ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
25.05.2020 Справа № 905/958/20
Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., розглянувши матеріали справи
за позовом: Державного підприємства «Держвуглепостач», м.Київ
до відповідача: Державного підприємства «Мирноградвугілля», м.Мирноград, Донецька область
про стягнення 130 514 311,75грн.
Позивач, Державне підприємство «Держвуглепостач», м.Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державного підприємства «Мирноградвугілля», м.Мирноград, Донецька область, про стягнення грошових коштів у сумі 130 514 311,75грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки вугілля №01-18/ЕНЦ від 24.01.18р. в частині поставки вугілля на суму попередньої оплати.
Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.
Пунктом 2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2 102 грн 00 коп.
Отже за подання позовної заяви з майновими вимогами на суму 130 514 311,75грн, позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 735700,00грн.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, доказів на підтвердження сплати судового збору позивачем не додано.
Водночас, заявником разом з позовом подано клопотання про відстрочення сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.
Як на підставу для відстрочення сплати судового збору позивач посилається на скрутне фінансове становище.
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік осіб, яким може бути відстрочено, розстрочено чи звільнено від сплати судового збору (тільки фізичні особи) з урахуванням майнового стану сторони лише за наявності викладених вище умов.
Отже наведеними правовими нормами Закону України «Про судовий збір» встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк.
Зазначена норма стосується окремих категорій фізичних осіб і не розповсюджується на юридичних осіб, яким є Державне підприємство «Держвуглепостач» як учасник господарської справи.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.02.20р. у справі №911/1418/17, від 27.02.20р. у справі №922/823/19, від 05.03.20р. у справі №907/378/18, від 05.03.20р. у справі №909/1254/14, від 26.03.20р. у справі №922/1584/19.
Суд звертає увагу заявника, що ч.2 ст.6 та ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Визначений ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких допускається відстрочення сплати судового збору заявнику при зверненні до суду із заявою (скаргою), є вичерпним, тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених ч.1 ст.8 цього Закону.
При цьому, зазначені заявником підстави для відстрочення сплати судового збору дана норма Закону України «Про судовий збір» не містить.
Оцінивши доводи, наведені позивачем на обґрунтування вимог заявленого ним клопотання, суд не вбачає, у даному випадку, наявності обставин, які б відповідали зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов та підстав для відстрочення сплати судового збору, що могли б зумовити вчинення такої процесуальної дії.
Суд звертає увагу, що позивачем до заяви додані акти звіряння взаємних розрахунків та довідки банків станом на 18.11.19р. в обґрунтування доводів щодо скрутного фінансового становища. Водночас, сам факт скрутного матеріального становища підприємства позивача не може вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору у справі. При цьому, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що під час розгляду справи в господарському суді у нього буде реальна можливість сплатити необхідну суму судового збору.
Крім того, за змістом норм ст.8 Закону України "Про судовий збір", відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є правом, а не обов`язком суду.
Суд зазначає, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду… Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").
Таким чином, обставини у справі №821/1896/15-а та у справі №905/958/20 не є тотожними.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання Державного підприємства «Держвуглепостач» про відстрочення сплати судового збору.
Частиною 1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строки їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У зв`язку з ненаданням доказів сплати судового збору позовна заява Державного підприємства «Держвуглепостач», м.Київ підлягає залишенню без руху.
В силу ч.3 ст.174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.
В іншому випадку суд виносить ухвалу про повернення позовної заяви.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.162, п.2 ч.1 ст.164, ч.ч.1, 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В задоволені клопотання Державного підприємства «Держвуглепостач», м.Київ від 14.05.20р. №0512/06 про відстрочення сплати судового збору, відмовити.
Позовну заяву Державного підприємства «Держвуглепостач», м.Київ залишити без руху.
Позивачу усунути, допущені при поданні позовної заяви недоліки, а саме надати:
- докази сплати судового збору в розмірі 735700,00грн.
Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали, але не менше, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Дана ухвала набрала чинності 25.05.20р. та оскарженню не підлягає.
Суддя М.О. Лейба