СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2020 р. Справа № 922/3987/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Россолов В.В. , суддя Тихий П.В.

за участю секретаря судового засідання Беккер Т.М.,

та за участю представників сторін:

від позивача адвокат Жирний О.С., довіреність №1-2265 від 23.01.2020;

від відповідача адвокат Юркова Т.С., довіреність №Др-301-1219 від 27.12.2019;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (вх. №1225 Х/1),

на рішення Господарського суду Харківської області від 12.02.2020 (повний текст складено та підписано 24.02.2020), ухвалене о 12 годині 35 хвилин у складі судді Пономаренко Т.О.,

у справі №922/3987/19,

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1; ),

до відповідача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз"(61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, б. 1; ),

про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2019 року Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" заборгованість у розмірі 222 820 105,75 грн, пеню у розмірі 15 291 992,21 грн, 3% річних у розмірі 1 312 978,90 грн, а також судовий збір у розмірі 672 350,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати за добові небаланси за період з березня по червень 2019 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області 12.02.2020 у справі № 922/3987/19 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд дійшов наступних висновків: складені позивачем односторонні акти врегулювання щодобових небалансів не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження визначення обсягу та відповідно вартості послуг балансування газу; дії позивача при складанні односторонніх актів врегулювання щодобових небалансів (коригуючих актів), розрахунків та рахунків, в яких визначено вартість послуг балансування, свідчать про порушення позивачем порядку надання послуг балансування, всіх допустимих термінів та строків передбачених умовами договору та нормами Кодексу ГТС, правил балансування визначених Законом України "Про ринок природного газу", відсутність обґрунтування реальних витрат, що в свою чергу унеможливило своєчасного самостійного врегулювання небалансу відповідачем. За висновком господарського суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" не мало правових підстав для здійснення перерахунку наданих послуг балансування попередніх газових місяців, по яким позивачем вже було надано послуги з балансування обсягів природного газу.

Позивач не погодився з ухваленим у справі рішенням та звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд: скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 12.02.2020 у справі № 922/3987/19 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: головуючий суддя: Шутенко І.А., суддя Рассолов В.В., суддя Тихий П.В. (витяг від 23.04.2020)

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2020 поновлено АТ "Укртрансгаз" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 12.02.2020, відкрито апеляційне провадження та призначено справу для розгляду на 14.05.2020.

Відповідач надіслав відзив на апеляційну скаргу (вих. №610-ск-5832-0520 від 12.05.2020), в якому не погоджується з її вимогами та вважає доводи апелянта такими, що не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства. Наводить аргументи на підтвердження своєї позиції у справі. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, яке на думку відповідача є законним та обґрунтованим.

В судове засідання 14.05.2020 прибули представники позивача (заявника апеляційної скарги) та відповідача.

Представник заявника апеляційної скарги оголосив суду зміст вимог скарги та наполягав на її задоволенні. Пояснив, що на думку позивача, місцевим господарським судом не вірно застосовані норми матеріального права та не належним чином досліджені обставини справи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти вимог апеляційної скарги в повному обсязі та просить відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права в межах вимог та доводів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та не заперечується представниками сторін, 17 грудня 2015 року між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (оператор) та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (замовник) було укладено договір транспортування природного газу № (надалі - Договір) (а.с.86-96,т.1).

Відповідно до пункту 2.1. вищезазначеного Договору за цим договором оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

В пункті 2.2. Договору зазначено, що послуги надаються на умовах, визначених у кодексі газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2493, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Пунктом 3.2. Договору визначено послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором, а саме: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі-транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору (п.2.4.Договору).

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу (п.2.5.Договору).

Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі (п.2.6.Договору).

Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів (п.2.7.Договору).

Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу (п.2.8.Договору).

Так, на виконання умов договору, сторонами було складено та засвідчено підписами та печатками акти приймання-передачі природного газу №3 за березень 2019 року, № 4 за квітень 2019 року, № 5 за травень 2019 року, № 6 за червень 2019 року (а.с.73-84,т.1).

В пункті 3.2. Договору зазначено, що оператор має право стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; надати оператору фінансове забезпечення в порядку, встановленому у Кодексі та цьому договорі; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом; негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби оператора; вчасно врегульовувати небаланси; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; повідомляти оператора про зміну умов, які стали підставою для укладення цього договору; забезпечити можливість цілодобового зв`язку оператора з представниками замовника, зазначеними в цьому договорі; здійснювати додаткову оплату оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором.

Порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього договору (п.5.1.Договору).

Окремим додатком 3 до цього договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем/ газовидобувним підприємством/виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника (п.5.4.Договору).

На кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу (далі - ВОГ), його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки (далі -ЗВТ) (п.5.5.Договору).

Пунктом 9.1. Договору передбачено, що у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу.

Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою визначеною в п.9.2. Договору.

Базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на веб-сайті (п.9.3.Договору).

Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів (п.9.4.Договору).

Пунктом 17.3. Договору передбачено, що у разі внесення та затвердження Регулятором змін до Типового договору транспортування природного газу сторони зобов`язані протягом місяця внести відповідні зміни до цього Договору.

29 листопада 2017 року між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (оператор) та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (замовник) укладено додаткову угоду №1 до договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 (а.с.97-99,т.1).

У вищезазначеній додатковій угоді пункт 9.4 розділу IX викладено в такій редакції:

"9.4. Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру, замовник, крім вартості послуг, вказаних в абзаці другому цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів.

Оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року N 20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період. ".

Як встановлено місцевим господарським судом, під час апеляційного провадження та підтверджується матеріалами справи позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за березень, квітень, травень, червень 2019 року виявив наявність у відповідача небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі добові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме:

- за березень 2019 року виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 127 917 140,8 м. куб. на загальну вартість 123 434 719,52 грн;

- за квітень 2019 року виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 627 677,182 м. куб. на загальну вартість 54 977 817,53 грн;

- за травень 2019 року виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 367 924,223 м. куб. на загальну вартість 30 228 373,49 грн;

- за червень 2019 року виявлено остаточні обсяги добових небалансів в розмірі 163 643,616 м. куб. на загальну вартість 14 192 602,62 грн.

На підтвердження наявності у відповідача небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, позивачем надані акти врегулювання щодобових небалансів № 03-2019- за березень 2019 року, № 04-2019- за квітень 2019 року, № 05-2019- за травень 2019 року, № 06-2019- за червень 2019 року та коригуючий акт № 03-2019--05 за березень 2019 року до акту № 03-2019- за березень 2019 року, довідки №1 про добові небаланси Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", що виникли внаслідок відбору природного газу для витрат оператора газорозподільної системи за березень, квітень, травень та червень 2019 року, довідки №2 про добові небаланси Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", що виникли внаслідок несанкціонованого відбору природного газу споживачами з газорозподільної системи за березень, квітень, травень 2019 року, довідки №3 про добові небаланси Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" за березень, квітень, травень, червень 2019 року, реєстри завантаження файлів до Інформаційної платформи (а.с.14-72,т.1).

Як встановлено та зазначено вище, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що складені позивачем односторонні акти врегулювання щодобових небалансів не можуть бути визнані належними доказами на підтвердженні визначення обсягу та відповідно вартості послуг балансування газу.

Доводами апеляційної скарги є наступне: Відповідачем, як оператором ГРМ, надані оформлені належним чином повідомлення на створення облікових записів користувачів та відповідні довіреності від його імені на право вчиняти всі необхідні юридично значущі дії на інформаційній платформі оператора ГТС. В подальшому саме такі уповноважені особи Відповідача завантажують до інформаційної платформи Оператора ГТС актуальну інформацію з накладанням ЕЦП цієї уповноваженої особи. Таким чином, суб`єкти ринку природного газу визначили уповноважених осіб, які матимуть право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи). Такі особи вчинили правочин, який є підставою для виникнення відповідних цивільних прав та обов`язків у сфері транспортування природного газу за наслідками вчинення такими уповноваженими особами користувача платформи дій, спрямованих на замовлення, надання та супроводження послуг транспортування природного газу, в тому числі добового балансування газотранспортної системи, а також інших дій, передбачених Кодексом ГТС.

Апелянт зауважує на тому, що до інформаційної платформи оператори ГТС, до яких належить і Відповідач, самостійно та добровільно подають інформацію (шляхом завантаження файлів з ЕЦП) до платформи щодобово (як прогнози, так і фактичні дані в розрізі споживачів). Форми, які завантажуються в платформу, затверджені Регулятором НКРЕКП. Алгоритми, за якими інформація приймається платформою та за допомогою яких здійснюються всі необхідні розрахунки для виявлення остаточних небалансів, є перевіреними Регулятором НКРЕКП. Односторонній акт врегулювання щодобового небалансу автоматично формується платформою на підставі розрахованих небалансів. Оператор ГТС лише накладає ЕЦП та направляє через внутрішню пошту платформи акти замовникам. Відповідно до п. 18, 19 глави 6 розділу ХІV Кодексу ГТС визначено, що Оператор газотранспортної системи надає замовнику послуг транспортування природного газу в електронному вигляді через інформаційну платформу інформацію про остаточні щодобові подачі та відбори (у разі споживачів замовника послуг транспортування природного газу), обсяги та вартість щодобових небалансів у звітному газовому місяці. Якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор газотранспортної системи до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику послуг транспортування природного газу рахунок на оплату за добовий небаланс. Замовник послуг транспортування природного газу має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним. Апелянт наполягає, що вказані документи, а також докази їх направлення Відповідачу через інформаційну платформу надані суду першої інстанції.

