ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.05.2020 Справа № 905/2289/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І. при секретарі судового засідання Турко А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», м.Покровськ, м.Родинське, Донецька область

до відповідача: Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м.Покровськ, м.Родинське, Донецька область

про стягнення збитків у сумі 2883768,54грн

Представники учасників справи:

від позивача: Шох С.М. адвокат на підставі ордеру АІ№1023328 від 10.02.2020, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ЗР№21/1285 від 12.12.2017 (в режимі відеоконференції)

від відповідача: представник не з`явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», м.Покровськ, м.Родинське, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м.Покровськ, м.Родинське, Донецька область, про стягнення збитків у сумі 2883768,54грн (з урахуванням поданої в порядку п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України заяви №21/1 від 10.02.2020 про збільшення розміру позовних вимог).

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач в порушення вимог п.101.10 ст.201 Податкового кодексу України не оформив податкові накладні та не зареєстрував їх в Єдиному реєстрі податкових накладних, тим самим позбавивши позивача права на віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ у сумі 2883768,54грн за операціями з придбання послуг (робіт) за договором №0204/18 від 02.04.2018 у період квітень-серпень 2018. Зазначає, що протиправний характер поведінки відповідача полягає у порушенні ним чинного законодавства в частині невиконання обов`язку видати податкові накладні за фактом надання послуг/виконання робіт за договором №0204/18 від 02.04.2018 та здійснити їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. Збитками вважає суму ПДВ за господарськими операціями з придбання виконаних відповідачем робіт, не включеного позивачем до складу податкового кредиту внаслідок невиконання відповідачем обов`язку видати та зареєструвати податкові накладні. Невключення ПДВ до складу податкового кредиту за господарськими операціями з відповідачем позивач підтверджує податковими деклараціями за квітень-серпень 2018 року.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що наступні операції позивача з продажу вугільної продукції звільнені від оподаткування ПДВ на підставі п.45 розділу ХХ Податкового кодексу України. Зазначає, що відповідач як платник ПДВ може зареєструвати спірні податкові накладні протягом 1095 днів з дати здійснення господарської операції, отже до спливу вказаного строку позивач не може вважатися позбавленим права на включення ПДВ за такими податковими накладними до складу податкового кредиту. Зауважує, що на час звернення до суду з позовом про відшкодування збитків позивачем не вжито всіх можливих заходів з метою спонукання відповідача вчинити дії з реєстрації податкових накладних.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.01.2020 відкрито провадження у справі; справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; ухвалою від 11.02.2020, враховуючи збільшення розміру позовних вимог та заперечення позивача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд визначив здійснювати розгляд справи №905/2489/19 за правилами загального позовного провадження; строк підготовчого провадження продовжувався за ініціативою суду на 30 днів; ухвалою суду від 23.04.2020 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 12.05.2020.

У судовому засіданні 12.05.2020 в режимі відеоконференції взяв участь представник позивача, позовні вимоги підтримав; відповідач представника не направив; про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином; просив здійснити розгляд справи без участі представника відповідача з посиланням на неможливість явки у засідання суду.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо відкладення розгляду справи, враховуючи, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

02.04.2018 між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (замовник), та відповідачем, Державним підприємством «Вугільна компанія «Краснолиманська» (підрядник), був укладений договір підряду №0204/18, відповідно до п.п. 1.1 якого в порядку та на умовах, передбачених договором, підрядник (відповідач) зобов`язався виконувати роботи з добування вугілля, а також монтажно-демонтажні та ремонті роботи (підривання, зачистка, доставка і видача матеріалів та устаткування) в межах гірничого відводу замовника, а саме: 1 «біс» північнній лаві уклону №1 частини пл.L3 та 9 південній лаві уклону №1 «біс» пл. К5 2 ступені, а замовник (позивач) зобов`язався прийняти та оплатити виконані підрядником роботи.

За умовами п.3.1 договору строк виконання робіт: з 01.04.2018 по 31.12.2020.

Згідно з п.4.1 договору вартість виконаних робіт визначається на підставі актів здачі-приймання послуг, які надаються (при цьому в розрахунок вартості даних робіт не включається розмір амортизаційних відрахувань по основних засобах - обладнанню (в т.ч. машин та механізмів), переданим замовником для виконання робіт підряднику).

Факт виконання робіт за договором підтверджується підписаними сторонами актами здачі-приймання наданих послуг (з додатками) у відповідності з умовами договору (п.3.3 договору).

