СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2020 р. Справа № 922/477/20

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (доповідача): судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від позивача: від відповідача 1: від відповідача 2: від третьої особи:Стойка О.В. Барбашова С.В., Попков Д.О. Склярук С.І. Бацун Д.В. - за ордером (адвокат); Шевцова Ю.В. - за ордером (адвокат); Корольчук Ю.Ю. - за ордером (адвокат); Не з`явився; Не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Файнафірма" м.Київ

на ухвалу господарського суду Харківської області
від25.03.2020р.
у справі № 922/477/20 (суддя Жельне С.Ч.)
за позовом: до відповідачів: третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачівТовариства з обмеженою відповідальністю "Салтівський хлібзавод" м.Харків 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Файнафірма" м.Київ 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзернотрейдінг" м. Київ Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяна Миколаївна м.Київ
про визнання недійсними правочинів.

В С Т А Н ОВ И В:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа №922/477/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Салтівський хлібзавод" м.Харків (далі- Позивач) до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Файнафірма" м.Київ (далі - Відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзернотрейдінг" м.Київ (далі - Відповідач 2) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяна Миколаївна м.Київ (далі - Третя особа) про визнання недійсними правочинів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.02.2020 за результатами розгляду заяви Позивача було застосовано заходи до забезпечення позову шляхом

- заборони посадовим особам, представникам, працівникам та уповноваженим особам Відповідача 2, третім особам, яким Відповідачем 2 передано або буде передано (відступлено) права та обов`язки за договором іпотеки, укладеним між Відповідачами та посвідченим приватним Третьою особою звертати стягнення, в тому числі шляхом набуття права власності на предмет іпотеки за договором та/або застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, вчинення виконавчого напису нотаріуса на договорі іпотеки щодо нежитлових будівель літ. "А-4", "В-1", "Д-1", "Е-1", "Ж-1", "З-1", "И-1", "М-2", "Р-1", "С-1", "Т-1", "У-1", "Ф-1", "Х-1", "Ч-1", "Ш", загальною площею 10351,7 кв. м, які розташовані за адресою: Харківська обл. , м . Харків, вулиця Польова, будинок 55 , реєстровий номер 01, разом з усіма приналежностями.

- заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері реєстрації прав згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", зокрема Міністерству юстиції України, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, управлінню державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Харків), Департаменту реєстрації Харківської міської ради, нотаріусам України, іншим суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, зокрема заборонивши здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів, відновлення таких записів, скасування записів про попереднє скасування записів щодо нежитлових будівель "А-4", "В-1", "Д-1", "Е-1", "Ж-1", "З-1", "И-1", "М-2", "Р-1", "С-1", "Т-1", "У-1", "Ф-1", "Х-1", "Ч-1", "Ш" загальною площею 10351,7 кв. м, які розташовані за адресою: Харківська обл. , м. Харків , вулиця Польова , будинок 55.

Від Відповідача 1 надійшло клопотання, в якому він просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Харківської області від 27.02.2020 у справі №922/477/20.

В обґрунтування поданої заяви посилався на безпідставність відкриття провадження у даній справі з огляду на існування аналогічного спору, рішення з якого на даний час переглядається в суді апеляційної інстанції суд.

Відповідач стверджував, що в межах спору №922/2731/19 Позивач вже звертався з аналогійною заявою, але ухвалою від 09.09.2019р. судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні зазначених заходів, а за ухвалою від 04.12.2019р. заяву Позивача задоволено та вжито заходи до забезпечення позову, які є аналогійними із заходами у даній справі.

Також заявник посилався, що він є законним власником спірного нерухомого майна, а Позивач не зазначає у позові яке саме право він набув стосовно спірного майна та якими діями Відповідача 1 порушується це право, Позивач незаконно використовує спірне майно, безпідставно отримує дохід та порушує право Відповідача 1 на ефективну реалізацію свого права власності. Вважав, що судом не з`ясовано питання наявності або відсутності підстав зустрічного забезпечення, Зазначав, що чим на даний час право власності Відповідача 1 не припинено, але оспорюється і заявник позбавлений ефективної реалізації права власності, у зв`язку з чим просив скасувати заходи забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.03.2020 у задоволенні заяви Відповідача 1 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено за мотивами недоведеності заявником того, що обставини, які зумовили вжиття заходів до забезпечення позову, змінилися або перестали існувати.

Відповідач 1, не погодившись із прийнятою ухвалою, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, вважаючи висновок суду про доведеність виключних обставин для забезпечення позову таким, що не відповідає приписам діючого законодавства.

Зокрема, заявник зазначав наступне:

- суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в апеляційній інстанції перебуває справа №922/2731/19 з аналогійного спору;

- у справі №922/2731/19 вже вжито ідентичні заходи до забезпечення позову, про що було зазначено Відповідачем 1 у клопотанні про скасування заходів до забезпечення позову, однак суд першої інстанції не прийняв до уваги цей факт та зміну обставин;

- заходи забезпечення позову, що застосовані судом першої інстанції порушують право власника на користування належним йому нерухомим майном.

