ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2020 р. Справа№ 910/126/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Верховця А.А.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Михайлюченко О.Г.

розглядаючи апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича (далі - приватний виконавець, скаржник)

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 (повний текст складено 11.03.2020) в частині закриття провадження у справі

у справі № 910/126/20 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою 1) Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича;

2) Кам`янської міської ради Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Інвест Девелопмент Груп" (далі - ТОВ "Київ Інвест Девелопмент Груп", боржник)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 20.05.2020

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцов Ігор Вікторович та Кам`янська міська рада Дніпропетровської області звернулися до суду зі спільною заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Інвест Девелопмент Груп" у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Київ Інвест Девелопмент Груп", визнано грошові вимоги Кам`янської міської ради Дніпропетровської області до боржника в розмірі 4 059 490,84 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника. Закрито провадження у справі в частині вимог приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова І.В. у розмірі 59 585,41 грн.

Закриваючи провадження в частині кредиторських вимог приватного виконавця, суд виходив з того, що нестягнута основна винагорода приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова І.В. у розмірі 59 585,41 грн не є грошовим зобов`язанням у розумінні Кодексу України з процедур банкрутства.

В силу положень ст. 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КзПБ) та ст. 255 ГПК України вказане судове рішення підлягає апеляційному оскарженню.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням до Північного апеляційного господарського суду, 19.03.2020 з апеляційною скаргою звернувся приватний виконавець, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині закриття провадження у справі та ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати його грошові вимоги до боржника у розмірі 59 585,41 грн.

Ключовим аргументом скарги є:

- зобов`язання боржника перед приватним виконавцем повністю відповідає визначенню грошового зобов`язання, вказаного у ст. 1 КзПБ.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 910/126/20 між суддями від 14.04.2020 для розгляду апеляційної скарги приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича у даній справі сформовано колегію суддів у складі: Поляков Б.М. - головуючий, судді Пантелієнко В.О., Верховець А.А. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Учасники справи не скористалися правом, визначеним ч. 1 ст. 263 ГПК України, та у строк, встановлений судом, не подали суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

18.05.2020 від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова І.В. до апеляційного суду надійшла заява, в якій заявник просив розглядати його апеляційного скаргу без його участі.

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода становить 10 відсотків від стягнутої приватним виконавцем суми за виконавчим документом. Основна винагорода стягується з боржника додатково до суми боргу за основним зобов`язанням.

Про стягнення основної грошової винагороди приватним виконавцем виноситься постанова.

Розмір основної допомоги приватного виконавця залежить від суми фактичної стягнутої ним суми, а не від суми зазначеної в постанові (див постанову Верховного Суду від 03.03.2020 у справі № 260/801/19).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у ТОВ «Київ Інвест Девелопмент Груп» відповідно до рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2019 у справі № 904/1877/19 виникла заборгованість на суму 3 078 141, 24 грн (а.с. 20-32).

На виконання зазначеного рішення господарським судом було видано наказ (а.с. 33).

Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова І.В. 02.09.2019, відповідно до ч. 4 ст. 27 та ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди на суму 307 814, 12 грн (а.с. 34).

Заборгованість боржника за рішенням суду від 06.08.2019 була частково погашена на загальну суму 2 482 287, 1 грн. Залишок заборгованості за вказаним рішенням становить 595 854,14 грн.

Звертаюсь до суду з спільною заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Київ Інвест Девелопмент Груп», приватний виконавець вважав себе кредитором ТОВ «Київ Інвест Девелопмент Груп», оскільки грошові кошти у розмірі 59 585,41 грн є частиною нестягнутої основної винагороди приватного виконавця, за примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2019 № 904/1877/19, відповідно до постанови 02.09.2019.

Таким чином, скаржник вважав, що спірна сума є грошовою вимогою в розумінні ст. 1 КзПБ та підлягає визнанню саме в процедурі банкрутства ТОВ «Київ Інвест Девелопмент Груп».

Процедура банкрутства за своєю суттю є продовження виконавчого провадження. Ця стадія наступає після неможливості здійснення виконавчого провадження, в наслідок неплатоспроможності боржника.

З відкриттям справи про банкрутство зупиняються виконавчі приводження, у зв`язку з введенням мораторію (ст. 39 КзПБ). З моменту введення мораторію боржник не може виконувати грошові зобов`язання, які виникли до введення мораторію, в тому числі і за рішенням суду, через виконавче провадження.

Відкриваючи провадження у справі про банкрутство суд одночасно призначає арбітражного керуючого, який стає ключовою фігурою по погашенню боржником всіх грошових вимог кредиторів (ст. 12 КзПБ).

Таким чином, сплата заборгованості боржником, після відкриття провадження про банкрутство, відбувається не в рамках виконавчого провадження, а в процедурі банкрутства, де, на відміну від приватного виконавця, ключовою фігурою є арбітражний керуючий, який відповідно до ст. 30 КзПБ отримує за свою роботу грошову винагороду, яка складається з основної та додаткової.

Отже, питання погашення грошових вимог на сумі 595 854,14, які має ТОВ «Київ Інвест Девелопмент Груп», за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2019 № 904/1877/19, буде вирішувати арбітражний керуючий, а не приватний виконавець.

За таких обставин, вимоги приватного виконавця про визнання його грошових вимог в залишковій частини основної грошової винагороди є намаганням отримати кошти за роботу, яку фактично буде виконувати інша особа, а саме арбітражний керуючий.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2020 у справі № 260/801/19, зауважив, що підставою для стягнення основної винагороди у межах виконавчого провадження є здійснення приватним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум та основна винагорода обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

Проте, у даній справі приватним виконавцем не було повністю стягнуто з боржника на користь стягувача всі зазначені у виконавчому документі суми.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції в частині закриття провадження у справі щодо грошових вимог приватного виконавця. Оскільки такі вимоги, відносно частини основної грошової винагороди, яку він мав отримати за повне виконання судового рішення, є безпідставними.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати за розгляд справи апеляційним судом належить покласти на скаржника в межах сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 253-255, 269, ст. 276, ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 у справі №910/126/20 в частині закриття провадження у справі залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 у справі №910/126/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу №910/126/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді А.А. Верховець

В.О. Пантелієнко

повний текст складено 25.05.2020