ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2020 року м. Дніпро Справа № 917/928/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Коваль Л.А.

при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Соловйова А.Є.) від 22.10.2019р. (дата складання повного тексту рішення - 01.11.2019) у справі № 917/928/19

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

до ОСОБА_1 , м. Кременчук, Полтавська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про визнання учасника таким, що втратив право голосу, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 у справі № 917/928/19 в позові Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 про визнання учасника таким, що втратив право голосу на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія", в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 у справі № 917/928/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:

- судом першої інстанції не враховано, що статутний капітал ТОВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" не було сформовано на 100%, а тому учасники товариства не мали право відчужувати свої частки на користь відповідача, який набув право на частку на підставі протоколів загальних зборів, а не договорів купівлі-продажу;

- судом першої інстанції не враховано, що порушення прав позивача полягає у скликанні загальних зборів ТОВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" відповідачем, який не має права на частку у статутному капіталі товариства, оскільки не здійснював оплати грошових коштів за договорами купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія".

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2019 справу №917/928/19 передано колегії суддів у складі: Чередко А.Є. (головуючий, доповідач), судді Коваль Л.А., Мороз В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.12.2019 у справі № 917/928/19 апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 залишено без руху; апелянту наданий строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги, а саме надання доказів, що підтверджують сплату судового збору.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя -Орєшкіна Е.В., судді - Коваль Л.А., Мороз В.Ф. від 10.01.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019р. у справі № 917/928/19, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 05.02.2020р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2020р., у зв`язку із виходом з відпустки судді-доповідача Чередка А.Є. та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.01.2020р., апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019р. у справі № 917/928/19 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя -Чередко А.Є., судді - Коваль Л.А., Мороз В.Ф., розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 20.02.2020р.

У зв`язку з перебуванням судді-члена колегії Коваль Л.А. у відпустці та неможливістю проведення судового засідання 20.02.2020р., розгляд апеляційної скарги у справі № 904/2919/19 не відбувся.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.02.2020р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 19.03.2020р.

Судове засідання, призначене на 19.03.2020р. не відбулось у зв`язку із запровадженням постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року N211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року №215, на всій території України карантину.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.04.2020р. розгляд апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019р. у справі № 917/928/19 призначено в судове засідання на 21.05.2020р.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечують, вважають оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу безпідставною, посилаючись при цьому на придбання відповідачем частки у статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" на підставі цивільно-правових угод, які були виконані у повному обсягу та відсутність порушення прав та інтересів позивача внаслідок придбання відповідачем частки у статутному капіталі товариства.

Позивач та третя особа не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку своїх повноважних представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені апеляційним судом належним чином.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що явка представників сторін в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, неявка представників позивача та третьої особи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності представників позивача та третьої особи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги апелянта, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" було зареєстровано як юридичну особу 20.01.2007р. Єдиним засновником (учасником) товариства виступив ОСОБА_2 з часткою в статутному капіталі товариства у розмірі 40 000,00 грн., що становить 100% від розміру статутного фонду.

30.07.2008 між ОСОБА_2 (далі - продавець, третя особа), ОСОБА_1 (далі - покупець-1, відповідач) та ОСОБА_3 (далі - покупець-2) укладений договір відступлення (купівлі-продажу) частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, відповідно до п. 1 якого учасник ТОВ "НВФ "Спецремтехнологія" ОСОБА_2 відступив (продав) частку в розмірі 66%, що складає 26 400,00 грн, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в рівних частинах кожному, тобто по 33%, що складає 13 200,00 грн, з належних йому 100% у статутному капіталі товариства, а покупці-1, 2 прийняли (купили) названі частки.

Згідно з п. 3 вищезазначеного договору, розмір вкладу на момент створення ТОВ "НВФ "Спецремтехнологія" становить 40 000,00 грн, які внесені повністю згідно з свідоцтвом від 25.07.2008 року за № 1.

За умовами п. 5 вказаного договору, сторони домовились про те, що за купівлю-продаж вказаних в п. 1 цього договору часток ОСОБА_1 та ОСОБА_3 сплатили ОСОБА_2 гроші у сумі 13 200,00 кожний до підписання цього договору.

Відповідно до протоколу б/н від 28.07.2008 зборами учасників ТОВ "НВФ "Спецремтехнологія" вирішено, зокрема, ввести до складу учасників товариства ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; розподілити частки серед учасників: ОСОБА_2 34%, що складає 13 600,00 грн; ОСОБА_1 33%, що складає 13 200,00 грн; ОСОБА_3 - 33%, що складає 13 200,00 грн; внести зміни до статуту шляхом викладення в новій редакції.

19.06.2012 між ОСОБА_3 (далі - продавець) та ОСОБА_1 (далі - покупець, відповідач) укладений договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "НВФ "Спецремтехнологія", згідно з п. 1 якого продавець зобов`язався передати у власність покупця належну йому на праві власності частину частки в статутному капіталі ТОВ "НВФ "Спецремтехнологія" у розмірі 17%, що становить 6 800,00 грн, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити її вартість в порядку та на умовах, встановлених даним договором.

Згідно з п. 2.1 вищезазначеного договору, за домовленістю сторін ціна продажу частини частки складає 6 800,00 грн. Зазначена в п. 2.1 цього договору сума сплачена покупцем продавцю на момент підписання цього договору повністю. Претензій щодо сплати вартості вищевказаної частини частки в статутному капіталі товариства продавець до покупця не має (п. 2.2. договору).