На думку апелянта, місцевим господарським судом не наведено мотиви незастосування п. 2,6,18,19 глави 6 розділу 14 Кодексу ГТС, а також ч. 3 статті 11 та ст. 692 Цивільного Кодексу України.

Апелянт посилається також і на те, що відповідно до умов договору, а саме п. 4.1. Договору відповідач зобов`язувався вчасно врегульовувати небаланси.

На думку апелянта додані до позовної заяви документи ( акт врегулювання щодобових небалансів за відповідний газовий місяць; довідка № 1 про добові небаланси Відповідача; довідка № 2 про добові небаланси Відповідача, що виникли внаслідок несанкціонованого відбору природного газу з ГТС; довідка № 3 про добові небаланси Відповідача; рахунки, розрахунки, реєстри файлів завантажених/відправлених з Інформаційної платформи; технічні акти приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи) в їх сукупності дають можливість встановити обсяг газу, який склав обсяги небалансу Відповідача.

Також, на думку апелянта, місцевим господарським судом допущені порушення вимог процесуального права, які полягають у прийнятті до уваги лише позиції та доводів відповідача.

Дослідивши наведені доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд зазначає про наступне.

Правове регулювання взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється Кодексом газотранспортної системи, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, а також положеннями Закону України "Про ринок природного газу", Цивільного та Господарського кодексів України.

Пунктами 7, 45 ч.1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу; транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

В силу приписів ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України "Про ринок природного газу", транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор газотранспортної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

Регламентом функціонування газотранспортної системи України є Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015. Кодекс також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG / оператором газосховища / газовидобувним підприємством /оператором газорозподільної системи / прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2497.

Відповідно до пункту 1 глави 1 Розділу VIII Кодексу одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом.

Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Отже, нормами чинного законодавства визначено, що транспортування природного газу може здійснюватись лише в межах газотранспортної системи, на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.

Згідно з пунктом 5 глави 1 розділу І Кодексу договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).

Як встановлено та зазначено вище, 17.12.2015 між ПАТ "Харківгаз" та АТ "УКРТРАНСГАЗ" укладено договір транспортування природного газу № (далі - Договір транспортування).

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи (Кодекс ГТС), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2493, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором (п. 2.2 договору).

Відповідно до п.2.3. Договору, послуги, які можуть бути надані Відповідачу за спірним Договором:

- послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Перелік послуг, які зазначені в п.2.3 Договору є вичерпним і вчинення дій щодо врегулювання щодобових небалансів не передбачає.

Отже, посилання на вищезазначений договір в обґрунтування позовних вимог про оплату за добові небаланси, які діючим договором не передбачені, апеляційний господарський суд вважає безпідставним.

В матеріалах справи відсутній, а позивачем не надано доказів на підтвердження наявності між сторонами Договору, який би регулював відносини щодо врегулювання щодобових небалансів.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З часу укладення договору транспортування природного газу від 17.12.2015 року № , на який посилається Позивач, змінилося законодавство (Кодекс газотранспортної системи), яке регулює відносини між позивачем (Оператором ГТС) та відповідачем (Оператором ГРМ, Замовником).

Як встановлено місцевим господарським судом, під час апеляційного провадження та не заперечується представниками сторін, 01 березня 2019 року постановою НКРЕКП від 27.12.2017 №1437 "Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП щодо впровадження добового балансування на ринку природного газу та процедури розробки, подання і затвердження Плану розвитку газотранспортної системи на наступні 10 років" відбулося запровадження добового балансування на ринку природного газу України. Перехід на добове балансування передбачає, що взаємодія між оператором газотранспортної системи, постачальниками, операторами газорозподільних систем і споживачами здійснюється виключно через інформаційну платформу оператора ГТС. Пунктом 11 вказаної постанови НКРЕКП від 27.12.2017 №1437 передбачено обов`язок оператора газотранспортної системи (позивача) з 01 серпня 2018 року надавати послуги транспортування природного газу на підставі договору транспортування природного газу, укладеного відповідно до типового договору транспортування природного газу зі змінами, затвердженими цією постановою. В даній редакції типового договору передбачений, в тому числі порядок оплати добових небалансів.

