ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.05.2020р. Справа №905/117/20

за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь

до відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі регіональної філії «Донецька залізниця», м.Лиман

про стягнення штрафу в сумі 258169,70 грн.

Суддя Г.В.Левшина

при секретарі судового засідання Ламановій А.В.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

В засіданні суду брали участь:

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий зміст позовних вимог:

Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі регіональної філії «Донецька залізниця», м.Лиман, про стягнення штрафу в сумі 258169,70 грн. за несвоєчасну доставку вантажу у квітні 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час здійснення перевезення вантажів на адресу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь за наявними у матеріалах справи залізничними накладними протягом квітня 2019 року відповідачем допущено прострочення термінів доставки вантажу, що передбачені ст.41 Статуту залізниць та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом №644 від 21.11.2000 Міністерства транспорту України, з огляду на що існують підстави для стягнення з відповідача на користь позивача штрафу.

2. Стислий зміст відзиву відповідача та клопотання про зменшення штрафних санкцій:

03.02.2020р. та 04.02.2020р. до суду від відповідача надійшли відзиви на позовну заяву, в яких відповідач заперечив проти позовних вимог, посилаючись на наступне:

- доданий до позовної заяви розрахунок суми штрафу здійснений невірно за накладними №32928004, №32942823, №32947616, №32947673, №32948598, №32949471, №32950768, №32967002, №32970550, №32971848, №32971889, №32999302, тобто без дотримання вимог Статуту залізниць України та Правил перевезення вантажів;

- позивачем невірно визначено у розрахунку період прострочення доставки вантажів, у зв`язку з чим, вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 258169,70 грн. необґрунтовано завищена на 80352,50 грн., а математично вірною є сума штрафу в розмірі 177817,20 грн. (258169,70 - 98560,30 + 18207,80 = 177817,20);

- при порівнянні даних про використання вагонного парку виявлено, що середній час користування вагонами по договору перевезення вантажу складе 19,20 год., по факту середній час користування вагонами позивачем складає 89,68 год., через що складається втрата вантажного ресурсу;

- через невиконання норм в годинах користування вагонами AT «Укрзалізниця» не має можливості в поданому обсязі використовувати ресурси для навантаження вантажу та відправки його на адресу позивача. Вагони, що прибувають на адресу позивача, не приймаються до вивантаження позивачем та простоюють на підвізних коліях заводу з невідомих причин.

Крім того, відповідачем заявлено про зменшення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу до 5% від ціни позову до 8890,86 грн., з посиланням на наступне:

- відповідач не заперечує той факт, що з його боку мали місце порушення визначених правилами термінів доставки вантажу позивачу. Проте, ці порушення виникли з поважних причин та незалежних від АТ «Укрзалізниця», а саме введення АТО у Донецькій області. За твердженням відповідача, до його початку переважна більшість вантажів прямувала до м. Маріуполь зі ст. Авдіївка та ст. Ясинувата через ст. Донецьк до станцій міста Маріуполя. Зазначена ділянка мала дві залізничні колії та була електрифікованою. На сьогоднішній день ст. Ясинувата та ст. Донецьк знаходяться на непідконтрольній українській владі території і рух потягів у бік Маріуполя припинено з осені 2014р., а ст. Авдіївка знаходиться на підконтрольній українській владі території, але фактично є тупиковою, так як з літа 2014 року припинено сполучення з ст. Донецьк та ст. Ясинувата. В зв`язку з цим єдиним залізничним сполученням з м. Маріуполь є ділянка залізниці між ст. Волноваха та ст. Камиш Зоря. Ділянка Камиш-Зоря - Волноваха обладнана напівавтоматичним блокуванням, що дає змогу знаходження лише одного поїзду на перегоні між двома станціями. Ділянка Камиш-Зоря - Волноваха обслуговує підприємства розташовані між станціями Маріуполь та Южнодонбаська. Саме згущений підхід вантажів на ці підприємства та несвоєчасне їх забирання на під`їзні колії вантажоодержувачами створило незадовільну ситуацію по своєчасній доставці вантажу;

- проведення АТО та бойові дії у межах Донецької та Луганської областей суттєво вплинули на фінансове становище регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». Так за підсумками роботи за перше півріччя 2018 року філія отримала збиток у сумі 295676,0 тис. грн., що підтверджується звітом про фінансові результати за перше півріччя 2018 року (копія додається).

