ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2020 р. Справа№ 925/813/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Алданової С.О.

Зубець Л.П.

за участю представників: не викликались

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.02.2020 р.

у справі № 925/813/19 (суддя Васянович А.В.)

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській

області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УМАНЬГАЗ

ЗБУТ"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

Приватного акціонерного товариства "Уманьгаз"

про стягнення 6 609 грн. 84 коп.

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звергнулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УМАНЬГАЗ ЗБУТ" про стягнення коштів в сумі 6 609 грн. 84 коп., як різницю між вартістю балансування за січень 2019р. та вартістю фактично спожитого природного газу за період з 01.01.2019р. по 31.01.2019р.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 17.02.2020р. у справі № 925/813/19 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 17.02.2020р. у справі № 925/813/19 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2020 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Грифон" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Мартюк А.І., судді Зубець Л.П., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2020р. у справі № 925/813/19 відкрито апеляційне провадження у справі № 925/813/19 за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.02.2020 р. у справі № 925/813/19. Роз`яснити сторонами, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2).

21.04.2020 р. та 22.04.2020р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача та третьої особи надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в якому вони зазначають, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського Черкаської області від 17.02.2020р. у справі № 925/813/19 без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).

Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Судом першої інстанції справа № 925/813/19 розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що управлінням були дотримані всі зобов`язання передбачені п. 6.3 договору постачання природного газу, а саме: дисципліни відбору (споживання) природного газу в обсягах та на умовах, визначених договором; своєчасно та в повному обсязі сплачено за поставлений природний газ та інше, але, постачальник (товариство з обмеженою відповідальністю "УМАНЬГАЗ ЗБУТ") не дотримався умов вказаного договору та несвоєчасно включив споживача (управління) до Реєстру споживачів постачальника, тому позивач поніс збитки в сумі 6 609 грн. 84 коп., сплачену як різницю між вартістю балансування за січень 2019 року та вартістю фактично спожитого природного газу за період з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 лютого 2018 року між публічним акціонерним товариством "Уманьгаз" (оператор ГРМ) та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області (споживач) було укладено типовий договір розподілу природного газу №443/18.

Відповідно до п. 1.1. договору розподілу природного газу цей типовий договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Пунктом 3.1. вищевказаного договору було передбачено, що санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюється споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за цим договором.

Наявність підтвердженого обсягу природного газу споживача (його постачальника) доводиться до відома оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку оператором ГТС, а до відома споживача - його постачальником.

За відсутності у споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб споживача на відповідний календарний період споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи.

Згідно п. 3.2. договору за наявності підтвердженого обсягу природного газу споживача та відсутності простроченої заборгованості за цим договором оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить споживачу, до межі балансової належності його об`єкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу.

Приймання-передача обсягу газу, належного споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від оператора ГРМ до споживача відбуваються на межі балансової належності об`єкта споживача.

Також, 05 березня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю "УМАНЬГАЗ ЗБУТ" (постачальник) та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області (замовник) було укладено договір постачання природного газу № 190/03.2018-БО.

Згідно п.2.1. договору постачання природного газу постачальник зобов`язався надати замовнику послуги постачання природного газу на умовах визначених у цьому договорі, а замовник - сплачувати постачальнику встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Пунктом 4.2 договору було передбачено, що замовник самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до замовника можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені цим розділом та розділом VІ Правил, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання.

Відповідно до п. 15.1 договору постачання природного газу цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками сторін та діє в частині постачання природного газу до 31 грудня 2018 року включно, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Об`єми постачання природного газу було встановлено п. 3.1 договору поставки.

Зокрема, на січень місяць об`єми поставки не були передбачені.

Тобто, ні на січень 2018 року, ні на січень 2019 року договір постачання в первинній редакції не передбачав поставку газу позивачу.

Про дані обставини позивач, як сторона договору, був обізнаний з моменту укладання договору.

