ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2020 року Справа № 904/2083/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Кощеєва І.М., Березкіної О.В.

секретар судового засідання Грачов А.С.

Представники сторін:

від відповідача: Гонцова Є.Д., ордер серії ДП №2461/050 від 09.01.2020, адвокат;

від третьої особи: Дерило В.Г., довіреність №7/10-3652 від 19.12.2019, головний спеціаліст;

від позивача: представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019 у справі №904/2083/19 (суддя Мельниченко І.Ф., повне рішення складено 16.09.2019)

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Дніпровська міська рада, м. Дніпро

про стягнення 804 641,19 грн шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (надалі позивач) звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" (надалі відповідач) та просило стягнути шкоду, заподіяну внаслідок самовільного використання земельної ділянки площею 0,8га у розмірі 804 641,19 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано посиланнями на акти перевірки від 11.04.2018, 26.03.2018 та порушенням положень статей 125, 126 Земельного Кодексу України.

Відповідач участі у розгляді справи в суді першої інстанції не приймав, відзиву на позов не надавав.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019 у справі №904/2083/19 (суддя Мельниченко І.Ф) з урахуванням ухвали про виправлення описки від 25.09.2019 позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" на користь Головного управління Державної Казначейської служби України в Дніпропетровській області 804 641,19 грн шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, та на користь Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - 12 069,62 грн судового збору.

Рішення суду обгрунтовано тим, що матеріалами справи доведено факт використання відповідачем спірної земельної ділянки та відсутність у нього документів, які б посвідчували право її використання та сплату орендної плати, що є підставою для нарахування збитків відповідно до ст.152 Земельного кодексу України, ст.1166 Цивільного кодексу України.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Відповідач, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати у повному обсязі, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що:

- на адресу відповідача не надходило позовної заяви та ухвал суду, судом першої інстанції не надано належної оцінки фактам та не в повній мірі досліджено всі обставини;

- гаражі, що фактично розташовані на спірній території, були видані фізичним особам в дев`яності роки минулого тисячоліття та існувало рішення Дніпропетровської ради народних депутатів, яким було виділено земельну ділянку саме під розміщення цих гаражів, а власники гаражів в подальшому заснували обслуговуючий кооператив;

- суд не врахував, що у власності автогаражного кооперативу взагалі відсутнє будь-яке нерухоме майно, а позивачем протилежного не доведено, тобто не доведено самого факту самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем;

- до статутної діяльності відповідача жодним чином не відноситься ані будівництво, ані будь-які інші дії, окрім забезпечення потреб та обслуговування гаражів членів кооперативу;

- суд не надав належну оцінку акту обстеження земельної ділянки від 11.04.2018, який складено в односторонньому порядку без участі відповідача, в ньому достовірно не зазначено, яким чином встановлені межі земельної ділянки, її площа, яким чином проводилися заміри, тощо, та вказаний акт є неналежним доказом;

- суд не врахував, що в діях відповідача відсутній весь склад цивільного правопорушення, а саме відсутній сам факт користування спірною земельною ділянкою, як обов`язкової умови настання цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2020 у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач, суддів Кощеєва І.М., Березкіної О.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019 у справі №904/2083/19. Розгляд апеляційної скарги призначений у судовому засіданні з викликом сторін на 03.03.2020 о 14 год. 00 хв.

Судом було задоволено клопотання представника позивача та розгляд справи відкладено на 25.03.2020 та залучено до участі у справі Дніпровську міську раду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

25.03.2020 розгляд справи не відбувся в зв`язку з введенням карантину на виконання Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», Рекомендацій Ради суддів України, викладених у листі №9рс-186/20 від 16.03.2020, рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №1, оформленого протоколом зборів суддів від 17.03.2020, про що повідомлено учасників справи та виготовлено інформаційну довідку.

З огляду на необхідність забезпечення права осіб на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), та з метою забезпечення стабільного здійснення судочинства ухвалою суду від 29.04.2020 розгляд справи призначений у судовому засіданні на 20.05.2020 на 14.00 год.

Представник позивача надіслав 18.05.2020 на електронну адресу суду клопотання від 14.05.2020 про відкладення судового засідання, обгрунтоване посиланнями на Постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» щодо введення карантину та відповідними змінами в Господарський процесуальний кодекс України. Втім, вказане клопотання не містить кваліфікованого електронного підпису особи, зазначеної в ній як представник позивача, тому судом до уваги не приймається. Також суд зазначає, що явка учасників судового процесу в судове засідання обов`язковою не визнавалася, позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, вказане клопотання позивача про відкладення розгляду справи є повторним та він не повідомляє про намір взяти участь у судовому засіданні та не зазначає причин, які безпосередньо перешкоджають цьому, позивач знаходиться на близькій відстані від суду та його представник міг дістатися до суду без використання міського транспорту, позивач є органом державної влади, функціонування якого на час дії карантину не призупинялося, та саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів.

