ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020 Справа № 917/462/20

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засідання Отюговій О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу №917/462/20

за позовною заявою Полтавського обласного центру зайнятості (вул. Сінна, 45, м. Полтава, Полтавська область,36014) в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості, вул. Небесної Сотні, 91, м. Полтава, 36022

до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область,36000

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна фіскальна служба, вул. Львівська,8, м. Київ, 04053.

про стягнення 85 708,75 грн.

ВСТАНОВИВ:

13.03.2020 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області про стягнення 85 708,75 грн. заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області суду від 16.03.2020 року на підставі ст. 174 ГПК України позовну заяву Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості залишено без руху та надано позивачу строк 3 дні з дня вручення такої ухвали для усунення недоліків.

24.03.2020 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області суду від 25.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державну фіскальну службу. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167,184 ГПК України. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

16.04.2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (арк. с. 127-130), в якому відповідач проти задоволення позову заперечує посилаючись на те, що Положенням про Головне управління ДФС у Полтавській області, затвердженого наказом ДФС України від 01.02.2019 року № 80 «Про затвердження положень про головні управління ДФС в областях та м. Києві», Головне управління ДФС у Полтавській області є органом виконавчої влади та утримується за рахунок коштів державного бюджету. Органи державної влади, створені у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок державного бюджету є бюджетними установами. Кошторисом на 2020 рік Головного управління ДФС у Полтавській області видатки на відшкодування Центру зайнятості допомоги по безробіттю виплаченої ОСОБА_1 у сумі 85708,75 грн., не передбачені. Також відповідач вказує на те, що дана позовна заява подана безпосередньо Полтавською міськрайонною філією Полтавського обласного центру зайнятості, що підтверджуються бланком, на якому складено позовну заяву, а не юридичною особою.

23.04.2020 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача.

28.04.2020 року від відповідача до суду надійшов лист, в кому відповідач просить суд здійснювати розгляд скарги у відкритому судовому засіданні та за їх участі.

Ухвалою від 29.04.2020 року суд відмовив в задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області про розгляд справи з викликом сторін.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши та в оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Наказом Державної фіскальної служби України № 2113-о від 01.11.2018 року припинено державну службу ОСОБА_1 та звільнено з посади у зв`язку із скороченням штату державних службовців відповідно до пункту 1 частини 1, частини 4 статті 87 Закону України "Про державну службу" та пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

06.11.2018 року гр. ОСОБА_1 звернулася до Полтавській міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості з особистою заявою про надання статусу безробітного.

06.11.2018 року на підставі поданої ним заяви, відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість», згідно наказу Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості від 08.11.2018 p. № НТ181108 йому було надано статус безробітного.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 06.11.2018 р. відповідно до ч.ч. 1,3,4 ст.22 та ч.1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та згідно наказу Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості від 13.11.2018 p. №НТ181113 йому було призначено виплату допомоги по безробіттю, з 13.11.2018 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 р. по справі № 440/4500/18 (залишеним в силі постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 року) адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Полтавській області третя особа: начальник Головного управління ДФС у Полтавській області Садовий Сергій Володимирович про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 1 додатку 3 "Список працівників Головного управління ДФС у Полтавській області для попередження про наступне вивільнення у зв`язку скорочення чисельності і штату працівників з одночасним пропонуванням іншої роботи" до наказу Головного управління ДФС у Полтавській області № 2039 від 13.08.2018 року "Про введення в дію змін до організаційної структури і штатного розпису". Визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України № 2113-0 від 01.11.2018 року "Про звільнення ОСОБА_1 » Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДФС у Полтавській області з 02.11.2018 року. Стягнуто з Головного управління ДФС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2018 року по 15.07.2019 року в розмірі 132 649 (сто тридцять дві тисячі шістсот сорок дев`ять) гривень 48 копійок з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Наказом Державної фіскальної служби від 06.11.2019 р. № 1771-0 на виконання рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 р. по справі № 440/4500/18 гр. ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника Головного управління ДФС у Полтавській області з 02.11.2018 року (арк. с. 28).

Наказом Головного управління ДФС у Полтавській області № 253-0 від 07.11.2019 р. «Про оголошення наказу ДФС України від 06.11.2019 № 1771-0» оголошено наказ ДФС України від 06.11.2019 р. № 1771-0 "Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 (арк. с. 29).

