УХВАЛА

м. Київ

12.05.2020Справа № 910/18903/14

За заявою Антимонопольного комітету України

про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу та видачу дублікату наказу.

За позовом Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Східна Панацея"

про стягнення 400,00 грн.

Суддя О.В. Мандриченко

Представники:

Від стягувача: Попов Я.В., довіреність № 3-оД від 22.01.20;

Від боржника: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Антимонопольний комітет України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Східна Панацея" про стягнення штрафу накладеного рішенням Антимонопольного комітету України від 08.10.2013 р. № 854-р в розмірі 200 грн. та пені за прострочення сплати штрафу в розмірі 200 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2014 позов Антимонопольного комітету України задоволено повністю, а саме: Стягнути з відповідача до загального фонду Державного бюджету на рахунок територіального органу Державного казначейства за місцем знаходження платника податків, за кодом економічної класифікації доходів 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції", символ звітності 106 штраф у розмірі 200 (двісті) грн. 00 коп., пеню у розмірі 200 (двісті) грн. 00 коп. та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Східна Панацея" до Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору в сумі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

28.11.2014 Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Від Антимонопольного комітету України надійшла заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу та видачу дублікату наказу, в якій заявник просить господарський суд видати дублікат наказу від 28.11.2014 у справі № 910/18903/14 про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 200 (двісті) грн. 00 коп. та пені у розмірі 200 (двісті) грн. 00 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2020 року слухання заяви призначено на 12.05.2020 року.

Представник стягувача з`явився в судове засідання та підтримав подану заяву.

Представники боржника у судове засідання 12.05.2020 р. не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином та відповідно до положень ст. 329 ГПК України їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника стягувача, суд дійшов висновку про те, що заяву Антимонопольного комітету України слід задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до ч. ч. 1, 3. ст. 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

При розгляді заяви про відновлення процесуального строку заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

З правової конструкції ч. 1 ст. 329 ГПК України слідує, що пропущений строк для пред`явлення наказу до виконання може бути відновлено з причин, визнаних господарським судом поважними.

За таких обставин, господарський суд відновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску строку поважними. При цьому, причини поважності пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

Як вже зазначалося вище, на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2014, яке набрало законної сили 28.11.2014, судом було видано наказ від 28.11.2014 № 910/18903/14.

Постановою ВДВС від 18.11.2016 відкрито виконавче провадження ВП № 52922721 з примусового виконання наказу.

Заявник зазначає, що протягом 2017-2018 років Комітетом неодноразово надсилались запити до ВДВС (від 17.08.2017 № 300-29/02-8899, від 03.01.2018 №300-29/04-89 та від 24.10.2018 №300-29/02-14122) про надання інформації про стан виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного наказу, разом з тим, 23.11.2018 Комітетом було отримано лист ВДВС від 02.11.2018 № б/з у якому зазначено, що 30.06.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа.

Комітет 30.11.2018 звернувся до ВДВС з листом від 30.11.2018 № 200-29Ю2-/6/02 у якому просив надіслати на адресу Комітету постанову про повернення виконавчого документу стягувану ВП № 52922721, а також оригінал наказу суду або повідомити коли і кому було направлено зазначену постанову ВДВС і наказ суду із доданням копій підтверджуючих документів про надіслання та отримання, однак ВДВС не надавав комітету зазначену інформацію.

Враховуючи зазначене, комітет звернувся до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Управління ДВС) із скаргою від 08.11.2019 № 300-29/01-14525 на бездіяльність державного виконавця ВДВС.

Комітетом 02.01.2020 отримано лист Управління ДВС від 20.12.2019 № /9226l/.2-/9 в якому, зокрема, зазначено, що 30.06.2017 державним виконавцем ВДВС винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану у зв`язку із відсутністю майна у боржника, на яке можливо звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Також у цьому листі зазначено, що підтвердити факт направлення виконавчого листа на адресу Комітету не виявляється можливим, оскільки згідно номенклатури справ за 2017 рік затвердженої наказом Головного територіального управління юстиції у місті Києві, строк зберігання документів сформованих у справу до якого входить реєстр відправлення рекомендованої кореспонденції, становить 1 рік.

Обгрунтовуючи свою заяву заявник зазначає, що Комітет не отримував від ВДВС постанову від 30.06.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу, а також Комітет не отримував оригінал наказу Господарського суду міста Києва від 28.11.2014 № 910/18903/14 про стягнення з ТОВ «Східна Панацея» штрафу у розмірі 200 гривень та пені у розмірі 200 гривень у дохід загального фонду Державного бюджету України.

З моменту отримання листа Управління ДВС Комітету стало відомо, що наказ Суду від 28.11.2014 №910/18903/14 на теперішній час не виконано, наказ у Комітеті відсутній та на виконанні у ВДВС не перебуває, а отже є втраченим.

Згідно з ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення 'є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ст. 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на те, що стягувач не отримував наказ від відділу держаної виконавчої служби та не мав можливості повторно пред`явити зазначений наказ до примусового виконання у межах встановленого строку, суд визнає причини пропуску строку пред`явлення наказу до виконання поважними та вважає за можливе його відновити.

Відповідно до пункту 19.4 Розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Враховуючи те, що Комітет не отримував оригінал наказу Господарського суду міста Києва від 28.11.2014 № 910/18903/14 разом з постановою ВДВС від 30.06.2017 про повернення виконавчого документу, Господарський суд міста Києва приходить до висновку про задоволення вимог заявника про видачу дубліката наказу Господарського суду міста Києва від 28.11.2014 № 910/18903/14.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що заява Антимонопольного комітету України про видачу дублікату наказу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у справі № 910/18903/14 підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 329, п. 19.4 Розділу XI Перехідних положень ГПК України, господарський суд,-

У Х В А Л И В:

1. Заяву Антимонопольного комітету України про видачу дублікату наказу та поновлення строку його пред`явлення у справі № 910/18903/14 задовольнити повністю.

2. Поновити строк пред`явлення наказу № 910/18903/14 від 28.11.2014 року до виконання, встановивши його до 12.05.2023 р.

3. Видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 28.11.2014 року у справі № 910/18903/14.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, та підлягає апеляційному оскарженню відповідно до ст.ст.254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Мандриченко