ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області

06.04.2020 м. Ужгород Справа № 911/2596/19
Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,
розглянувши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю РЕНТСПЕЦТЕХ, м. Київ б/н від 12.03.2020 (вх. № 02.3.1-03/1426/20 від 12.03.2020 року) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю РЕНТСПЕЦТЕХ, м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю БУД-ОБ`ЄКТ, с. Клячаново Мукачівського району про стягнення суми 543.650,28грн.
Представники сторін: не викликались
Позивач звернувся до господарського суду Київської області із позовом до відповідача про стягнення суми 543.650,28грн.
Ухвалою господарського суду Київської області від 25.10.2019 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю РЕНТСПЕЦТЕХ, м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю БУД-ОБ`ЄКТ, с. Клячаново Мукачівського району про стягнення суми 543.650,28грн. за Договором перевезення вантажу №30/19-БО від 16.07.2019 разом з доданими до неї матеріалами передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Закарпатської області.
Згідно супровідного листа Господарського суду Київської області від 05.12.2019 дана справа надійшла до Господарського суду Закарпатської області 02.01.2020.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/2596/19 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на18 лютого 2020 р. на 11:00 год.
12.03.2020 позивачем товариством з обмеженою відповідальністю РЕНТСПЕЦТЕХ, м. Київ подано клопотання про відмову від позову, в якому вказує на те, що відповідачем, товариством з обмеженою відповідальністю БУД-ОБ`ЄКТ, сплачено в повному обсязі суму заборгованості, внаслідок чого позивач просить провадження в даній справі закрити. У вказаному клопотанні позивач також просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.
Ухвалою суду від 16.03.2020 року клопотання товариством з обмеженою відповідальністю РЕНТСПЕЦТЕХ, м. Київ про відмову від позову задоволено. Провадження у справі № 911/2596/19 товариства з обмеженою відповідальністю РЕНТСПЕЦТЕХ, м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю БУД-ОБ`ЄКТ, с. Клячаново Мукачівського району про стягнення суми 543.650,28грн. закрито.
12.03.2020 від представника позивача надійшла заява б/н р. від 12.03.2020 (вх. № 02.3.1-03/1426/20 від 12.03.2020 року) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить розподілити витрати на професійну правничу допомогу, у зв`язку з розглядом господарської справи №911/2596/19 у суді першої інстанції Господарському суді Закарпатської області, а саме, стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю БУД-ОБ`ЄКТ, с. Клячаново Мукачівського району, суму 12 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 16 березня 2020 р. заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю РЕНТСПЕЦТЕХ, м. Київ б/н від 12.03.2020 (вх. № 02.3.1-03/1426/20 від 12.03.2020 року) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу призначено до розгляду в судовому засіданні 06 квітня 2020 р.
Дослідивши заяву позивача та матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги, викладені в заяві повністю з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно зі ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Як встановлено судом, між позивачем та Адвокатським об`єднанням «КРАВЕЦЬ І ПАРТНЕРИ» укладено договір №227 від 16.09.2019 року про надання правничої допомоги (далі - Договір про надання правовничої допомоги).
Так, при поданні заяви про розподіл судових витрат позивачем дотримані вимоги ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Позивач звернувся до суду з письмовою заявою до якої додано копію платіжного доручення про сплату боргу за Договором, копії рахунків на оплату, копії платіжних доручень, копії актів надання послуг.
Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 126 цього ж Кодексу визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 ст.126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст.126 ГПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст.126 ГПК України).
Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.
Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до п. 1.1 Договору про надання правничої допомоги за цим договором Адвокатське об`єднання зобов`язується, в порядку та на умовах, визначених цим договором, надати Замовнику правову допомогу за його запитом (надалі - «Послуги»), а Замовник зобов`язується оплатити надані Послуги.
У відповідності до п.п. 2.1. Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати Замовникові за його окремими усними чи письмовими запитами правову допомогу протягом строку дії цього Договору.
Вартість Послуг за надання правничої допомоги визначається в Додатку №1 до даного договору, який є конфіденційним та може бути розголошений виключно за письмовою згодою Сторін. (пункт 4.1 Договору).
Вказані докази у сукупності суд вважає достатніми для підтвердження факту надання адвокатських послуг у справі № 911/2596/19.
Разом з тим, з огляду на предмет позовних вимог та розмір заявлених сум до стягнення витрат на правничу допомогу судом враховано наступне.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У пункті 269 Рішення цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, а також доведеності понесених витрат.
Враховуючи в сукупності вище викладене та положення частини 4 ст.126 ГПК України заявлений позивачем розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 12 500,00 грн. адвокатських витрат є співмірним та відповідає критерію розумності їх розміру з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, з урахуванням ціни позову (543 650,28 грн.) та складності справи.
З огляду на вищенаведене, заява представника товариства з обмеженою відповідальністю РЕНТСПЕЦТЕХ, м. Київ б/н від 12.03.2020 (вх. № 02.3.1-03/1426/20 від 12.03.2020 року) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню повністю.
Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України,
1.Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю РЕНТСПЕЦТЕХ, м. Київ б/н від 12.03.2020 (вх. № 02.3.1-03/1426/20 від 12.03.2020 року) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.
Видати наказ на виконання рішення в порядку вимог п. 4 ст. 327 ГПК України.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 14.05.2020.

Суддя О.Ф. Ремецькі