- за підсумками роботи за 1-й квартал 2019 року філія отримала збиток у сумі 232405,00 тис.грн., що підтверджується звітом про фінансові результати. Позивач, в свою чергу, в позові не зазначає про завдані йому збитки у зв`язку з порушенням термінів вантажу відправленого на його адресу в березні та квітні. Згідно зі звітом про фінансовий стан на 31 березня 2019 року на кінець звітного періоду нерозподілений прибуток позивача склав грн., що спростовує інформацію про його тяжке становище.

3. Стислий зміст відповіді на відзив:

13.02.2020р. від позивача надійшла відповідь на відзив, заяву про зменшення розміру штрафу №09-5/100 від 06.02.2020р., за змістом яких:

- позивач не згоден з твердженнями відповідача стосовно продовження строку доставки, у зв`язку з затримкою вантажу в процесі перевезення відповідно п.2.9 Правил, вважає незаконними і таким, що не відповідають дійсності, оскільки Правилами чітко визначено, що строк подовжується якщо буде доведено, що затримка виникла з вини відправника або одержувача, або не з вини залізниці. Відповідачем не надано до матеріалів справи жодного доказу, яким би було підтверджено, що за спірними накладними відправником або одержувачем було порушення, яке привело до затримки доставки вантажу або відсутня вина залізниці;

- відповідно до п.4.3 правил оформлення перевізних документів у разі складання акта в графі 49 "Відмітки залізниці" зазначаються його номер і коротко причина, з якої його складено. Натомість всі спірні накладні не містять посилання на причину затримки у п.49 накладної, що є прямим порушенням правил оформлення перевізних документів;

- правилами чітко встановлені випадки (причини), коли збільшується термін доставки вантажу, наявність лише відмітки у графі 49 накладної не дає право залізниці на збільшення строку доставки вантажу;

- п.2.9 Правил не передбачає актів, в яких не зазначена причина затримки вантажу, тобто у актах, передбачених залізничним законодавством, є тільки інформація про строк збільшення доставки вантажу без зазначення причин затримки. Таким чином, не можливо встановити з чиєї вини виникла затримка за такими загальними актами, тому данні акти загальної форми, відповідно до п.2.9 Правил не є належним та допустимим доказом того, що затримка вантажу виникла не з вини залізниці або з вини одержувача чи відправника вантажу, у зв`язку з чим подовження строку доставки за спірними накладними відповідно до п.2.9 Правил не здійснюється;

- відповідачем до матеріалів справи не надано жодного належного акту загальної форми складеного по спірним накладним згідно п.2.9 правил або інших належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів щодо наявності підстав для правомірного збільшення терміну доставки вантажів за відсутності вини перевізника за описаними накладними, так само як і встановити підстави для застосування до спірних правовідносин положень п. 2.9 Правил.

- позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявленого штрафу, що нараховується за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів. Подані відповідачем клопотання про зменшення штрафу за несвоєчасну поставку вантажу не доводять факту того, що наявні підстави для зменшення розміру штрафу, відповідач не довів, що вони є винятковими;

- необґрунтованими є доводи відповідача, що порушення взятого на себе зобов`язання мало місце через використання ділянки залізниці із резервною колією, між ст. Волноваха та ст. Камиш Зоря , що має невелику пропускну здатність, оскільки зазначена обставина була заздалегідь, до укладення спірного договору, в рамках якого виникли спірні правовідносини, відома відповідачу та організація руху по цій колії залежала виключно від останнього. Провізна плата та термін доставки визначались виходячи з фактично визначеної відстані (вищенаведений висновок повністю був підтриманий Донецьким апеляційним господарським судом по аналогічній справі N2 905/2096/17 у своїй постанові від 22.01.2018 року).