В подальшому 10 січня 2019 року між Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області та товариством з обмеженою відповідальністю "УМАНЬГАЗ ЗБУТ" було укладено додаткову угоду №8 до договору постачання природного газу, в якій сторони доповнили п. 3.1. договору, виклавши його в наступній редакції: "Постачальник здійснює з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року постачання природного газу замовнику для власного споживання в обсязі 1,300 тис. м. куб.".

Також п. 5.2. договору викладено в новій редакції: "Ціна природного газу з урахуванням максимальної торгової націнки постачальника природного газу із спеціальними обов`язками за 1000 куб.м. газу, з 01 січня 2019 року становить 11 550 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 20%".

11 лютого 2019 року на адресу позивача від публічного акціонерного товариства "Уманьгаз" надійшов рахунок від 31 січня 2019 року №119 за послуги балансування на загальну суму 22 246 грн. 07 коп.

До рахунку додано розрахунок (уточнено) вартості послуг балансування за січень 2019 року на суму 21 139 грн. 74 коп. та вартість послуг транспортування 1 106 грн. 33 коп.

13 лютого 2019 року за вих. №16046/08-03 на адресу публічного акціонерного товариства "Уманьгаз" позивачем було направлено відповідь-претензію щодо незгоди з розрахунком за послуги балансування та вимогою провести розрахунок вартості спожитого газу за січень 2019 року на суму 14 529,90 грн. з ПДВ (1 258 м. куб. х 11 550,00 грн.).

У своїй відповіді на претензію від 14 лютого 2019 року №256 публічне акціонерне товариство "Уманьгаз" повідомило, що постачальник природного газу - товариство з обмеженою відповідальністю "УМАНЬГАЗ ЗБУТ" не надав для об`єкту номінації на січень 2019 року в зв`язку з тим, що додаткову угоду до договору було укладено між сторонами лише 10 січня 2019 року, а тому відповідні обсяги газу постачальником не замовлялися.

Також у відповіді з посиланням на положення Кодексу ГТС було зазначено, що якщо за результатами споживання природного газу у період відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника (несанкціонований відбір природного газу) оператор ГТС при забезпеченні заходів балансування за підсумками газового місяця за процедурою, визначеною Кодексом ГТС, віднесе такі обсяги (неврегульований небаланс) на оператора ГРМ, тоді споживач має компенсувати оператору ГРМ вартість таких обсягів, що розраховується за формулою:

В=Vф х Ц х К,

де В - вартість природного газу, який компенсується оператору ГРМ;

Vф - об`єм (обсяг) природного газу, фактично спожитий за відповідний розрахунковий період;

Ц - ціна закупівлі природного газу оператора ГРМ для покриття втрат і виробничо-технологічних витрат газу в ГРМ у відповідний період;

К - коефіцієнт компенсації, який визначається на рівні 1,5.

У зв`язку з чим в даному розрахунку застосований коефіцієнт компенсації, який визначений на рівні 1,5:

1258 м. куб. х 11202,83 грн. (ціна закупівлі природного газу публічним акціонерним товариством "Уманьгаз" для покриття розбалансу в ГРМ х 1,5 (коефіцієнт) = 21 139,74 грн.

Після отриманим від публічного акціонерного товариства "Уманьгаз" попередження про відключення газу, позивачем було оплачено рахунок від 31 січня 2019 року №119, за послуги балансування, на загальну суму 22 246 грн. 07 коп. на розрахунковий рахунок публічного акціонерного товариства "Уманьгаз", що підтверджується копією платіжного доручення від 18 лютого 2019 року №484.

Відповідно п. 6.2 договору постачання природного газу постачальник зобов`язаний забезпечувати подання всіх необхідних документів для підтвердження оператором ГТС необхідного замовнику обсягу природного газу за умови, що споживач виконав власні обов`язки перед постачальником, для замовлення необхідного замовнику обсягу природного газу.