Розрахунок за виконані роботи здійснюється замовником в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт, підписаних сторонами (п.4.2 договору).

Положеннями п.4.3 договору встановлений обов`язок підрядника скласти податкову накладну в день виникнення податкових зобов`язань, визначених у відповідності з нормами ст.187 Податкового кодексу України, зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати замовнику в порядку, визначеному ст.201 Податкового кодексу України, з зазначенням повних кодів УКТ ВЕД. Порушення підрядником законодавчо встановленого порядку оформлення, підписання, реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та видачі податкової накладної замовнику вважається порушенням умов договору, за яке підрядник несе відповідальність, передбачену розділом 5 договору.

За умовами п.5.5 договору у випадку неправильного оформлення підрядником первинних та податкових документів, порушення підрядником зобов`язань в частині своєчасного складання податкової накладної, реєстрації її в Єдиному реєстрі податкових накладних, підрядником протягом 7 днів з дати відповідної вимоги замовника зобов`язується компенсувати замовнику всі збитки, понесені замовником з вини підрядника у вигляді додаткових податкових зобов`язань, штрафних санкцій по податкам та зборам, а також інших документально підтверджених витрат. У випадку відсутності у підрядника можливості оформлення податкових зобов`язань з виконаних на користь замовника робіт замовник має право утримати суми ПДВ, які не були зареєстровані підрядником в ЄРПН по закінченню 1095 днів від дати складання податкової накладної (розрахунку коригування) відповідно до норм Податкового кодексу України, суми неоформлених таким чином зобов`язань з ПДВ із суми, належної підряднику в якості оплати за виконані роботи.

Доказів застосування до відповідача наведених оперативно-господарських санкцій за договором №0204/18 від 02.04.2018 матеріали справи не містять.

Як встановлено п.7.1 договору №0204/18 договір вступає в силу 01 квітня 2018 та діє до 31 грудня 2020. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від зобов`язань, які повинні бути виконані в період його дії і від відповідальності за порушення, які мали місце в період дії договору.

У виконання прийнятих на себе зобов`язань за договором №0204/18 від 02.04.2018 відповідач виконав підрядні роботи на загальну суму 17302611,29грн, в тому числі ПДВ за ставкою 20% 2883768,54грн, а позивач їх прийняв, що підтверджується підписаними сторонами актами здачі-приймання наданих послуг; за квітень 2018 по ділянці №5 (1 «біс» північна лава з.ч. пл. L3) на суму 587611,56грн, в тому числі ПДВ 97935,26грн; за квітень 2018 по ділянці МДО (9 південна лава ухилу №1 «біс» пл.k5 2 ступені) на суму 1786118,10грн, в тому числі ПДВ 294369,68грн; за травень 2018 по ділянці №5 (1 «біс» північна лава з.ч.пл. L3) на суму 1431043,39грн, в тому числі ПДВ 238507,23грн; за травень 2018 по ділянці МДО (9 південна лава ухилу №1 «біс» пл.k5 2 ступені) на суму 1836605,20грн, в тому числі ПДВ 306100,87грн; за червень 2018 по ділянці №5 (1 «біс» північна лава з.ч. пл. L3) на суму 2101385,66грн, в тому числі ПДВ 350230,94грн; за червень 2018 по ділянці МДО (9 південна лава ухилу №1 «біс» пл.k5 2 ступені) на суму 781526,72грн, в тому числі ПДВ 130254,45грн; за липень 2018 по ділянці №5 (1 «біс» північний конвеєрний штрек ухилу №1 з.ч. пл. L3) на суму 2527667,82грн, в тому числі ПДВ 421277,97грн; за липень 2018 по ділянці МДО-1 (9 похилий воздухоподающий квершлаг з/ч пл. Л3) на суму 934553,00грн, в тому числі ПДВ 155758,83грн; за серпень 2018 по ділянці №5 (1 «біс» північна лава з.ч. пл. L3) на суму 4293020,10грн, в тому числі ПДВ - 715503,35грн; за липень 2018 по ділянці МДО-1 (9 похилий воздухоподающий квершлаг з/ч пл. Л3) на суму 1042979,74грн, в тому числі ПДВ 173829,96грн.

Виконані за договором підряду №0204/18 від 02.04.2018 роботи оплачені на загальну суму 11966611,45грн, що вбачається з платіжних доручень №298 від 07.08.2018 на суму 3194779,67грн, №412 від 28.08.2018 на суму 8771831,78грн.

За наслідком здійснення господарських операцій з придбання позивачем виконаних за договором робіт відповідачем податкові накладні складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних не було, що відповідач не заперечує.