- відповідач свідомо та самостійно взяв на себе, з врахуванням наявності наведених відповідних обставин, зобов`язання стосовно термінів доставки вантажу, в тому числі по спірному маршруту;

- ділянка між станціями Волноваха - Камиш- Зоря складає протяжність усього 84 км і є лише незначною частиною маршруту перевезення вантажу від станції вантажовідправника до ст.Сартана, в той час як, увесь маршрут перевезення складає набагато більший шлях, що є задовільним та придатним для безперешкодної експлуатації;

- відповідачем не був наданий відповідний Сертифікат ТПП України, який би міг бути підставою для звільнення його від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання щодо своєчасної доставки вантажу;

- відповідно до дат складання актів загальної Форми, інформація про які зазначена в п.49 спірних накладних, доставка вантажу не пов`язана із залізничними коліями, що проходять на території міста Києва або з проведенням АТО, так як вантаж має прострочу доставки, знаходячись ще на Одеській або Придніпровській залізниці.

4. Щодо порядку господарського судочинства під час розгляду справи судом першої інстанції:

Ухвалою суду від 15.01.2020р. відкрите провадження у справі №905/117/20, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 04.02.2020р. об 11:15 год.

03.02.2020р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 24.01.2020р. та заява про зменшення розміру штрафу від 24.01.2020р.

04.02.2020р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 31.01.2020р та заява про зменшення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу від 31.01.2020р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.02.2020р. відкладено підготовче засідання на 26.02.2020р. об 11:00 год.

13.02.2020р. від позивача надійшла відповідь на відзив, заяву про зменшення розміру штрафу №09-5/100 від 06.02.2020р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.02.2020р. відкладено підготовче засідання на 16.03.2020р. об 11:00 год.

Згідно з ухвалою суду від 16.03.2020р. продовжено строк підготовчого провадження по справі №905/117/20 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 13.04.2020р. об 11:15 год.

30.03.2020р. на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

02.04.2020р. до суду від позивача надійшло клопотання №09-5/100 від 27.03.2020р. про долучення до матеріалів справи документів.

Ухвалою від 13.04.2020р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 13.05.2020 року о 12:00 год.

5. Встановлені судом та неоспорені сторонами обставини справи:

У квітні 2019р. відповідач, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», м.Лиман здійснив доставку вантажів на станцію призначення - Сартана Донецької залізниці, одержувачем якого є позивач, Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» за залізничними накладними: №32893612 від 07.04.2019, №32897944 від 07.04.2019, №32901753 від 08.04.2019, №32923914 від 09.04.2019, №32947616 від 11.04.2019, №32947665 від 11.04.2019, №32947673 від 11.04.2019, №32950768 від 11.04.2019, №32893620 від 07.04.2019, №32928004 від 09.04.2019, №32893539 від 07.04.2019, №32967713 від 12.04.2019, №32968042 від 12.04.2019, №32970550 від 12.04.2019, №32971848 від 12.04.2019, №32971889 від 12.04.2019, №32999302 від 14.04.2019, №32942823 від 10.04.2019, №32948598 від 11.04.2019, №32949471 від 11.04.2019, №32967002 від 12.04.2019, №32818254 від 01.04.2019, №32855355 від 04.04.2019, №32927634 від 09.04.2019, №32909780 від 08.04.2019, №32912644 від 08.04, №32996761 від 14.04.2019, №33018649 від 16.04.2019, №32969511 від 12.04.2019, №32898082 від 07.04.2019, копії яких долучені до матеріалів справи та досліджені судом.