У судовому засіданні повноважний представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Позивач 27.02.2010 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апелянта заперечує, вважає рішення суду обгрунтованим та законним. Вказує, що факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки виявлено перевіркою вимог дотримання земельного законодавства та зафіксовано актами від 26.03.2018 та від 11.04.2018, які не оскаржені у визначеному законом порядку, тому посилання відповідача в апеляційній скарзі на процедурні аспекти самої проведеної перевірки є безпідставними. Відповідач використовує земельну ділянку без документів, які б посвідчували його право користування чи оренди, тому позивач у відповідності до положень ст. 124, 125, 152, 211 Земельного кодексу України правомірно розрахував завдані державі збитки, які суд обгрунтовано стягнув з відповідача.

Третя особа також заперечує проти доводів апелянта (пояснення від 20.05.2020), підтримує позицію позивача щодо належного встановлення факту самовільного використання відповідачем спірної земельної ділянки.

Заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області 26.03.2018 було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки за адресою: м. Дніпро, вул. Генерала Захарченка,17-А, за результатами якої складено акт №97-ДК/173/АП/09/01/-18, який підписано одноособово державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель.

В цьому акті зазначено про наступне: «з виїздом на місце було здійснено огляд земельної ділянки по вул. Генерала Захарченка,17-А м . Дніпро та прилеглої території до Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Лівобережний», за результатами чого виявлено, що на земельній ділянці, яка є об`єктом перевірки, розташований Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив Лівобережний К», Гаражний кооператив «Гаражно-будівельний кооператив «Іскра», Обслуговуючий кооператив «Автогаражний кооператив «Лівобережний-2» та Обслуговуючий кооператив «Автогаражний кооператив «Лівобережний», які надають послуги під розміщення індивідуальних гаражів фізичним та юридичним особам. Згідно з наявною інформацією Обслуговуючий кооператив «Автогаражний кооператив «Лівобережний-2» використовує земельну ділянку площею 0,8000 га по вул. Генерала Захарченка,17-А м. Дніпро за відсутності відповідного рішення про їх передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Таким чином, Обслуговуючий кооператив «Автогаражний кооператив «Лівобережний-2» самовільно займає земельну ділянку загальною площею 0,8 га по вул. Генерала Захарченка,17-А м. Дніпро , відповідальність за що передбачена пунктом «б» ст. 211 Земельного кодексу України, ст. 531 КУпАП».

Також в матеріалах справи наявний акт №97-ДК/39/АО/10/01/18 від 11.04.2018 обстеження земельної ділянки (а.с. 13), складений державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру Дніпропетровської області - заступником начальника відділу контролю за використанням та охороною земель у Дніпровському, Синельниківському, Солонянському районах м. Дніпро Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Семеняком М.В., відповідно до якого проведено обстеження земельної ділянки площею 0,8000 га.

В акті зазначено, що загальна площа земельної ділянки 0,8000 га, категорія земель - землі громадської та житлової забудови, форма власності - комунальна.

За результатами обстеження зроблено висновок, що Обслуговуючий кооператив "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" самовільно займає земельну ділянку загальною площею 0,8000 га по вул. Генерала Захарченка,17-А м. Дніпро.

В акті наявний підпис голови Обслуговуючого кооперативу про отримання та висловлено заперечення про те, що кооператив самовільно не займає земельну ділянку.

На підставі вказаного акту від 11.04.2018 Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській було видано Голові Правління ОК "АГК "Лівобережний-2" припис №97-ДК/0060Пр/03/01/-18, складено протокол про адміністративне правопорушення №97-ДК/0060П/07/01/-18 та в подальшому 17.05.2018 прийнято постанову про закриття адміністативної справи та передачі матеріалів до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області.

На підставі Методики, затвердженої постановою КМУ №963 від 25.07.2007, позивачем здійснено розрахунок розміру заподіяної шкоди, яка склала 804 641,19 грн.

Посилаючись на те, що відповідач добровільно не відшкодував завдану шкоду, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Одним із способів захисту майнового права та інтересу є відшкодування збитків (шкоди).

За загальним правилом майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 1 статті 1166 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Для застосування такої цивільно-правової відповідальності, як стягнення заподіяної шкоди, необхідний весь склад цивільного правопорушення -протиправна поведінка особи; настання шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та настанням шкоди; вина заподіювача шкоди.

Підставами позову позивач зазначає самовільне безоплатне користування відповідачем земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (частина 1 статті 124 Земельного кодексу України).

