ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

14.05.2020м. ДніпроСправа № 904/1936/19

За скаргою: Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві

у справі

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилдорінвест", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 467 799,84 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилдорінвест", Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Львів

про стягнення 2 576 473,94 грн.

Суддя Мілєва І.В.

За участю секретаря судового засідання Симбірьова К.В.

Представники:

від позивача (за первісним позовом): не з`явився;

від відповідача (за первісним позовом) (скаржника): не з`явився;

від ДВС: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилдорінвест" про стягнення 467 799,84 грн. штрафу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № Л/НХ-18938/НЮ від 28.09.2018 в частині своєчасної поставки товару.

30.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Жилдорінвест" подало до суду зустрічну позовну заяву до Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 2 752 386,56 грн.

Позовні вимоги за зустрічним позовом мотивовані неналежним виконанням Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" умов договору поставки № Л/НХ-18938/НЮ від 28.09.2018 та договору поставки від 11.12.2018 року № Л/НХ-181158/НЮ в частині своєчасної оплати товару.

Рішенням Господарського суду дніпропетровської області від 09.09.2019 первісний позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилдорінвест" на користь Акціонерного товариства „Українська залізниця в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства „Українська залізниця 467 799,84 грн. штрафу, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 017,00 грн. Закрито провадження у справі за зустрічним позовом в частині стягнення основного боргу у розмірі 1 871 199,36 грн. Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства „Українська залізниця в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства „Українська залізниця на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилдорінвест" 595 099,07 грн., з яких: 467 799,84 грн. - основний борг, 88 914,01 грн. пеня, 14 995,23 грн. - 3% річних, 23 389,99 грн. - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 926,49 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.12.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилдорінвест» задоволено. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2019 у справі № 904/1936/19 скасовано в частині первісного позову та прийнято нове. Первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилдорінвест» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» 233 899,92 грн. штрафу і витрати по сплаті судового збору у розмірі 7017,00 грн. В іншій частині позову відмовлено. В іншій частині рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2019 у справі № 904/1936/19 залишено без змін.

16.12.2019 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2019 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 05.12.2019 було видано накази.

14.01.2020 справу № 904/1936/19 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", в особі регіональної філії "Львівська залізниця", Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 467 799,84 грн. було направлено до Центрального апеляційного господарського суду для подальшого направлення до Верховного Суду.

05.03.2020 відповідач подав до суду скаргу на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Коваль Л.І., в якій просить суд:

- визнати неправомірними дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), які полягають у винесенні постанов у виконавчому провадженні № 61091587: про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2020, про стягнення з боржника виконавчого збору від 29.01.2020, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 29.01.2010 та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 19.02.2020;

- скасувати неправомірні постанови Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Майстерства юстиції (м. Київ), винесені у виконавчому провадженні № 61091587 на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2019 № 910/1936/19, а саме: постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61091587 від 23.01.2020, постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 61091587 від 20.01.2020, постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП № 61091587 від 29.01.2010, постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ВП № 61091587 від 19.02.2020.

- зобов`язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову про повернення стягувачу виконавчого документу - наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2019 № 910/1936/19, у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник зазначає наступне. 21.02.2020 Акціонерним товариством «Українська залізниця» отримано постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2020 ВП № 61091587, винесену державним виконавцем Печерського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л. І., що підтверджується супровідним листом від 29.01.2020 зі вхідним штемпелем Акціонерного товариства «Українська залізниця» №Ц-8500/0/65-20 від 21.02.2020. Регіональною філією «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» добровільно сплачено основну суму боргу в розмірі 467 799,84 грн. - 25.10.2019, тобто ще до відкриття виконавчого провадження ВП №61091587 від 29.01.2020 та набрання рішенням суду законної сили, про що листом від 24.02.2020 № НЮ-447 РФ «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» повідомила Печерський районний відділ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та на підтвердження сплати надала оригінал відповідного платіжного доручення № 2257153 від 25.10.2019. Вищевказаний лист РФ «Львівської залізниці» було отримано Печерським районним відділом ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції 29.02.2020, що підтверджується інформацією з офіційного сайту «Укрпошта» про відстеження пересилання рекомендованого поштового відправлення №700. Однак, згідно з даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень державним виконавцем Коваль Л.І. не вчинено відповідних виконавчих дій з метою усунення порушення чинного законодавства станом на день подання цієї скарги до суду. Таким чином, дії щодо винесення постанови Печерським РВ ДВС від 29.01.2020 є грубим порушенням чинного законодавства та такими, що спрямовані на подвійне стягнення заборгованості та очевидні негативні наслідки для господарської діяльності АТ «Укрзалізниця». 20.10.2019 набрав чинності Закон України «Про визнання таким, що втратив чинність Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» (надалі за текстом Закон). Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами. Зазначеним нормативно-правовим актом чітко встановлена заборона вчиняти виконавчі дії, в тому числі, і щодо виконання рішень судів, якими встановлено стягнення грошових коштів із боржника (за винятком, вказаним в законі). Отже, виконавчі дії спрямовані на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2019 № 910/1936/19, вчинені державним виконавцем Печерського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 29.01.2020 та 19.02.2020 (постанова про відкриття виконавчого провадження, постанова про стягнення з боржника виконавчого збору, постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 29.01.2010 та постанова про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 19.02.2020 ВП № 61091587), є незаконними, оскільки вчинені після фактичного виконання рішення суду та сплати АТ «Укрзалізниця» в особі РФ «Львівська залізниця» основної заборгованості та набрання чинності Законом України «Про визнання таким, що втратив чинність. Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації». Проаналізувавши вказані факти, можна дійти висновку, що всі відкриті станом на 20.10.2019 виконавчі провадження, в тому числі і ВП №61091587, де боржником є АТ «Укрзалізниця», підлягають завершенню, а виконавчі документи - поверненню стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Верховного Суду від 07.04.2020 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишено без задоволення. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.12.2019 у справі № 904/1936/19 залишено без змін.