Від Позивача надійшов відзив, відповідно до якого останній заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважаючи ухвалу господарського суду законною та обґрунтованою. Зокрема, зазначав, що предмет позовних вимог у даній справі та у справі №922/2731/19 є відмінними, оскільки заява Позивача про визнання недійсним іпотечного Договору судом першої інстанції в межах справи №922/2731/19 по суті не розглядалась, Відповідач 2 не був учасником іншої справи, а заява про зміну предмету позову у справі №922/2731/19 була повернута судом першої інстанції без розгляду.

Представник Відповідача 1 у судовому засіданні 13.05.2020р. підтримував доводи апеляційної скарги.

Представники Позивача заперечували проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Представники Відповідача 2 та Третьої особи не з`явились, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, правом на подання відзивів на апеляційну скаргу не скористались.

Колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності, оскільки такі учасники справи не скористались своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги. Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду підлягає залишенню без змін, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною відповідачу вчиняти певні дії.

За загальним правилом, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 145 ГПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Отже, закон не обмежує підстави до скасування цих заходів саме з виникненням інших обставин або зміни вже існуючих, а взагалі надає заявнику спосіб захисту своїх прав у вигляді можливості доведення обставин/підстав, які б зумовлювали скасування таких заходів.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх такими, що не спростовують висновку суду першої інстанції за наступних підстав.

Стосовно ідентичності предмету спорів даній справі з предметом спору у справі №922/2731/19.

Предметом позову в межах даної справи є, зокрема, визнання недійсним іпотечного договору, укладеного між Відповідачами від 31.10.2019 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. 31.10.2019 р/№7371.

В межах справи №922/2731/19 Позивач звертався до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Відповідача, ТОВ «ФайнаФірма», за участю Третіх осіб - Канізької сільської ради, Державного реєстратора Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області Шилова Наталія Юріївна, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Азадалієва Яна Миколаївна, предметом якої було скасування рішень державних реєстраторів.

Також в межах справи №922/2731/19 Позивач звернувся до господарського суду Харківської області із заявою від 19.12.2019 про визнання недійсними правочинів у порядку ч.3 ст. 237 ГПК України, серед яких зазначив іпотечний договір недійсність якого є предметом розгляду у даній справі.

Проте, за результатами розгляду справи №922/2731/19 господарським судом позовні вимоги Позивача задоволено у повному обсязі, але відмовлено в задоволенні заяви про визнання недійсним вищенаведеного правочину в порядку ст. 237 ГПК України через невідповідність заяви в цій частині вимогам ч.3 ст. 237 ГПК України, оскільки:

- зазначений правочин не пов`язаний безпосередньо з предметом спору за первісним та зустрічним позовами в межах справи №922/2731/19.

Тобто, судом першої інстанції вимоги Позивача про визнання недійсним спірного іпотечного договору по суті не розглядались, а тому твердження Відповідача 1 про ідентичність справ №922/2731/19 та №922/477/20 не відповідають дійсності.

Стосовно доводів апеляційної скарги в частині того, що до вжиття у справі №922/2731/19 ідентичних заходів забезпечення позову, колегія суддів зазначає, що законом не обмежено право суду вживати заходи до забезпечення позову в межах відповідної справи, якщо аналогійні заходи вжиті в іншій справі.

Доводи стосовно того, що спірні заходи забезпечення позову порушують права Відповідача 1 на користування спірним нерухомим майном також не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки застосовані судом першої інстанції заходи лише обмежують право Відповідача 1 на розпорядження спірним майном на період розгляду спору та не стосуються права користування, оскільки на це майно не накладений арешт.

Також заявником не надано доказів звернення до суду із заявою про необхідність вжиття заходів зустрічного забезпечення, отже доводи Відповідача 1 стосовно необхідності застосування таких заходів в порядку ст. 141 ГПК України не впливають на сам висновок щодо відсутності підстав до скасування заходів забезпечення позову.

Вказані обставини не позбавляють Відповідача 1 права у встановленому законодавством порядку звернутись до суду першої інстанції з заявою про вжиття заходів зустрічного забезпечення в порядку ст. 141 ГПК України.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються розгляду справи по суті та не впливають на висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав до скасування заходів забезпечення позову.

За таких підстав, судова колегія вважає, що висновок господарського суду першої інстанції відповідає обставинам справи, прийнята ухвала відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Файнафірма" м.Київ на ухвалу господарського суду Харківської області від 25.03.2020р. у справі № 922/477/20 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 25.03.2020р. у справі № 922/477/20 - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Файнафірма" м.Київ.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 18.05.2020.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Д.О. Попков