ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕННЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року Справа № 923/195/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши справу

за позовом: Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області, м. Херсон, код ЄДППОУ 21295057,

до: Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області

с. Круглоозерка Голопристанського району Херсонської області,

про стягнення надміру виплачених пенсійних коштів у розмірі 7836,96 грн.

Без виклику сторін.

Обставини справи.

27 лютого 2020 року Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про стягнення завданої майнової шкоди, що виникла за рахунок надлишкової виплати пенсії в сумі 7836,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на норми ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст.ст. 1166, 1172 Цивільного кодексу України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2020 визначено суддю по справі - Нікітенко С.В.

Ухвалою від 03.03.2020р. суд залишив позовну заяву Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області та надав позивачу час на усунення недоліків.

Ухвалою від 23.03.2020 суд прийняв позовну заяву Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи № 923/195/20, визначено здійснювати за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Цією ж ухвалою суд запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву з документальним обґрунтуванням викладених в ньому обставин та заперечення (в разі надходження відповіді на відзив), а позивачу - відповідь на відзив та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України у встановлені строки.

У разі розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до цього Кодексу, без призначення судового засідання, процесуальні дії, строк вчинення яких, відповідно до цього Кодексу, обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятись протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 23 березня 2020 року була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом та отримана уповноваженими представниками позивача та відповідача, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с. 36-37).

Днем вручення судового рішення, згідно п.3 ч. 6 ст. 242 ГПК України, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

За таких обставин, суд вважає, що сторони у справі належним чином були повідомлені про розгляд даної справи.

08 квітня 2020 року до суду від відповідача у справі надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає та надає обґрунтування своєї правової позиції. Зокрема, порядок проведення перевірок органами ПФУ України, оформлення результатів таких перевірок, а також видача обов`язкових до виконання розпорядчих документів за результатами таких перевірок, регламентовано рядом нормативно правових актів - Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014р. № 28-2 «Про затвердження положень про територіальні органи Пенсійного фонду України та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов правління Пенсійного фонду України» (далі - Постанови ППФУ 22.12.2014р. № 28-2), Постановою Правління Пенсійного фонду України від 04.02.2016р. № 2-1 «Про затвердження уніфікованої форми акта, який складається за результатами проведення планової (позапланової) перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування» (далі - Постановою ППФУ 04.02.2016р. № 2-1).

Так, пунктом 2 ч. 1 ст. 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який кореспондується з пунктом 5 Постанови ППФУ 22.12.2014р. № 28-2, встановлено право територіальних органів ПФ України проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсій. Результати планових та позапланових перевірок оформлюються актом, форма якого затверджена Постановою ППФУ 04.02.2016р. № 2-1. За змістом акту в ньому мають бути зазначені, крім іншого, порушення, допущені в даному випадку відповідачем, та яким чином зазначені порушення вплинули на розмір пенсії гр. ОСОБА_1 . За результатом перевірки, відповідно підпункту б) п.5 Постанови ППФУ 22.12.2014р. № 28-2, впродовж п`яти робочих днів видається обов`язковий для виконання документ - припис.

За твердженням відповідача, складена позивачем довідка за результатами перевірки не відповідає вимогам чинного законодавства та взагалі не має нічого спільного з актом затвердженим Постановою ППФУ 04.02.2016р. № 2-1.

Також зазначає, що за змістом вказаної довідки на яку посилається позивач будь-яких порушень з боку відповідача не виявлено, вказано лише, що дані первинних документів мають розбіжності з даними довідки про заробітну плату пенсіонера ОСОБА_1 та рекомендовано надати уточнюючу довідку.

На думку Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, довідка, складена за результатами перевірки, не може бути належним та допустимим доказом у розумінні ст.ст. 76-77 ГПК України, оскільки складення такого документу за результатами проведеної перевірки УПФУ не передбачено чинним законодавством, крім того, в довідці не зафіксовано будь-яких порушень допущених Відповідачем, як страхувальником.

Додатково звертає увагу суду, що в позовній заяві взагалі не обґрунтовано, а до позову не надано доказів, про те яким чином Позивач дійшов висновку про стягнення суми боргу у 7836,96 грн.