Як передбачено п. п. 1, 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором газорозподільної системи з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора газорозподільної системи.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Оператор газорозподільної системи зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором газорозподільної системи та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Згідно ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" за договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Згідно пункту 1 глави 5 розділу VI Кодексу газорозподільних систем споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ здійснюється за умови: включення споживача до Реєстру споживачів будь-якого постачальника на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

27 грудня 2017 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг було прийнято постанову №1437 "Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП щодо впровадження добового балансування на ринку природного газу та процедури розробки, подання і затвердження Плану розвитку газотранспортної системи на наступні 10 років" якою затверджено зміни до Кодексу газотранспортної системи, Кодексу газорозподільних систем, Правил постачання природного газу, Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року N 2497 та Кодексу газосховищ.

Пунктом 12 постанови 1437 було передбачено, що ця постанова набирає чинності з 01 серпня 2018 року, але не раніше дня, наступного за днем її опублікування в офіційному друкованому виданні - газеті "Урядовий кур`єр", крім пункту 11 цієї постанови, який набирає чинності з дня, наступного за днем її опублікування в офіційному друкованому виданні - газеті "Урядовий кур`єр", підпункту 4 пункту 4 Змін до Кодексу газотранспортної системи, затверджених цією постановою, який набирає чинності з 15 червня 2018 року, але не раніше дня, наступного за днем її опублікування в офіційному друкованому виданні - газеті "Урядовий кур`єр", пункту 5 Змін до Кодексу газотранспортної системи, затверджених цією постановою, який набирає чинності з дня, наступного за днем її опублікування в офіційному друкованому виданні - газеті "Урядовий кур`єр".

В подальшому Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг було прийнято постанову №788 від 27 липня 2018 року "Про накладення штрафу на АТ "УКРТРАНСГАЗ" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з транспортування природного газу" згідно якої в абзаці 12 було передбачено, що на період усунення порушень та приведення дій АТ "УКРТРАНСГАЗ" у відповідність до вимог законодавства, створення та забезпечення функціонування інформаційної платформи комерційне балансування (зокрема визначення фінансового забезпечення, подання номінацій/реномінацій, проведення алокацій, визначення небалансів, визначення плати за нейтральність) за період серпень - вересень 2018 року здійснювати відповідно до положень Кодексу газотранспортної системи в редакції, що діє станом на день прийняття цієї постанови.

28 вересня 2018 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг було прийнято постанову N1134 "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 27 липня 2018 року N 788" якою внесено зміни до постанови від 27 липня 2018 року N 788, а саме: в абзаці одинадцятому цифри та слова "01 жовтня 2018 року" замінити цифрами та словами "01 грудня 2018 року"; в абзаці двадцятому слова та цифри "серпень - вересень 2018 року" замінити словами та цифрами "серпень - листопад 2018 року".

30 листопада 2018 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг було прийнято постанову N1573 "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 27 липня 2018 року N 788" якою внесено зміни до постанови від 27 липня 2018 року N 788, а саме: в абзаці одинадцятому цифри та слова "01 грудня 2018 року" замінити цифрами та словами "01 березня 2019 року"; в абзаці двадцятому слова та цифри "серпень - листопад 2018 року" замінити словами та цифрами "серпень 2018 року - лютий 2019 року".

Отже, до 01 березня 2019 року впровадження добового балансування на ринку природного газу не відбулося.

Станом на 10 січня 2019 року (момент укладення додаткової угоди №8 до договору на постачання природного газу від 05 березня 2018 року №190/03.2018-БО) діяли положення Кодексу газотранспортної системи щодо комерційного балансування (зокрема визначення фінансового забезпечення, подання номінацій/реномінацій, проведення алокацій, визначення небалансів, визначення плати за нейтральність) в редакції чинній станом на 27 липня 2018 року (прийняття постанови №788).

Згідно пункту 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газотранспортної системи (в редакції чинній станом на 27 липня 2018 року) замовник послуг транспортування має право подати по точці (точках) входу та точці (точках) виходу місячну номінацію на період не більше одного місяця в розрізі кожної доби.

