних норм законодавства, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення її без руху, враховуючи таке.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Приписами п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з п. 7 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" розмір, ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 4 ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" у 2020 році прожитковий мінімум з 01.01.2020 для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні.

Враховуючи звернення з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.02.2020 у справі №917/231/20, скаржник повинен був сплатити судовий збір встановлений у розмірі 2102 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником не надано доказів сплати судового збору.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 ГПК України, із застосуванням приписів статті 174 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п.2 ч.3 ст.258 ГПК України, що відповідно до вимог ст.260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Також, відповідно до ч.ч.1, 2, статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст ухвали господарського суду Полтавської області від 13.02.2020 підписано та відправлено 13.02.2020, про що свідчить штамп канцелярії суду першої інстанції про її відправлення. Разом з тим, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою 14.05.2020, про що свідчить відтиск штампу канцелярії суду першої інстанції на апеляційній скарзі, тобто з пропуском встановленого строку.

Отже, апеляційна скарга подана з пропуском встановленого статтею 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження ухвали місцевого господарського суду.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частинами 2 та 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

З правового контексту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню.

Поважними визнаються такі обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Натомість, в апеляційній скарзі заявником не порушується питання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження ухвали господарського суду Полтавської області від 13.02.2020 у справі №917/231/20.

Отже, для усунення вказаного недоліку, апелянтом має бути подано до суду апеляційної інстанції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Віповідно до ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. А як вбачається із матеріалів апеляційної скарги, заявник не порушує питання про поновлення цього строку, що є також підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Отже, відсутність доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому законом порядку і розмірі, а також відсутність клопотання заявника про поновлення строку на апеляційне оскарження унеможливлюють суд відкрити апеляційне провадження у справі, ці обставини є підставами для залишення апеляційної скарги без руху до усунення зазначених недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, 234, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя - доповідач,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Полтава (вх.№1386П/1) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.02.2020 у справі № 917/231/20 залишити без руху.

2. Встановити апелянту 10-денний строк, з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги.

3. Роз`яснити апелянту, що неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач М.М. Слободін