05.05.2020 справа № 904/1936/19 повернулась до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 07.05.2020 прийнято скаргу до розгляду та призначено її розгляд у засіданні на 14.05.2020.

У судове засідання 14.05.2020 представники позивача та ВДВС не з`явились.

У судове засідання 14.05.2020 представник відповідача (скаржника) не з`явився, 14.05.2020 скаржник подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, в якому зазначив, що постановою № 343 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» - із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 291 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», від 29.04.2020 № 313 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211» та від 04.05.2020 № 332 «Про внесення змін до пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від II березня 2020 року № 211», якими передбачено продовження карантину на усій території України до 22.05.2020. Враховуючи вищенаведене, скаржник просить суд відкласти розгляд справи на інший день після закінчення карантину.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються (ч. 1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 розділу Х Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Господарський суд зазначає, що ч. 4 розділу Х Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України не передбачено можливості продовження строку розгляду саме скарги на строк дії карантину. В той же час жодних обґрунтованих підстав для відкладення розгляду скарги скаржником не наведено.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене господарський суд не вбачає підстав для відкладення розгляду скарги.

Рішенням Господарського суду дніпропетровської області від 09.09.2019 первісний позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилдорінвест" на користь Акціонерного товариства „Українська залізниця в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства „Українська залізниця 467 799,84 грн. штрафу, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 017,00 грн. Закрито провадження у справі за зустрічним позовом в частині стягнення основного боргу у розмірі 1 871 199,36 грн. Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства „Українська залізниця в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства „Українська залізниця на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилдорінвест" 595 099,07 грн., з яких: 467 799,84 грн. - основний борг, 88 914,01 грн. пеня, 14 995,23 грн. - 3% річних, 23 389,99 грн. - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 926,49 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.12.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилдорінвест» задоволено. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2019р. у справі № 904/1936/19 скасовано в частині первісного позову та прийнято нове. Первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилдорінвест» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» 233 899,92 грн. штрафу і витрати по сплаті судового збору у розмірі 7017,00 грн. В іншій частині позову відмовлено. В іншій частині рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2019 у справі № 904/1936/19 залишено без змін.

16.12.2019 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2019 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 05.12.2019 було видано накази. Постановою Верховного Суду від 07.04.2020 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишено без задоволення. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.12.2019 у справі № 904/1936/19 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 07.04.2020 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишено без задоволення. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.12.2019 у справі № 904/1936/19 залишено без змін.

29.01.2020 державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61091587 на виконання судового наказу у справі № 904/1936/19, виданого Господарським судом Дніпропетровської області 16.12.2019 про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилдорінвест" 595 099,07 грн., з яких: 467 799,84 грн. - основний борг, 88 914,01 грн. пеня, 14 995,23 грн. - 3% річних, 23 389,99 грн. - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 926,49 грн.

29.01.2020 державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

29.01.2010 державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Позивач зазначає, що 19.02.2020 державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження).

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Водночас, за приписами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

20.10.2019 набрав чинності Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

Відповідно до п. 3 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Підприємство АТ "Укрзалізниця" включено до вказаного Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, що є додатком до Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

Виконавчі дії, спрямовані на виконання наказу від 16.12.2019 Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/1936/19, були вчинені державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. у січні-лютому 2020 року, тобто після набрання чинності 20.10.2019 Законом України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

У рішенні від 17.05.2005 року по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до змісту рішення від 20.07.2004 Європейського суду з прав людини "Шмалько проти України" право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 12.05.2011 у справі "Ліпісвіцька проти України" визначено, що судове рішення та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в п. 1 ст. 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Сукупний аналіз рішень Європейського суду у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України" достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

А отже, рішення суду у справі № 904/1936/19, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, має бути виконане.

За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З аналізу п. 3 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" можна дійти висновку, що забороняється вчиняти виконавчі дії щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", за винятком:

- стягнення грошових коштів;

- стягнення товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Трактування скаржником вказаної норми, як заборони стягнення грошових коштів, що були передані в заставу за кредитними договорами, та товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами, є помилковим.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2019 у справі № 904/1936/19 присуджено до стягнення саме грошові кошти. Отже, заборона вчинення виконавчих дій, встановлена Законом України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", не поширюється на виконання рішення у справі № 904/1936/19 про стягнення грошових коштів.

Крім того, слід зазначити, що боржником, серед іншого оскаржуються дії державного виконавця щодо винесення постанови ВП № 61091587 від 29.01.2020 про відкриття виконавчого провадження.

Чіткий перелік випадків, в яких виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання, встановлений ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Господарський суд зазначає, що у вказаній статті відсутня така підстава для повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання як заборона звернення стягнення на майно чи кошти боржника.

За таких обставин, при винесенні постанови ВП № 61091587 від 29.01.2020 про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем не було порушено приписів Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження (ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд звертає увагу, що сам скажник зазначає, що лист з інформацію щодо добровільної сплати (25.10.2019) основного боргу отримано Печерським районним відділом ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції 29.02.2020, що підтверджується інформацією з офіційного сайту «Укрпошта» про відстеження пересилання рекомендованого поштового відправлення №700 (роздруківка надана скаржником), тобто вже після винесення оскаржуваних постанов від 29.01.2020.

Враховуючи все вищевикладене, оскаржувані постанови ВП № 61091587 були винесені державним виконавцем відповідно до вимог чинного законодавства України.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (ч. 1 ст. 339 Господарського процесуального кодексу України).

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 3 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії " Львівська залізниця " Акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 14.05.2020.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 18.05.2020

Суддя І.В. Мілєва