Місячна номінація на наступний газовий місяць приймається оператором газотранспортної системи в період з 15 по 20 число місяця (включно), що йде перед газовим місяцем транспортування.

Якщо замовник послуг транспортування надає більше ніж одну місячну номінацію по одній і тій самій точці входу/виходу в строк до 20 числа місяця, що йде перед газовим місяцем транспортування, оператор газотранспортної системи розгляне місячну номінацію, яка була одержана останньою.

Оператор газотранспортної системи повинен повідомити замовника послуг транспортування про підтвердження або відхилення місячної номінації у строк до 25 числа (включно) місяця, що йде перед газовим місяцем транспортування.

Оператор газотранспортної системи у разі відсутності причин відхилення, передбачених пунктом 16 глави 1 цього розділу, до 23 числа місяця, що йде перед газовим місяцем транспортування, направляє суміжному оператору, прямому споживачу, суміжному газовидобувному підприємству відповідні місячні номінації, подані замовником послуг транспортування, з метою проведення перевірки до 24 числа (включно) місяця, що йде перед газовим місяцем транспортування.

Якщо загальний обсяг природного газу в поданих місячних номінаціях перевищує розподілену потужність в даній точці, суміжне газовидобувне підприємство, суміжний оператор, прямий споживач узгоджують в повному обсязі місячні номінації, подані замовниками послуг транспортування, на яких покладені спеціальні обов`язки відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природнього газу".

Місячні номінації подані іншими замовниками послуг транспортування ніж зазначені вище, задовольняються пропорційно заявленим обсягам природного газу.

Суміжне газовидобувне підприємство, суміжний оператор, прямий споживач надсилають оператору газотранспортної системи інформацію про узгоджені місячні номінації до 24 числа (включно) місяця, що йде перед газовим місяцем транспортування.

Якщо процес перевірки відповідності номінацій для точок входу від суміжних газовидобувних підприємств, суміжних операторів, прямих споживачів виявляє невідповідності в номінаціях, застосовується "правило меншого". При цьому оператор газотранспортної системи підтверджує місячну номінацію, що визначає обсяг природного газу, встановлений до рівня меншого обсягу природного газу, зазначеного в номінаціях.

У разі відхилення номінації (у тому числі місячної номінації) оператор газотранспортної системи надає код причини відхилення.

Перелік кодів та їх значень оператор газотранспортної системи розміщує на власному веб-сайті.

У випадку ненадання замовником послуг транспортування номінації на наступну газову добу відповідно до положень пункту 1 цієї глави оператор газотранспортної системи приймає до розгляду місячну номінацію (за наявності), яка була одержана останньою.

У випадку коли замовник послуг транспортування не надасть оператору газотранспортної системи місячну номінацію згідно з положеннями пункту 2 цієї глави або номінацію на наступну газову добу протягом часу, вказаного в пункті 1 цієї глави, вважається підтвердженою номінація для такого замовника послуг транспортування з обсягами природного газу, що дорівнює "0" (нулю) відносно замовленої точки входу/виходу.

При цьому відповідна потужність точок входу/виходу на міждержавному з`єднанні, яка не була номінована, може бути надана оператором газотранспортної системи іншим замовникам на період однієї газової доби.

У випадку відхилення номінації по точці входу/виходу в повному обсязі обсяг природного газу, узгоджений для замовника послуг транспортування у відповідній точці, становить "0" (нуль).

Також п. 2 глави 3 розділу ХІ Кодексу газотранспортної системи передбачено, що змінам не підлягають обсяги, які будуть протранспортовані (розподілені) на підставі підтвердженої місячної номінації до початку зміни обсягів транспортування, визначених реномінацією.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 ЦК). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Згідно з ч. 2 статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Відповідно ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Проте, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками також доказується кредитором.