Залізничні накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

Позивач наполягає, що у квітні 2019р. на його адресу надійшли вагони з вантажем за вищевказаними залізничними накладними із порушенням встановленого ст.41 Статуту залізниць України терміну доставки вантажу. Як вбачається з матеріалів справи, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача штраф за несвоєчасну доставку вантажу за квітень 2019 року у розмірі 258169,70 грн., із розрахунку:

за накладною №32893612 від 07.04.2019 до вагону №60398005 наднормативний строк доставки 6 доби провізна плата 32519,00 грн., розмір штрафу - 30%, що становить 9755,70 грн.

за накладною №32897944 від 07.04.2019 до вагону №65943136 наднормативний строк доставки 6 доби провізна плата 32519,00 грн., розмір штрафу - 30%, що становить 9755,70 грн.

за накладною №32901753 від 08.04.2019 до вагону №65942039 наднормативний строк доставки 5 доби провізна плата 32519,00 грн., розмір штрафу - 30%, що становить 9755,70 грн.

за накладною №32923914 від 09.04.2019 до вагону №60041472 наднормативний строк доставки 5 доби провізна плата 27755,00 грн., розмір штрафу -30%, що становить 8326,50 грн.

за накладною №32947616 від 11.04.2019 до вагону №60777646 наднормативний строк доставки 2 доби провізна плата 32519,00 грн., розмір штрафу-10%, що становить 3251,90 грн.

за накладною №32947665 від 11.04.2019 до вагону №60915626 наднормативний строк доставки 2 доби провізна плата 32519,00 грн., розмір штрафу -10%, що становить 3251,90 грн.

за накладною №32947673 від 11.04.2019 до вагону №67900126 наднормативний строк доставки 4 доби провізна плата 24160,00 грн., розмір штрафу - 30%, що становить 7248,00 грн.

за накладною №32950768 від 11.04.2019 до вагону №60040755 наднормативний строк доставки 3 доби провізна плата 30926,00 грн., розмір штрафу - 20%, що становить 6185,20 грн.

за накладною №32893620 від 07.04.2019 до вагону №65286239 наднормативний строк доставки 6 доби провізна плата 32519,00 грн., розмір штрафу - 30%, що становить 9755,70 грн.

за накладною №32928004 від 09.04.2019 до вагону №60292919 наднормативний строк доставки 5 доби провізна плата 34120,00 грн., розмір штрафу - 30%, що становить 10236,00 грн.

за накладною №32893539 від 07.04.2019 до вагону №60501764 наднормативний строк доставки 7 доби провізна плата 32519,00 грн., розмір штрафу -30%, що становить 9755,70 грн.

за накладною №32967713 від 12.04.2019 до вагону №65292070 наднормативний строк доставки 5 доби провізна плата 28161,00 грн., розмір штрафу - 30%, що становить 8448,30 грн.

за накладною №32968042 від 12.04.2019 до вагону №63651889 наднормативний строк доставки 4 доби провізна плата 32519,00 грн., розмір штрафу - 30%, що становить 9755,70 грн.

за накладною №32970550 від 12.04.2019 до вагону №66102146 наднормативний строк доставки 4 доби провізна плата 32519,00 грн., розмір штрафу - 30%, що становить 9755,70 грн.

за накладною №32971848 від 12.04.2019 до вагону №67865147 наднормативний строк доставки 5 доби провізна плата 29337,00 грн., розмір штрафу - 30%, що становить 8801,10 грн.

за накладною №32971889 від 12.04.2019 до вагону №66751371 наднормативний строк доставки 5 доби провізна плата 28473,00 грн., розмір штрафу - 30%, що становить 8541,90 грн.

за накладною №32999302 від 14.04.2019 до вагону №67702548 наднормативний строк доставки 3 доби провізна плата 30926,00 грн., розмір штрафу - 30%, що становить 6185,20 грн.