За період перебування на обліку в Полтавській міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості ОСОБА_1 за період з 13.1.2018 року по 05.11.2019 року допомога по безробіттю була нарахована та виплачена у розмірі 85 708,75 грн., що підтверджується довідкою від 04.03.2020 року за № 176, відповідними відомостями виплат за видами забезпечення і платіжними дорученнями за спірний період (арк. с. 30-70).

Наказом Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості від 11.11.2019 р. № 71 було прийнято рішення про відшкодування Державною фіскальною службою України коштів, виплачених як допомога по безробіттю гр. ОСОБА_1 та разом з листом про відшкодування коштів 12.11.2019 р. за вих. №16/46/2464-19 було направлено Державній фіскальній службі України (арк. с. 71-72).

26.11.2019 року Полтавська міськрайонна філія Полтавського обласного центру зайнятості отримала відповідь на даний лист із зазначенням, що кошти виплачені Полтавською міськрайонною філією Полтавського обласного центру зайнятості ОСОБА_1 як допомога по безробіттю у сумі 85708,75 грн. не можуть бути відшкодовані ДФС, оскільки відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 р. по справі № 440/4500/18 відповідачем є Головне управління ДФС у Полтавській області (копія рішення - додається). Також в даному листі зазначалося, що ОСОБА_1 є співробітником ГУ ДФС у Полтавській області, яке має затверджений кошторис (арк. с. 73).

12.12.2019 року Полтавською міськрайонною філією Полтавського обласного центру зайнятості винесено наказ № 76 про внесення змін до наказу № 71 від 11.11.2019 p., а саме: відшкодування Головним управлінням ДФС у Полтавській області, виплачених як допомога по безробіттю гр. ОСОБА_1 у розмірі 85708,75 грн. на користь Полтавського обласного центру зайнятості (арк. с. 74).

Даний наказ разом з листом повідомленням про відшкодування коштів від 18.12.2019 р. вих. № 16/46/2720-19 Головне управління ДФС у Полтавській області отримало 19.18.2019 р. (арк. с. 75).

14.01.2020 року Полтавська міськрайонна філія Полтавського обласного центру зайнятості отримала відповідь Головного управління ДФС у Полтавській області від 11.01.2020 р. вих. № 13/10/16-31-05-50(арк. с. 76). В даному листі повідомлялося, що на даний час Головне управління ДФС у Полтавській області, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», перебуває на стадії реорганізації шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Полтавській області. Також у вказаному листі зазначалося, що кошторис на 2020 рік на утримання Головного управління станом на 09.01.2020 р. не затверджений, тому можливість відшкодувати кошти в сумі 85708,75 грн., виплачені центром зайнятості ОСОБА_1 як допомога по безробіттю, на даний час відсутня.

Згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», територіальні органи Державної податкової служби визначені правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються.

Держаною податковою службою України 12.07.2019 р. видано наказ № 14 «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС», яким затверджено Положення про Головне управління ДПС у Полтавській області.

Згідно з п. 1 даного Положення, Головне управління ДПС у Полтавській області є територіальним органом Державної податкової служби України (далі - ДПС), який підпорядковується ДПС. Головне управління ДПС у Полтавській області (далі - ГУ ДПС) є контролюючим органом (органом доходів і зборів).

ГУ ДПС є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління ДФС у Полтавській області.

Полтавська міськрайонна філія Полтавського обласного центру зайнятості направила листа про відшкодування коштів Головному управлінню ДПС у Полтавській області 22.01.20250 р. вих. № 16/46/192-20 (арк. с. 80).

10.02.2020 р. надійшла відповідь від Головного управління ДПС у Полтавській області у якій зазначалося, що вимога про відшкодування коштів у сумі 85708,75 грн. є передчасною у зв`язку з тим, що Головне управління ДФС у Полтавській області перебуває в стані припинення і на даний час запис про припинення вказаного органу державної влади до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесений а тому перехід прав і обов`язків від ГУ ДФС у Полтавській області до ГУ ДПС у Полтавській області станом на даний час ще не завершено (арк. с. 81).

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 05.08.2019 р. було внесено запис про перебування юридичної особи Головного управління ДФС у Полтавській області (36014, вул. Європейська, 4, м. Полтава, ) в стані припинення.