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

У відповідності з ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються, зокрема, витрати, зроблені управненою стороною, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За змістом ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, у т.ч. у вигляді відшкодування збитків, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Таким чином, підставою для настання господарсько-правової відповідальності, передбаченої ст. 224 ГК України, є правопорушення, що включає в себе певні елементи: збитки, протиправність поведінки особи, яка заподіяла збитки; причинний зв`язок між ними; вина.

Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач будучи обізнаним з 05 березня 2018 року про відсутність узгоджених обсягів постачання йому газу на січень 2019 року, уклав з відповідачем додаткову угоду лише 10 січня 2019 року.

Таким чином, замовник послуг транспортування не міг подати оператору газотранспортної системи в період з 15 по 20 число місяця (включно), що йде перед газовим місяцем транспортування, тобто по 20 грудня 2018 року місячну номінацію на наступний газовий місяць - січень 2019 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач в даному випадку, як споживач природного газу, не виконав власні обов`язки для замовлення необхідного замовнику обсягу природного газу, зокрема, своєчасно не уклав договір з постачальником на певний період, а тому в даному випадку відсутня вина відповідача у понесенні позивачем збитків та протиправна поведінка відповідача.

Відповідно до пп. 2 п. 7 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС негативний місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором ГТС за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу, оформлений оператором газотранспортної системи відповідно до умов договору транспортування природного газу (п. 3 глави 4 Розділу XIV Кодексу ГТС).

Оператор газотранспортної системи до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу).

Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів (п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу ГТС).

Передумовою надання послуг балансування є наявність негативного місячного небалансу, що не був врегульований у строк до 12-го числа наступного місяця.

Небалансом є різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації (п. 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС).

Несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу: за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період; без укладення відповідного договору з постачальником; шляхом самовільного під`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу (п. 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС).

Алокація - віднесення Оператором ГТС обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників (п. 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС).

Згідно пункту 4 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ якщо за результатами споживання природного газу у період відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника (несанкціонований відбір природного газу) Оператор ГТС при забезпеченні заходів балансування за підсумками газового місяця за процедурою, визначеною Кодексом ГТС, віднесе такі обсяги (неврегульований небаланс) на Оператора ГРМ, тоді споживач має компенсувати Оператору ГРМ вартість таких обсягів, що розраховується за формулою

В = V ф х Ц х К,

де В - вартість природного газу, яка компенсується Оператору ГРМ;

V ф - об`єм (обсяг) природного газу, фактично спожитий споживачем за період відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника;

Ц - ціна закупівлі природного газу Оператором ГРМ для покриття втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ у відповідний період. Оператор ГРМ щомісячно публікує на своєму веб-сайті інформацію про таку ціну та період її дії;

К - коефіцієнт компенсації, який визначається на рівні 1,5.

Крім того, матеріали справи не містять односторонніх актів (акту) про надання послуг балансування обсягів природного газу, тобто відсутні допустимі та належні докази того, що в даному випадку оператор ГТС при забезпеченні заходів балансування за підсумками газового місяця за процедурою, визначеною Кодексом ГТС, відніс такі обсяги (неврегульований небаланс) на Оператора ГРМ, а тому в даному випадку, на думку суду, також відсутній причинний зв`язок між збитками (сплатою позивачем коштів оператору ГРМ лише на підставі претензії) та поведінкою (діями чи бездіяльністю) відповідача - постачальника газу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується щодо відмови в задоволенні позову, оскільки 11.02.2019р. на адресу позивача від ПАТ «Уманьгаз» надійшов рахунок від 31.01.2019р. № 119 за послуги балансування на загальну суму 22 246,07 грн. Тобто, рахунок надійшов до закінчення строків (12 числа наступного місяця) для самостійного врегулювання небалансу. Проте самостійно небаланс позивач не врегулював.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського Черкаської області від 17.02.2020р. у справі № 925/813/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Господарського Черкаської області від 17.02.2020р. у справі № 925/813/19 без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

3. Матеріали справи № 925/813/19 повернути до Господарського суду Черкаської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 25.05.2020р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.О. Алданова

Л.П. Зубець