23.07.2018 позивач направив до відповідача лист з пропозицією укласти новий договір транспортування природного газу від 01.08.2018 № форма якого, на думку позивача відповідала типовому договору. Після ознайомлення із запропонованим проектом договору, керуючись ч. З ст.188 Господарського кодексу України, відповідачем було прийнято рішення про його підписання з протоколом розбіжностей. Складання протоколу розбіжностей обумовлено тим, що у зв`язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2017 року N951 "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" втратив чинність Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20. Позивач не погодившись із запропонованими відповідачем змінами викладеним в протоколі розбіжностей, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою в якій просив суд визнати запропонований до підписання договір про транспортування природного газу укладеним в редакції позивача. Саме в редакції договору транспортування природного газу від 01.08.2018, щодо укладення якого виник спір і визначено порядок оплати у разі виникнення у замовника добового небалансу, а саме розділ IX "Визначення вартості щодобових небалансів та порядок розрахунків за них", а в діючому договорі транспортування природного газу № від 17.12.2015 відсутній порядок оплати за добові небаланси.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.12.2018 по справі № 922/2529/18 (з урахуванням ухвали Господарського суду Харківської області про виправлення описки від 21.12.2018), залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 та постановою Верховного Суду від 13.06.2019, у задоволенні позовних вимог AT "Укртрансгаз" до AT "Харківгаз" про визнання договору укладеним відмовлено у повному обсязі.

Судами встановлено, що "зважаючи на чинність укладеного договору № від 17.12.2015 транспортування природного газу, позовні вимоги в цій частині не призведуть до захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів позивача, оскільки укладення даного договору не є обов`язком для сторін в силу закону, зважаючи на існування на час розгляду справи між сторонами чинного (не розірваного, не припиненого) договору. Отже звернення до суду з проханням визнати укладеним договір, на думку суду, є передчасним".

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, необґрунтованими вимоги апелянта, оскільки вони суперечать умовам укладеного та діючого між сторонами договору.

Положеннями глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС Кодекс ГТС передбачено, що плату за добові небаланси може вносити і Оператор ГТС і Замовник (залежно від того обсяг небалансу є позитивним чи негативним).

Договір передбачає плату за послугу балансування, яку вносить лише Замовник (п.9.1. Договору).

Відповідно до п. 6 глави 6 розділу Кодексу ГТС якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

Однак, як встановлено та зазначено вище, між сторонами відсутній договір, який би передбачав врегулювання щодобових небалансів та відсутня згода на придбання природного газу в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу.

Крім того, апеляційний господарський суд зазначає, що з аналізу наведених вище положень Кодексу ГТС та діючого між сторонами договору вбачається, що для наявності підстав оплати балансування необхідна сукупність таких дій: 1) виникнення негативного місячного небалансу; 2) не врегулювання замовником послуг транспортування цього небалансу самостійно в строк до 12-го числа місяця, наступного за газовим; 3) оформлення оператором одностороннього акту на обсяг неврегульованого замовником обсягу небалансу; 4) надання оператором замовнику до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем розрахунок вартості послуг балансування та рахунок фактуру.

Однак, вчинення зазначених вище дій та їх послідовності позивачем не було дотримано. Отже, позовні вимоги не ґрунтуються на положеннях діючого між сторонами договору.

Апеляційний господарський суд вважає безпідставним посилання позивача (заявника апеляційної скарги) в обґрунтування своїх вимог на положення Кодексу ГТС, оскільки для врегулювання щодобових небалансів відповідача (Оператора ГРМ) та вимозі оплати за дисбаланс ГТС повинна передувати певна послідовність дій, яка не дотримана позивачем.

Так, Позивач не надав жодних первинних документів, які б свідчили про реальність вчинення балансуючих дій кожної доби (на періоді в добу, оскільки відповідно до п. 5 глави 1 розділу I Кодексу ГТС "період балансування" - газова доба (D)).

Суд зауважує, що:

додані односторонні акти врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць не містять відомостей про джерела внесення в них інформації. Так само як і коригуючі акти врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць - ці акти не містять пояснень чому відбулися коригування, тим самим - ставлять під сумнів достовірність інформації, зазначеної в основних актах.

Про відсутність у позивача права складати односторонні коригуючі акти про надані послуги зазначено у постановах Верховного Суду у справах №927/276/18 від 04.12.2018 року, № 924/447/18 від 10.04.2019 року, №920/344/18 від 12.06.2019 року, №922/1382/18 від 09.10.2019 року.