Полтавська міськрайонна філія Полтавського обласного центру зайнятості 17.02.2020 р. вих. № 16/46/167-20 направила заяву про визнання кредиторських вимог голові ліквідаційної комісії ГУ ДФС у Полтавській області, які підлягають включенню до передавального акту в процедурі припинення юридичної особи Головного управління ДФС у Полтавській області, що складаються з суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному ОСОБА_1 в розмірі у розмірі 85708,75 грн.

24.02.2020 р. від надійшла відповідь від ГУ ДФС України у Полтавській області до Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості про відмову у задоволенні кредиторських вимог у зв`язку з тим, що кошторисом на 2020 рік ГУ ДФС України у Полтавській області видатки на відшкодування Центру зайнятості допомоги по безробіттю виплаченої ОСОБА_1 у сумі 85708,75 грн. не передбачені (арк. с. 82).

Отже, спір у даній справі виник внаслідок несплати відповідачем вказаних коштів в добровільному порядку, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача виплаченої допомоги по безробіттю, у зв`язку з поновленням працівника на роботі за рішенням суду у розмірі 85 708,75 грн.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: копію положення про Полтавську міськрайонну філію Полтавського обласного центру зайнятості; копію заяви ОСОБА_1 про надання статусу безробітного; копію заяви ОСОБА_1 про призначення виплати допомоги по безробіттю; копію витягу з наказів ОСОБА_1 ; копію рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 р. по справі № 440/4500/18; копію наказу ДФС від 06.11.2019 р. № 1771-0; копію наказу ДФС від 07.11.2019 р. № 253-0; копію довідки про дохід ОСОБА_1 за період з 13.11.2018 року по 05.11.2019 року; платіжне доручення Полтавського обласного центру зайнятості №14731 від 12.12.2018 року; витяги відомості виплат за видами забезпечення за грудень 2018 року, січень 2019 року, лютий 2019 року, березень 2019 року, квітень 2019 року, травень 2019 року, червень 2019 року, липень 2019 року, серпень 2019 року, вересень 2019 року, жовтень 2019 року по ОСОБА_1 . ; платіжні доручення Полтавського обласного центру зайнятості за період грудня 2018 року - листопад 2019 року; копію наказу Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості про відшкодування ДФС України коштів виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 від 11.11.2019 року №71; копія супровідного листа Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості від 21.11.2019 року №16/46/2464-19 до наказу №71; копія листа ДФС України від 21.11.2019 року вих. №44324/6/99-99-05-01-01-15; копія наказу Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості від 11.11.2019 року №71 від 12.12.2019 року №76; копія супровідного листа Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості від 18.12.2019 року №16/46/2720-19 до наказу №76; копія листа Головного управління ДФС у Полтавській області від 11.01.2020 року вих. №13/10/16-31-05-50; копія листа Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості від 03.01.2020 року №16/46/24-20; копія заяви Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості від 17.01.2020 року №16/46/167-20; копія листа Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості від 22.01.2020 року №16/46/192-20; копія листа відповіді Головного управління ДФС у Полтавській області; копія листа Головного управління ДФС у Полтавській області про відмову в задоволенні кредиторських вимог від 19.02.2020 року і т.д.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникані з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно з ст. 4 Цивільного кодексу України актами цивільного законодавства є також інші закони України, які прийняті відповідно до Конституції України.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне cтрахування на випадок безробіття" визначено, що законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України "Про зайнятість населення" та інших нормативно - правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із п. 8 ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", страховим випадком є подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.

Статтями 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Обов`язок роботодавця відшкодувати Фонду вартість послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, виникає тільки у випадку, коли працівника звільнено незаконно і саме через цю подію застрахована особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Відповідно до п. 10, п. 11 ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", роботодавцем є власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання та фізичні особи, які використовують найману працю, найманий працівник - це фізична особа, яка працює за трудовим договором (контрактом) на підприємстві, в установі та організації або у фізичної особи.