Оскільки правовідносини сторін, які є спірними у справі, виникли до моменту вступу в дію Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", в частині окремих питань корпоративних відносин, під час розгляду даної справи підлягають застосуванню норми Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України та Закону України "Про господарські товариства" в редакціях, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Так, ч.ч. 1, 3 ст. 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до вимог закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Згідно з ч. 1 ст. 113 Цивільного кодексу України, господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

За ч. 1 ст. 116 ЦК України, учасники господарського товариства, зокрема мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; вийти у встановленому порядку з товариства; здійснити відчуження часток у статутному капіталі у порядку встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 ЦК України, статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вартості вкладів його учасників. Статутний капітал товариства визначає мінімальний розмір майна товариства, що гарантує інтереси його кредиторів.

Статтею 50 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний (складений) капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Перехід частки (її частини) учасника у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю до іншої особи був врегульований статтею 147 Цивільного кодексу України (чинною на час виникнення спірних правовідносин), положення якої кореспондуються зі статтею 53 Закону України "Про господарські товариства".

Згідно з положеннями зазначених норм права учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Відступлення частки в статутному капіталі товариства має своєю метою припинити право власності на цю частку, щоб певна інша особа набула право на цю частку. Відступлення за правовою природою є відчуженням частки за волею учасника, що спрямоване на передачу учасником іншій особі (одному чи кільком учасникам цього товариства або третім особам) у власність належної йому частки або її частини. У вказаних відносинах поняття "відступлення" і "відчуження" є тотожними, оскільки вони є аналогічними за правовими наслідками. Контекст, в якому вживається термін "відступлення", свідчить про те, що відступлення означає "відчуження частки на користь іншої особи".

Підставою для переходу права власності на частку в статутному капіталі до третьої особи та, відповідно, припинення права власності учасника на таку частку з набуттям його третьою особою, є спрямований на відчуження частки правочин, вчинений учасником товариства та іншою особою.

За таких умов, набуття іншою особою статусу учасника товариства шляхом прийняття відповідного рішення загальними зборами учасників товариства не відповідає положенням чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 909/1294/15.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 набув у власність частку в статутному капіталі ТОВ "НВФ "Спецремтехнологія" в розмірі 50% за договорами відступлення (купівлі-продажу) частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю від 30.07.2018 і 19.06.2012, тобто у порядку встановленому чинним законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Закріплена зазначеною статтею Цивільного кодексу України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Станом час розгляду справи зазначені договори не визнані недійсними та не є розірваними, а відтак всі права, набуті сторонами за цими договорами, повинні безперешкодно здійснюватися, а визначені обов`язки підлягають виконанню.

Вищенаведені договори купівлі-продажу також містять умови, як про повне формування статутного капіталу ТОВ "НВФ "Спецремтехнологія", так і про повне здійснення між сторонами розрахунків за придбані частки та відсутність будь-яких претензій з цього приводу.

Відсутні в матеріалах справи і докази, які-б свідчили про визнання недійсними відповідних рішень загальних зборів ТОВ "НВФ "Спецремтехнологія" про включення відповідача до складу учасників товариства та про розподіл часток у статутному капіталі між учасниками товариства.

За наведених обставин місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про безпідставність доводів позивача щодо відсутності у відповідача права власності на частку у статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" та відсутність підстав для участі в загальних зборах товариства.

Апелянтом вищенаведений висновок суду першої інстанції належними та допустимими доказами не спростований, а тому відповідні доводи апеляційної скарги апеляційним судом відхиляються.

Колегія суддів, також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 52 Закону України «Про господарські товариства», норми якого були чинними до 17.06.2018р., статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства.

Якщо учасники до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства не внесли (не повністю внесли) свої вклади, загальні збори учасників приймають одне з таких рішень: про виключення із складу товариства тих учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади, та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про зменшення статутного капіталу та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про ліквідацію товариства.

Аналогічна за змістом норма міститься у ст. 15 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», який набув чинності 17.06.2018р.

Тобто, чинне законодавство України встановлює певні процесуальні наслідки у випадку не сплати у встановлений законом строк статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, а формування статутного капіталу є обов`язком засновників товариства, а не осіб які придбавали частку у статутному капіталі в таких засновників.

Погоджується апеляційний суд і з висновками місцевого господарського суду про те, що позивачем не обґрунтовано, яким чином порушуються, не визнаються чи оспорюються права та інтереси Товариства з додатковою відповідальністю "НВФ "Спецремтехнологія" відповідачем - ОСОБА_1 , а також не надано обґрунтування, яким чином заявлені позовні вимоги зможуть захистити права та інтереси позивача, що виключає задоволення заявлених позовних вимог і виходячи з приписів ст.ст. 15, 16 ЦК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що загальні збори учасників господарського товариства є вищим органом управління товариства, право участі у зборах та прийняття рішень належить виключно учаснику товариства, тобто скликання та участь у загальних зборах учасника товариства - ОСОБА_1 ніяким чином не може порушувати суб`єктивних прав та інтересів Товариства з додатковою відповідальністю "НВФ "Спецремтехнологія".

З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги необгрунтованими, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі від 22.10.2019р. відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2881,50грн. слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019р. у справі № 917/928/19 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2019р. у справі № 917/928/19 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 25.05.2020 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.А. Коваль