за накладною №32942823 від 10.04.2019 до вагону №68819960 наднормативний строк доставки 6 доби провізна плата 32999,00 грн., розмір штрафу -30%, що становить 9899,70 грн.

за накладною №32948598 від 11.04.2019 до вагону №68747765 наднормативний строк доставки 5 доби провізна плата 32519,00 грн., розмір штрафу -30%, що становить 9755,70 грн.

за накладною №32949471 від 11.04.2019 до вагону №60407509 наднормативний строк доставки 6 доби провізна плата 29337,00 грн., розмір штрафу -30%, що становить 8801,10 грн.

за накладною №32967002 від 12.04.2019 до вагону №63504674 наднормативний строк доставки 4 доби провізна плата 32999,00 грн., розмір штрафу -30%, що становить 9899,70 грн.

за накладною №32818254 від 01.04.2019 до вагону №64081359 наднормативний строк доставки 16 доби провізна плата 29337,00 грн., розмір штрафу -30%, що становить 8801,10 грн.

за накладною №32855355 від 04.04.2019 до вагону №68747476 наднормативний строк доставки 12 доби провізна плата 34626,00 грн., розмір штрафу -30%, що становить 10387,80 грн.

за накладною №32898082 від 07.04.2019 до вагону №67673939 наднормативний строк доставки 10 доби провізна 29337,00 грн., розмір штрафу -30%, що становить 8801,10 грн.

за накладною №32909780 від 08.04.2019 до вагону №60603677 наднормативний строк доставки 8 доби провізна плата 34626,00 грн., розмір штрафу -30%, що становить 10387,80 грн.

за накладною №32912644 від 08.04.2019 до вагону №67892364 наднормативний строк доставки 8 доби провізна плата 35727,00 грн., розмір штрафу -30%, що становить 10718,10 грн.

за накладною №32996761 від 14.04.2019 до вагону №67658641 наднормативний строк доставки 4 доби провізна плата 30468,00 грн., розмір штрафу - 30%, що становить 9140,40 грн.

за накладною №33018649 від 16.04.2019 до вагону №66111311 наднормативний строк доставки 2 доби провізна плата 32999,00 грн., розмір штрафу - 10%, що становить 3299,90 грн.

за накладною №32969511 від 12.04.2019 до вагону №65352338 наднормативний строк доставки 6 доби провізна плата 32519,00 грн., розмір штрафу -30%, що становить 9755,70 грн.

за накладною №32927634 від 09.04.2019 до вагону №65384174 наднормативний строк доставки 9 доби провізна плата 32519,00 грн., розмір штрафу - 30%, що становить 9755,70 грн., всього позивачем нараховано штрафних санкцій на суму 258169,70 грн.

5. Оцінка суду і визначені відповідно до встановлених обставин правовідносини:

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про залізничний транспорт», Статутом залізниць України.

За змістом ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

За приписами ст.6 глави 1 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до станції призначення.

Згідно зі ст.22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Статтею 41 Статуту залізниць України регламентовано, що залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до п.1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом №644 від 21.11.2000 Міністерства транспорту України, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктами 1.1, 2.1 вказаних Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4 наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до пункту 2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Залізничні накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

Позивач наполягає, що у квітні 2019 року на адресу позивача (вантажоодержувача) надійшли вагони з вантажем за вищевказаними залізничними накладними із порушенням встановленого ст.41 Статуту залізниць України терміну доставки вантажу.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ст.116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідно до Інформаційного листа №01-06/420/2012 від 04.04.2012 Вищого господарського суду України «Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів» згідно з частинами другою і третьою статті 41 Статуту залізниць України терміни доставки вантажів та правила обчислення термінів їх доставки встановлені Правилами обчислення термінів доставки вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644.

За приписами пунктів 2.1, 2.4 названих Правил обчислення відповідних термінів починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. Розміри штрафу за несвоєчасну доставку вантажів, які залізниця сплачує одержувачу вантажу, встановлені статтею 116 Статуту у відсотках від провізної плати залежно від кількості прострочених діб.