Відповідач також вказує, що позивачем не надано до матеріалів позовної заяви розрахунку заявленої до стягнення суми збитків, відсутня інформація коли саме та яким чином утворилась сума переплати, як Позивач вирахував зазначену суму переплати.

Разом з тим, відповідач вказує, що індивідуальний перерахунок, доданий позивачем до позову, охоплює період з 01.01.2010р. по 31.01.2019р., що не узгоджується зі змістом позовної заяви, де заявлено період утворення переплати з 01.06.2008р. по 31.01.2019р., як наслідок є неналежним та недопустимим доказом у даній справі.

За таких обставин, відповідач позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Односно з відзивом на позовну заяву від Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області надійшла заява про застосування позовної давності до частини позовних вимог. Відповідача просить суд, відмовити Управлінню пенсійного фонду України в Херсонській області у стягненні надлишкової виплати пенсії з Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області за період з червня 2008р. по січень 2017р., у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

23 квітня 2020 року до суду від позивача у справі надійшло заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників провадження та відповідь на відзив відповідача.

У наданій відповіді на відзив, позивач додатково обґрунтовує підстави звернення з позовом та спростовує твердження відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою від 28 квітня 2020 року судом залишено без розгляду заперечення Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області щодо розгляду справи № 923/195/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, суд -

в с т а н о в и в :

Матеріали справи свідчать, що на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Голопристанському районі Херсонської області, перебуває громадянка ОСОБА_1 , 1943 року народження, якій на підставі заяви від 11.06.2008 та довідки про заробіток для обчислення пенсії № 413 від 26.05.2008 та №414 від 26.05.2008, виданих Круглоозерською сільською радою Херсонської області, було здійснено перерахунок пенсії, згідно розпорядження №132430 від 11.06.2008 за період з січня 1992 по 1996 роки.

Головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи №4 управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю Головного контролю Управління Фонду, 15.11.2018 згідно із направленням на перевірку від 12.11.2018 № 5174/07-03, з відома голови Круглоозерської сільської ради та в присутності головного бухгалтера Круглоозерської сільської ради було проведено звірку відповідності даних довідки про заробіток до обчислення пенсії від 26.05.2008 № 413 (Довідка від 15.11.2018 № 135/4-08).

В ході перевірки достовірності даних первинних документів, на підставі яких Круглоозерською сільською радою Голопристанського району Херсонської області було видано громадянці ОСОБА_1 , 1943 року народження довідки про заробітну плату № 413 від 26.05.2008, за період роботи з 1992 по серпень 1996 року, виявлено розбіжності, про що було складено довідку Про відповідність даних первинних документів даним довідки про заробіток для обчислення пенсії № 135/4-08 від 15.11.2018.

Відповідно до вказаної довідки, зазначено, що первинні документи використані при проведенні звірки, достовірні, надані в повному обсязі, а додаткових (інших) документів, що свідчать про нарахування заробітної плати за період, що перевіряється не має.

За результатами поведеної перевірки рекомендовано Круглоозерській сільській раді Херсонської області надати уточнюючу довідку.

До Головного управління Фонду 10.01.2019 надійшла довідка від 27.12.2018 № 02.11/278, видана Круглоозерською сільською радою про заробітну плату ОСОБА_1 за період з січня 1992 по серпень 1996 року.

Згідно вказаної довідки суми заробітної плати ОСОБА_1 в листопаді - грудні 1992 року, в жовтні 1993 року, в січні, березні травні, липні, листопаді 1994 року, лютому, травні, жовтні 1995 року, містять розбіжності з довідкою від 26.05.2008 № 413, виданою Круглоозерською сільською радою за період роботи ОСОБА_1 з січня 1992 року по серпень 1996 року, на підставі якої було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за її заявою від 11.06.2008.

Враховуючи дані довідки про заробітну плату від 27.12.2018 № 02.11/278, виданої Круглоозерською сільською радою, про розмір заробітної плати ОСОБА_1 за період з січня 1992 по серпень 1996 року, яка підтверджена первинними документами, Головним управлінням відділу з питань призначення та перерахування пенсій № 4 Голопристанського району здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2008 по 31.01.2019.