двосторонні акти приймання-передачі природного газу, як і інші документи складені АТ "Харківгаз" і долучені до позову складалися на виконання технічних угод про умови приймання-передачі природного газу (№ 10-03-133 від 12.09.2013 року та № 4/1 від 17.10.2002 та вимог пункту 5 глави 1 розділу XII Кодексу ГРМ (порядок документального оформлення приймання-передачі природного газу в точках виходу з газотранспортної системи до ГРМ між Оператором ГТС та Оператором ГРМ) та не мають відношення до послуг з добового балансування.

Позивачем не надано документів, які б свідчили про придбання та про використання щодоби для потреб балансування природного газу шляхом купівлі короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуги балансування.

Положеннями частин 1, 2, 3 статті 180 ГК України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Укладаючи договір транспортування природного газу сторони узгодили, що предметом відповідного договору є: послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (балансування).

Такі послуги надаються оператором на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Пунктом 1 глави 2 розділу ХІІ Кодексу газотранспортної системи в редакції від 28.04.2017 встановлено, що алокація обсягів природного газу по точці входу до газотранспортної системи здійснюється оператором газотранспортної системи з урахуванням підтверджених номінацій по цій точці.

Враховуючи наведене, з 28.04.2017 обов`язок здійснення алокації по точках виходу з газотранспортної системи було покладено на Акціонерне товариство "Укртрансгаз".

Відсутність Додатку 3 вказує на неузгодженість сторонами при підписанні договору транспортування природного газу № від 17 грудня 2015 року переліку комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу та їх характеристик: назв ПППГ (ГРС, ПВВГ), місця встановлення та типу ВОГ (до/після вузла редукування), Pmax абсолютного (МПа), максимальної витрати (об`єму) газу комерційним вузлом обліку за добу за стандартних умов, реквізитів Акта розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін (№, дата), як це передбачено Додатками до типового договору.

Зважаючи на викладене, апеляційний господарський суд вважає правомірним та таким, що ґрунтується на обставинах справи висновок місцевого господарського суду про недоведеність позовних вимог належними доказами.

Апеляційний господарський суд критично ставиться до посилання апелянта на функціонування інформаційної платформи та беззаперечність інформації, наданої з її ресурсів з огляду на наступне.

На офіційному веб-сайті Регулятора НКРЕКП в розділі "Акти перевірок у нафтогазовому комплексі за 2019 рік" міститься інформація щодо проведення перевірки АТ "Укртрансгаз" результати якої оформлені актом № 161 від 19.04.2019 (зазначена інформація є публічною). В акті встановлено, що "особистий кабінет Оператора ГРМ в інформаційній платформі не містить вкладку "Створити номінацію", що не дає можливості оператору ГРМ подати номінацію у разі закупівлі природного газу для власних виробничо-технічних потреб та для покриття фактичних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ у власника природного газу у віртуальній торговій точці, що не відповідає вимогам абзацу першого пункту 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГTC, а саме інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом". У зв`язку із зазначеним, НКРЕКП було прийнято постанову НКРЕКП №664 від 26.04.2019 "Про здійснення заходів державного регулювання до AT "Укртрансгаз" відповідно до положень якої AT "Укртрансгаз" мало до 20.05.2019 привести свої дії у відповідність до вимог Кодексу ГТС... "

Наведені обставини свідчать про те, що Інформаційна платформа Оператора ГТС на якій учасники ринку мали б вчиняти щодобові балансуючі дії в період до 20.05.2019 року не виконувала своїх функцій належним чином по відношенню до Оператора ГРМ. Тому в Оператора ГТС в цей період не було передбаченого законодавством інструменту для вчинення щодобових балансуючих дій по відношенню до Оператора ГРМ.

Крім того, апеляційний господарський суд зауважує на тому, що позивачем не виконані вимоги Кодексу ГТС, які регулюють вчинення балансуючих дій.

Так пункт 3 Глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС містить імперативну норму, що Оператор газотранспортної системи вчиняє балансуючі дії шляхом купівлі та продажу короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуг балансування.

Однак, матеріали справи не містять доказів, які свідчать про купівлю короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуг балансування.

Зважаючи на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження в матеріалах справи, тому її вимоги не підлягають задоволенню.

Рішення Господарського суду Харківської області ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права при повному та належному дослідженні обставин справи, підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати у вигляді судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 12.02.2020 у справі № 922/3987/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя В.В. Россолов

Суддя П.В. Тихий

Повний текст постанови складено та підписано 19.05.2020.