Вказане зумовило те, що позивач не включив ПДВ за ставкою 20% договірної (контрактної) вартості товарів/послуг в ціні придбаних за договором виконаних відповідачем робіт до складу податкового кредиту з ПДВ у звітні періоди квітень-серпень 2018 (виходячи з першої з подій отримання послуг/робіт), що підтверджується відомостями наявних в матеріалах справи податкових декларацій позивача з ПДВ за квітень 2018, за травень 2018, за червень 2018, за липень 2018, за серпень 2018.

Підставою для звернення позивача до суду з даним позовом стало завдання позивачеві збитків внаслідок невиконання відповідачем обов`язку щодо складання та реєстрації податкових накладних, що призвело до позбавлення позивача права включити суми ПДВ у сумі 2883768,54грн до складу податкового кредиту з ПДВ у звітні періоди квітень-серпень 2018 та відповідно зменшити податкові зобов`язання.

Розглядаючи спір по суті, суд виходить з такого.

Як встановлено п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України податковим кредитом є сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За змістом пп. «а» п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п.198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

За змістом п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України в редакції Закону № 909-VIII від 24.12.2015, чинній на час виникнення спірних правовідносин, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту. У разі порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг. Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.

Тобто як прямо визначено п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних призводить до неможливості покупця реалізувати право на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту. Водночас звернення покупця послуг зі скаргою на продавця, який не виконав передбаченого наведеною нормою обов`язку відповідно до положень п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України не призводить до поновлення прав покупця, а є підставою для проведення перевірки продавця контролюючим органом.

Отже згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання позивача на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Аналогічну правову позицію вкладено в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.12.2018 у справі №908/76/18.

Відповідно до частин 1, 2 ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач в порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України не видав та не зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за фактом отримання позивачем послуг/робіт за договором №0204/18 від 02.04.2018 у звітні періоди квітень-серпень 2018 за першою з подій виконання робіт. Обставини щодо видачі спірних податкових накладних відповідач не доводить, причини невидачі не пояснює. Відомостей щодо застосування відповідачем касового методу обліку господарських операцій матеріали справи не містять.

Вказана бездіяльність відповідача призвела до того, що позивач був позбавлений права включити суми ПДВ у сумі 2883768,54грн до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкових зобов`язань, що свідчить про наявність прямого причинно-наслідковий зв`язку між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом та договором №0204/18 від 02.04.2018 обов`язку видати та зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення позивачем сум ПДВ до податкового кредиту з відповідним зменшенням податкових зобов`язань на зазначену суму, що є збитками позивача. Доказів відсутності вини відповідача останнім не доведено.

Таким чином наявність усіх елементів складу господарського правопорушення зумовлює висновок суду щодо правомірності заявлених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення збитків у сумі 2883768,54грн, отже, позов є таким, що підлягає задоволенню.

Дійшовши такого висновку, суд не приймає посилання відповідача на можливість позивача як платника податку відкорегувати податковий кредит з ПДВ на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування, оскільки таке корегування можливе лише на підставі складених відповідачем спірних податкових накладних, обставин чого відповідач не доводить.

Оцінюючи посилання відповідача на те, що подальша реалізація вугільної продукції здійснюється позивачем з використанням податкової пільги, встановленої п.45 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, суд зазначає, що операції позивача з реалізації вугільної продукції не виплавають на господарські відносини сторін та порядок обліку й оподаткування операцій з виконання робіт за договором підряду №0204/18 від 02.04.2018, отже до спору не мають відношення, оскільки не позбавляють відповідача обов`язку зі складання та реєстрації податкових накладних за договором №0204/18 від 02.04.2018, а позивача права включити відповідні суми ПДВ до складу податкового кредиту.

Інші доводи відповідача не приймаються судом до уваги, оскільки не спростовують висновку суду щодо правомірності позовних вимог.

За приписами ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору у сумі 43256,53грн з огляду на задоволення позовних вимог покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», м.Покровськ, м. Родинське, Донецька область, до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м. Покровськ, м. Родинське, Донецька область, про стягнення збитків у сумі 2883768,54грн задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» (85310, Донецька область, м. Покровськ, м. Родинське, вул. Перемоги, б.9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (85310, Донецька область, м. Покровськ, м. Родинське, ) збитки у сумі 2883768,54грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 43256,53грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 12.05.2020 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.05.2020.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України продовжується на строк дії такого карантину.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя К.І. Аксьонова