Наслідком надання підприємством недостовірних даних про заробітну плату ОСОБА_1 , стало завищення суми заробітної плати, з якої розраховувався розмір пенсії.

Згідно повідомлення Управління з питань виплати пенсій Головного управління Фонду від 22.11.2019 № 6195/0405, за період з 01.06.2008 по 31.01.2019. внаслідок подання недостовірних документів по пенсіонеру ОСОБА_1 виникла переплата пенсії в сумі 7836,96 грн.

Управлінням пенсійного фонду направлено на адресу ОСОБА_1 лист з повідомленням про виявлені розбіжності та вимогою про повернення надмірно отриманих грошових коштів в розмірі 7836,96 грн.

13 грудня 2019 року Голопристанським відділом обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Фонду від ОСОБА_1 . отримано заяву про відмову в поверненні суми переплати пенсії.

Разом з тим, Головним управлінням Фонду 16.01.2020 за вих. №107/03-05 на адресу Круглоозерської сільської ради направлено лист щодо виявленої переплати пенсії, внаслідок подання сільською радою недостовірних документів про розмір заробітної плати ОСОБА_1 , з вимогою повернення переплаченої пенсії в сумі 7836,96 грн.

Круглоозерською сільською радою листом від 30.01.2020 № 53/02.11 повідомлено про відсутність підстав для повернення суми переплати пенсії (лист отримано 04.02.2020).

На підтвердження своїх тверджень позивачем до позовної заяви додано копії наступних документів: заяви від 11.06.2008р. про перерахунок пенсії; розпорядження № 132430 від 11.06.2008; довідки від 15.11.2018 № 135/4-08; довідки від 26.05.2008 № 41; довідки від 26.05.2008 № 414; довідки від 27.12.2018 № 02.11/278; повідомлення від 22.11.2019 № 6195/0405 про переплату пенсії; протоколу про підтвердження переплати пенсії в сумі 7836,96 грн.; виклику ОСОБА_1 ; заяви ОСОБА_1 Від 13.12.2019; лист ОСОБА_1 від 11.01.2020;я листа від 16.01.2020 № 107/03-05 до Круглоозерської сільської, відповіді Круглоозерської сільської ради від 30.01.2020

Отже, у зв`язку із відмовою Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області добровільно повернути Головному управлінню Пенсійного Фонду України в Херсонській області 7836,96 грн. надміру виплаченої ОСОБА_1 пенсії, позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму завданої майнової шкоди, що виникла за рахунок надлишкової виплати пенсії в сумі 7836,96 грн.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Звертаючись до господарського суду з позовом, УПФУ в Херсонській області зазначає, що Круглоозерська сільська рада Голопристанського району Херсонської області своїми діями, зокрема, видачею недостовірних документів, завдала Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області матеріальну шкоду в розмірі 7836,96 грн., яку повинна відшкодувати відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України та ч.1 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

За статтею 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України).

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Позивач стверджує, що внаслідок видачі відповідачем довідки з недостовірними даними, Управління нарахувало та виплатило фізичній особі надміру пенсію в розмірі 7836,96 грн.

Спір виник у зв`язку з відсутністю/наявністю підстав для стягнення з відповідача переплати пенсії.

Судом встановлено, що за заявою громадянки ОСОБА_1 від 11.06.2008р. та доданих до заяви довідок про заробіток для обчислення пенсії № 413 від 26.05.2008р. та №414 від 26.05.2008р., виданих Круглоозерською сільською радою Херсонської області, відділом управління пенсійного фонду було здійснено перерахунок пенсії вказаній особі за період з січня 1992 року по 1996 рік.

Розпорядженням від 11.06.2008 № 132430 було здійснено перерахунок пенсії, з врахуванням даних про заробітну плату за 1992-1996року.

Разом з тим, при проведенні відділу контрольно-перевірочної роботи №4 управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю Головного контролю Управління Фонду лише 15.11.2018 при перевірці відповідності даних довідки про заробіток до обчислення пенсії від 26.05.2008 № 413 виданої Круглоозерською сільською радою вказаній вище особі було виявлено розбіжності.

