РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.05.2020Справа № 910/14918/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Топіхи І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-фарм», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «OPTIMA PHARM», Республіка Узбекистан, м. Ташкент,

про стягнення 108 687,48 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 2 700 300,12 грн.

Представники:

від позивача: Квітко Є.В.;

від відповідача: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юрія-фарм» (далі - ТзОВ «Юрія-фарм»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «OPTIMA PHARM» (далі - ТзОВ «OPTIMA PHARM»/відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 108 687,48 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.10.2019 становить 2 700 300, 12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо повної оплати за поставлений товар згідно контракту № 51-18/У від 15.01.2018.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 31.10.2019 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 27.01.2020, а також зобов`язав позивача в термін до 15.11.2019 надати суду належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на російську мову копії ухвали Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі № 910/14918/19, а також позовну заяву з додатками у трьох примірниках.

11.12.2019 через канцелярію суду від позивача на виконання вимог ухвали суду надійшли нотаріально засвідчені переклади на російську мову у трьох примірниках копії ухвали Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі № 910/14918/19 і позовної заяви з додатками.

Господарський суд міста Києва 18.12.2019 звернувся до Міністерства юстиції Республіки Узбекистан з проханням про вручення відповідачу у справі - Товариству з обмеженою відповідальністю «OPTIMA PHARM» (Республіка Узбекистан, м. Ташкент, Чиланзар-2, вул. Арнасай, буд. 28, кв. 39) ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 18.12.2019 провадження у справі № 910/14918/19 зупинив до надходження відповіді від Міністерства юстиції Республіки Узбекистан на судове доручення про вручення відповідачу у справі - ТзОВ «OPTIMA PHARM» (Республіка Узбекистан, м. Ташкент, Чиланзар-2, вул. Арнасай, буд. 28, кв. 39) ухвали про відкриття провадження у справі №910/14918/19 та позовної заяви з додатками.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.01.2020 поновив провадження у справі № 910/14918/19.

27.01.2020 суд відклав підготовче засідання на 02.03.2020 у зв`язку із неявкою відповідача.

02.03.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 30.03.2020.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 №211, з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16.03.2020 №9/рс-186/20, судове засідання, призначене на 30.03.2020, судом перенесено на 18.05.2020, про що повідомлено сторін ухвалами суду.

18.05.2020 у судове засідання з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юрія-фарм» (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «OPTIMA PHARM» (далі - покупець) укладено контракт №51-18/У, відповідно до якого позивач продає, а відповідач купує фармацевтичну продукцію, асортимент, кількість, ціна та інші дані визначаються, згідно специфікації, які є невід`ємною частиною даного контракту.

Згідно п. 3.7 контракту поставка товару здійснюється протягом 45 календарних днів від дати підписання специфікації на окрему партію товару і отримання повідомлення від відповідача про готовність прийняти товар.

Оплата за поставлений товар здійснюється виходячи із узгодженої на конкретну партію вартості товару. Валюта платежу - долар США (п. 4.1 контракту).

У відповідності до п. 4.2 вказаного контракту відповідач оплачує вартість кожної поставленої партії товару шляхом прямого банківського переказу на рахунок позивача.

Пунктом 4.3. контракту передбачено, що оплата здійснюється не пізніше 90 (дев`яносто) календарних днів з дня митного оформлення товару в країні продавця.

Відповідно до митної декларації № UA902050/2018/510635 митне оформлення товару відбулось 31.10.2018.

Згідно митної декларації загальна вартість товару складає 158 687,48 доларів США.

З наданої позивачем довідки АТ «Укрсиббанк» за вих. № 26-2/78279 від 22.10.2019 вбачається, що заборгованість відповідача за митною декларацією № UA902050/2018/510635 складає 108 687,48 доларів США. При цьому зазначено, що відповідачем здійснено частково оплату в розмірі 50 000,00 доларів США.

Отже, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення заборгованості в розмірі 108 687,48 доларів США.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положення частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено контракт № 51-18/У від 15.01.2018, відповідно до якого позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 158 687,48 доларів США, що підтверджується митною декларацією №UA902050/2018/510635.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, пунктом 4.3. контракту передбачено, що оплата здійснюється не пізніше 90 (дев`яносто) календарних днів з дня митного оформлення товару в країні продавця.

Як вбачається з матеріалів справи, митне оформлення товару відбулось 31.10.2018, проте відповідач в порушення умов контракту за поставлений товар розрахувався частково в розмірі 50 000,00 доларів США, що підтверджується довідкою АТ «Укрсиббанк» за вих. № 26-2/78279 від 22.10.2019.

Отже, судом встановлено, що в порушення умов контракту №51-18/У відповідач оплату за поставлений товар в повному обсязі не здійснив, у зв`язку з чим у ТзОВ «OPTIMA PHARM» виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 108 687,48 доларів США, що станом на день звернення ТзОВ «Юрія-фарм» до суду з цим позовом (23.10.2019) за офіційним курсом Національного банку України становить 2 700 300,12 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати поставленого товару у повному обсязі та не спростував заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що ТзОВ «OPTIMA PHARM» порушено умови контракту та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості у розмірі 108 687,48 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 23.10.2019 складає 700 300,12 грн.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-фарм» задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «OPTIMA PHARM» (Республіка Узбекистан, м. Ташкент, Чиланзар-2, вулиця Арнасай, будинок 28, квартира 39; код 303 077 907) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-фарм» (03680, місто Київ, вулиця М. Амосова, будинок 10; ідентифікаційний код 30109129) заборгованість в розмірі 108 687 (сто вісім тисяч шістсот вісімдесят сім) доларів США 48 центів, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 23.10.2019 становить 2 700 300 (два мільйони сімсот тисяч триста) грн 12 коп. та 40 504 (сорок тисяч п`ятсот чотири) грн 52 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» та пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 25.05.2020.

Суддя В.В. Бондарчук