За положеннями п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", виплата допомоги по безробіттю припиняється з дня поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Відповідно до норм п. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", із роботодавця утримуються: сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Таким чином, законодавством передбачено право позивача стягувати з відповідача суму страхових коштів і вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок відповідача як роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. Аналогічна правова позиція висвітлена у численних постановах Верховного Суду, зокрема, від 12.07.2018 у справі №914/586/17, від 09.07.2018 у справі № 914/1875/17, від 12.06.2018 у справі № 914/2087/17.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що достатньою умовою для відшкодування роботодавцем суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному є факт поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Як встановлено судом вище, з 08.11.2018 року по 11.11.2019 року у Полтавській міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості перебував на обліку як безробітний та отримував допомогу по безробіттю громадянин ОСОБА_1

Відповідно до п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року № 198, підставою для припинення центром зайнятості реєстрації у зв`язку з поновленням на роботі за рішенням суду є його фактичне виконання, а саме наказ роботодавця про поновлення на роботі, з яким обов`язково ознайомлюється особа, яку поновлюють.

Згідно ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Поновлення на роботі це - відновлення працівника на колишній роботі і в колишній посаді у разі його незаконного звільнення.

Питання, пов`язане з фактом поновлення на роботі, вирішується відповідно до рішення суду: видається наказ про поновлення працівника на роботі та вносяться зміни до трудової книжки працівника відповідно до пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 №58, зокрема, визнається недійсним запис, зроблений відповідно до наказу, визнаного судом незаконним.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, а також не заперечувалось сторонами, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 р. по справі № 440/4500/18 (залишеним в силі постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 року) визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України № 2113-0 від 01.11.2018 року "Про звільнення ОСОБА_1 » Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління ДФС у Полтавській області з 02.11.2018 року. Стягнуто з Головного управління ДФС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2018 року по 15.07.2019 року в розмірі 132 649,48 грн. з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

За приписами ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, вищевказаними нормами припинення реєстрації, а з ними і припинення виплати допомоги по безробіттю, прямо пов`язані з днем поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, який, в свою чергу, пов`язаний з днем видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства.

Судом встановлено, що наказом Державної фіскальної служби України від 06.11.2019 р. № 1771-0 на виконання рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 р. по справі № 440/4500/18 гр. ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника Головного управління ДФС у Полтавській області з 02.11.2018 року (арк. с. 28).

Крім того, відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

При цьому, відповідно до п. п. 4 п.2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі, зокрема, поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Наразі відповідачем не надано суду доказів умисного невиконання гр. ОСОБА_1 своїх обов`язків та зловживання ними.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На час розгляду справи доказів перерахування коштів в сумі 85 708,75 грн. на користь позивача відповідачем не надано.

Щодо заперечень відповідача, суд зазначає наступне

Положеннями статей 34, 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму виплачених страхових коштів, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Відсутність бюджетних коштів передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення його від відповідальності згідно частини 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» щодо відшкодування коштів сумі 85708,75 грн., виплачені центром зайнятості ОСОБА_1 як допомога по безробіттю.

Крім того, за змістом частини другої статті 617 ЦК України та рішення Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з приписами статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відносно інших заперечень відповідача, викладених у відзиві на позов, то вказані заперечення не приймаються судом до уваги, як такі, що не ґрунтуються на приписах чинного законодавства України, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, та спростовуються матеріалами справи в їх сукупності.

Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. Повноваження позивача у даній справі підтверджуються Положенням про філію та довіреністю.

Таким чином, у спірних правовідносинах, за правилами встановленими процесуальним законодавством, в якості позивача може звернутись з позовом юридична особа, або юридична особа в особі її філії (якщо філія наділена відповідними повноваженнями і про це є належні докази ).

Зважаючи на встановлені обставини справи та приписи вищевикладених правових норм, оскільки матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань, як роботодавця, щодо відшкодування позивачу виплаченої застрахованій особі допомоги по безробіттю в добровільному порядку, а також на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості відповідач суду не представив, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 85 708,75 грн., виплачених як допомога по безробіттю, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-233,237-238,240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область,36000, ідентифікаційний код 39461639) на користь Полтавського обласного центру зайнятості (вул. Сінна, 45, м. Полтава, Полтавська область,36014, ідентифікаційний код 03491234) суму виплаченої допомоги по безробіттю в розмірі 85 708,75 грн., а також судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

Рішення підписано 25.05.2020 року

Суддя Тимощенко О.М.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України).