Таким чином, встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

За висновками суду, за залізничними накладними №32893612 від 07.04.2019, №32897944 від 07.04.2019, №32901753 від 08.04.2019, №32923914 від 09.04.2019, №32947616 від 11.04.2019, №32947665 від 11.04.2019, №32947673 від 11.04.2019, №32950768 від 11.04.2019, №32893620 від 07.04.2019, №32928004 від 09.04.2019, №32893539 від 07.04.2019, №32967713 від 12.04.2019, №32968042 від 12.04.2019, №32970550 від 12.04.2019, №32971848 від 12.04.2019, №32971889 від 12.04.2019, №32999302 від 14.04.2019, №32942823 від 10.04.2019, №32948598 від 11.04.2019, №32949471 від 11.04.2019, №32967002 від 12.04.2019, №32818254 від 01.04.2019, №32855355 від 04.04.2019, №32927634 від 09.04.2019, №32909780 від 08.04.2019, №32912644 від 08.04, №32996761 від 14.04.2019, №33018649 від 16.04.2019, №32969511 фактичний термін доставки перевищив нормативний, тобто вантаж прибув із порушенням строків. Календарними штемпелями на вищезазначених накладних також підтверджується факт доставки вантажу відповідачем з порушенням термінів, визначених пунктом 41 Статуту та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що є підставою для нарахування штрафу відповідно до пункту 116 Статуту за прострочення доставки вантажу.

Перевіривши представлений розрахунок позивача, з урахуванням встановленого судом за кожною накладною початку обчислення строку доставки вантажу, календарного штемпелю станції призначення (дати прибуття), відстані перевезення, нормативного пробігу, суд вважає вірними визначені останнім наднормативні терміни доставки (кількість діб за кожною накладною), арифметично вірні розрахунки штрафів (відповідні відсотки провізної плати). У зв`язку з цим, позовні вимоги щодо стягнення загальної суми штрафу в розмірі 258169,70 грн. є доведеними, обґрунтованим та підтвердженими належними та допустимими доказами.

При цьому, посилання відповідача на збільшення терміну доставки вантажу у відповідності до пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу, суд відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2.9 Правил у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Разом з тим, виходячи із приписів Правил, складання актів, наявність відмітки у накладній не може автоматично свідчити про наявність/відсутність обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці.

Пунктом 3.11 Роз`яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 N04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" передбачено наступне: "Згідно з пунктом "в" статті 130 Статуту належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна. Доказом затримки, яка трапилася з вини відправника чи одержувача, що дає право залізниці на збільшення терміну доставки вантажу відповідно до пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, є відмітка у перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції і календарним штемпелем. Тому відсутність такої відмітки на накладній позбавляє залізницю права на збільшення терміну доставки вантажу".

Як встановлено, з урахуванням приписів п.2.9 Правил у вищевказаних накладних наявні відмітки в розділі 49 накладних про тривалість затримки та зазначені документи залізниці, на підставі яких затримка здійснена.

Згідно пункту 4.3 Правил оформлення перевізних документів затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 у разі складання акта в графі 49 "Відмітки залізниці" зазначаються його номер і коротко причина, з якої його складено (наприклад, "про нестачу _____ місць", "про нестачу маси _____ кг", "про відсутність пломб" тощо).

Відповідачем на підтвердження власних доводів щодо необхідності збільшення терміну доставки вантажу, надано акти загальної форми №255 від 18.04.2019р. та від 14.04.2019р., на які йде посилання у накладних №32947673, №32948598, №32970550, №32971848, №32949471, №32950768, №32928004, №32947616. В графі вказаних актів «опис обставин, що викликали складання акта» зазначено, про те, що тимчасова затримка в перевезенні по ст. Знам`янка на 2 доби виникла не з вини залізниці.