Враховуючі отриману від відповідача 27.12.2018 №02.11/278 довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за період з січня 1992 по серпень 1996 року, позивачем встановлено розбіжності з довідкою виданою 26.05.2008 № 413.

так, згідно статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Як встановлено ч.1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок).

Порядок регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 17 Порядку (в редакції, чинній на момент звернення за перерахунком пенсії) передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або державними архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не можуть служити документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Згідно пункту 38 Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

а) перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 43 Порядку встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно наведених вище положень Порядку остаточне рішення щодо відповідності поданих документів для призначення та нарахування пенсії вимогам Закону приймається саме органами Пенсійного фонду. Та саме на орган, який призначив пенсію, було покладено контрольні функції за дотриманням діючого законодавства при призначенні пенсії та щодо перевірки документів наданих заявником на відповідність відомостей, викладених у цих документах, законам і підзаконним актам, на підставі яких оформляється пенсія, а посадові особи відповідного органу не були позбавлені можливості перевірити обґрунтованість видачі документів, необхідних для обчислення пенсії та достовірність наведених в них даних, проте зазначеного не зробили.

З огляду на положення статей 22, 1166 Цивільного кодексу України, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача збитків/шкоди є причиною, а збитки/шкода, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Протиправною поведінкою є різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права. Необхідною ознакою протиправності є нормативність, тобто закріплення моделі поведінки людини нормою права.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків (шкоди), протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою. Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності шкоди. При цьому, доведенню підлягає те, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. А відтак, доводячи склад цивільного правопорушення у діях відповідача, позивач мав довести, що його (відповідача) поведінка була неправомірною та протиправною. Протиправною поведінкою є різновид правової поведінки, що характеризується як соціальне відхилення від норми, зловживання правом та правопорушенням. Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права.

Відповідно до ст. 80 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" (в редакції Закону станом на час подання заяви про перерахунок пенсії) заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника.

Згідно з ст. 81 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно п. 38 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Саме на орган, який призначив пенсію, було покладено контрольні функції за дотриманням діючого законодавства при перерахунку пенсії та щодо перевірки документів, наданих заявником, на відповідність відомостей, викладених у цих документах, законам і підзаконним актам, на підставі яких оформляється пенсія, а посадові особи відповідного органу не були позбавлені можливості перевірити обґрунтованість видачі документів, необхідних для обчислення пенсії, проте зазначеного не зробили.

Таким чином, орган, що призначає пенсію, контролює і перевіряє правильність всіх документів, що подаються та відповідно у разі обґрунтованих сумнівів має право вимагати як від підприємств, установ та організацій, так і від фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі. Остаточне рішення щодо відповідності поданих документів для призначення та нарахування пенсії вимогам Закону приймається саме органами Пенсійного фонду. При цьому працівники цих органів Законом зобов`язані перевірити такі документів та нарахувати і призначити пенсію у відповідному розмірі.

Зазначене свідчить про те, що позивач при здійсненні своїх повноважень при перерахунку відповідної пенсії, як уповноважений орган, у встановленому порядку мав право та обов`язок перевірити подані документи своєчасно, особливо якщо такі документи містять невідповідність та викликають сумнів.

З урахуванням цього, на момент подання заяви гр. ОСОБА_1 саме орган, який призначив пенсію, здійснював контрольні функції за дотриманням чинного законодавства при здійсненні її розрахунку і посадові особи не були позбавлені можливості перевірити обґрунтованість поданих документів, необхідних для обчислення пенсії, у тому числі спірної довідки.

В даній справі позивачем не доведено наявність всіх елементів цивільного правопорушення, а саме - причинно-наслідкового зв`язку між видачею довідки із невірними даними та завданням шкоди у вигляді переплати пенсії, що виключає застосування до відповідача деліктної відповідальності.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності до вимог позивача за період з червня 2008 року по січень 2017 року, то суд зазначає наступне.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Оскільки у даній справі відсутні підстави для задоволення позовних вимог, а тому і відсутні підстави для розгляду по суті зави про застосування строків позовної давності.

У відповідності до приписів статі 129 ГПК України, судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Нікітенко