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Порядок передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, передбачений статтею 124 цього ж Кодексу (стаття 125 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 211 Земельного кодексу України передбачено, що за самовільне зайняття земельної ділянки громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина 2 статті 152 Земельного кодексу України).

Як на підтвердження самовільного використання відповідачем земельної ділянки загальною площею 0,8000 га по вул. Генерала Захарченка,17-А м. Дніпро позивач посилається на акти перевірки від 26.03.2018 та від 11.04.2018.

Втім, як досліджено апеляційним судом, в цих актах, крім висновків про самовільне використання відповідачем земельної ділянки, відсутні будь-які дані, які б свідчили про дійсне фактичне використання цієї ділянки саме відповідачем, як-то перелік рухомого чи нерухомого майна, що на ній розміщений, чи інші обставини користування земельною ділянкою. Позивачем також не надано інших доказів щодо фактичного використання відповідачем цієї земельної ділянки чи реєстрації за даною адресою його нерухомого майна із зазначеною площею.

Лише факт державної реєстрації Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" за адресою вул. Генерала Захарченка,17-А м. Дніпро не є доказом використання кооперативом спірної земельної ділянки.

Відповідно до розділу 3 Статуту Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2", затвердженого 01.10.2016, Кооператив створений для задоволення потреб громадян в будівництві гаражів за рахунок власних коштів і зберігання та технічного обслуговування в них автотранспорту. Основною метою діяльності Кооперативу є забезпечення збереження і запобігання угону автотранспортних засобів з гаражних боксів, а також надання членам Кооперативу комунальних послуг. Основними видами діяльності Кооперативу є збір і акумуляція фінансових коштів і матеріальних ресурсів, які вносяться членами Кооперативу; оплата за рахунок членських внесків комунальних послуг та інших робіт, виконаних на території Кооперативу; тощо.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.03.2020 відомості щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно за відповідачем відсутні.

З наданої відповідачем відомості основних засобів вбачається, що Кооператив має на балансі прожектори електричні та баки для сміття.

З наведеного слідує, що у відповідача на спірній земельній ділянці відсутнє нерухоме чи рухоме майно, протилежного позивачем не доведено. Саме посилання позивача на наявність на цій ділянці гаражів не свідчить про її використання Кооперативом, оскільки відповідно до Статуту Кооперативу гаражі та гаражні бокси знаходяться у власності або користуванні у членів Кооперативу, а не належать відповідачу, не передаються ним в оренду, не використовуються для власних потреб Кооперативу.

Суд першої інстанції на дані обставини не звернув уваги, не надав належної оцінки наданим позивачем актам перевірок, внаслідок чого зробив помилковий висновок щодо доведення позивачем факту самовільного використання відповідачем спірної земельної ділянки та саме площею 0,8000 га.

Також слід зазначити, що площа земельної ділянки є основною складовою для визначення розміру завданої шкоди.

З наданих позивачем доказів вбачається, що вказана земельна ділянка не є сформованою, як об`єкт цивільних прав, відсутній кадастровий номер, не визначені межі, речове право на неї за відповідачем чи іншими особами не зареєстровано.

В актах перевірки вказано лише, що «за наявною інформацією площа земельної ділянки становить 0,8000 га». Однак, позивачем не зазначено, що це за інформація, не надано доказів щодо достовірності і об`єктивності цієї інформації, акти не містять даних про способи визначення площі, проведені заміри, тощо, не визначено саме яку площу займає Кооператив як юридична особа.

Тому, суд першої інстанції в цій частині також зробив хибний висновок щодо доведеності розміру земельної ділянки як складової для визначення розміру шкоди (збитків) та безпідставно визнав доведеним розмір завданих збитків.

За встановлених обставин апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність позивачем складових цивільного правопорушення - як-то протиправна поведінка особи; настання шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та настанням шкоди; вина заподіювача шкоди, тому відсутні підстави для покладання на відповідача відповідальності у вигляді стягнення завданої шкоди у сумі 804 641,19 грн. В позові слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, тому вона підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1,2 ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Враховуючи, що судом першої інстанції було допущено порушення вище наведених норм процесуального права, що вплинуло на правильність прийняття оскаржуваного рішення, рішення суду від 10.09.2019 у справі №904/2083/19 слід скасувати, прийняти нове рішення про відмову в позові, а апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по апеляційній скарзі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019 у справі №904/2083/19 задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019 у справі №904/2083/19 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (м. Дніпро, пр. Олександра Поля,2, ) на користь Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Лівобережний-2" (м. Дніпро, вул. Генерала Захарченка,17-А, ) витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги - 18 104,43 грн (вісімнадцять тисяч сто чотири грн 43 коп), про що видати наказ.

Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови в порядку та випадках, визначених ст. 287 ГПК України.

Повна постанова складена 21 травня 2020 року.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Березкіна