Статтею 129 Статуту залізниць передбачено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, складеними станціями залізниць. За правилами цієї статті комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеними у транспортних документах, а також передбачено, що порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

За приписами пункту 3 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, за: затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил; в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Як встановлено, представлені відповідачем акти загальної форми містять підписи двох осіб, в присутності яких вони складалися. Проте, за наслідками дослідження актів судом, не вбачається за можливе встановити посади та відповідну компетентність таких осіб на засвідчення певних обставин. Крім того, дані акти не містять відомості саме про причини та обставини, що зумовили затримки в перевезенні та, як наслідок, ким саме відправником, одержувачем або залізницею допущено порушення, яке призвело до затримки доставки вантажу.

Відповідно до статей 74-78 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Натомість, відповідачем не надано жодного доказу, який би підтвердив, що за спірними накладними саме відправником або одержувачем допущено порушення, яке призвело до затримки доставки вантажу. Надані відповідачем акти суд не приймає в якості належного, допустимого та вірогідного доказу, що спростовує твердження позивача, оскільки останні унеможливлюють встановити обставини, які входять в предмет доказування. При цьому, суд звертає увагу на те, що наявність відмітки у перевізних документах про затримку вантажу, не звільняє відповідача від обов`язку довести ті обставини, на які останній посилається у підтвердження своїх заперечень проти позову, у даному випадку, обставини наявності підстав у розумінні пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу для збільшення терміну доставки вантажу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.12.2019 у справі № 910/3745/19.

Крім того, суд відхиляє доводи відповідача про те, що вся залізнична мережа Регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" знаходиться в зоні проведення АТО, що в свою чергу значно ускладнило транспортне сполучення та забезпечення виконання вимог Статуту залізниць України та Правил перевезення вантажів, оскільки позивач також здійснює господарську діяльність у м.Маріуполі, яке входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р.

Також, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що порушення взятого на себе зобов`язання мало місце через використання ділянки залізниці із резервною колією, між ст. Волноваха та ст. Камиш Зоря , що має невелику пропускну здатність, оскільки зазначена обставина була заздалегідь відома відповідачу та організація руху по цій колії залежала виключно від останнього.

При цьому, судом прийнято до уваги те, що відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303-А , п.29).

З урахуванням викладеного, решту аргументів відповідача суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про доведеність позовних вимог.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру заявленої до стягнення суми штрафу до 5% від суми позову суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з частиною 1 статті 233 Господарського суду України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

При цьому, правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що зменшення розміру неустойки це право суду, при якому повинні враховуватись певні обставини, які в своїй сукупності утворюють винятковість.

На відповідача покладається обов`язок довести винятковість конкретного випадку та надати відповідні докази на підтвердження цього.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вже зазначалося, в обґрунтування своєї заяви відповідач посилається на ускладнення транспортного сполучення у межах регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» внаслідок проведення на території Донецької області антитерористичної операції, що також суттєво вплинуло на фінансове становище Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Проте, суд не може визнати винятковим випадком, який в силу наведених вище положень законодавства України може слугувати підставою для зменшення судом розміру штрафу, здійснення діяльності відповідача у зоні проведення антитерористичної операції, оскільки, по-перше, відповідачем у цій справі є Акціонерне товариство "Українська залізниця", місцезнаходженням якого є м.Київ, в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», по-друге, у даному випадку суд враховує, що і позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність у м.Маріуполь, який є населеним пунктом, в якому проводилась антитерористична операція та знаходиться в безпосередній близькості від лінії зіткнення, що, в свою чергу, негативно позначається на його господарській діяльності.

Отже, у вирішенні питання щодо зменшення штрафу мають бути враховані майнові інтереси обох сторін. В даному випадку санкція не є договірною, а виникає із вищезазначених положень Статуту залізниць України, якими чітко визначено розмір штрафу. Дана правова позиція узгоджується із висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 12.02.2018 у справі №906/434/17, від 20.03.2018 у справі №925/1025/17 та від 05.02.2019 у справі №914/2339/17.

Судом враховано, що розмір штрафу за дане правопорушення визначений Кабінетом Міністрів України і підстав вважати його надмірно великим у порівнянні з допущеним правопорушенням у суду не має. Також суд зазначає, що правопорушення зазначеного характеру (несвоєчасна доставка вантажу) з боку ПАТ "Укрзалізниця" не є виключенням, а має системний характер, про що свідчать численні судові спори з подібних правовідносин між тими самими сторонами.

Разом з цим, відсутність доказів понесення реальних збитків позивачем внаслідок порушення відповідачем вимог Статуту залізниць України не може бути підставою для зменшення штрафу, слід зазначити, що штраф стягується за сам факт допущення порушення, незалежно від того, чи завдано у зв`язку з цим збитками, чи ні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу та задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача повністю.

Позивачем у позовній заяві також заявлено про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 9084,85 грн.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, окрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, 29.03.2018р. між позивачем (клієнтом) та адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» був укладений договір №180329/АЗСТ про надання правничої допомоги, згідно якого адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати клієнту юридичні послуги з питань, що виникають в процесі господарської діяльності клієнта в порядку та на умовах, визначених договором. Зміст, умови та строки виконання покладе них клієнтом на адвокатське об`єднання завдань узгоджуються сторонами шляхом укладання додаткових угод до цього договору.

Підписаною додатковою угодою №78/1 від 24.12.2019р. сторони визначали порядок оплати юридичних послуг (гонорару) за надання юридичних послуг (правової допомоги) у спорі про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ПАТ «МК «Азовсталь» штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 258169,70 грн. Адвокатське об`єднання (далі АО) зобов`язалось здійснювати представництво та захист інтересів клієнта у суді будь-якої ланки на території України, в тому числі у Верховному Суді.

Крім того, сторони погодили вартість послуг та порядок оплати гонорару: оплата послуг здійснюється протягом сорока п`яти календарних днів після підписання сторонами акту надання послуг (акту прийому-передачі наданих послуг) і отримання клієнтом рахунків від адвокатського об`єднання.

Клієнт взяв на себе зобов`язання по оплаті судових витрат (у тому числі, але не виключно, витрати на проведення експертиз тощо). Оплата наданих послуг здійснюється шляхом перерахування клієнтом грошових коштів на поточний рахунок АО, реквізити якого зазначаються у відповідному рахунку на оплату гонорару.

Порядок приймання-передачі наданих юридичних послуг (правової допомоги): правова допомога вважається наданою після підписання акту надання послуг (акту прийому-передачі наданих послуг), який підписується сторонами та скріплюється печатками. АО надає клієнту акт надання послуг (акт прийому-передачі наданих послуг), в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов договору, додаткові витрати, які були понесені АО понад узгоджену суму гонорару.

Згідно з розрахунком витрат за договором про надання правничої допомоги від 17.03.2020р., сума винагороди адвоката за даної справою склала 9084,85 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі акту №1 приймання передачі наданих послуг за додатковою угодою №78/1 від 24.12.2019р. до договору про надання юр. послуг №180329/АЗСТ від 29.03.2018р. АО передало, а клієнт прийняв юридичні послуги (правову допомогу) згідно з розрахунком розміру винагороди адвоката. Згідно з платіжним дорученням № від 08.04.2020р. позивачем сплачено АО вартість правничої допомоги в сумі 9084,85 грн.

Враховуючи повне задоволення позовних вимог, характер та обсяг доказів, вартість правничої допомоги в повному обсязі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 76, 123, 126, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь до Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі регіональної філії «Донецька залізниця», м.Лиман про стягнення штрафу в сумі 258169,70 грн. за несвоєчасну доставку вантажу у квітні 2019 року задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця», (03150, м.Київ, вул.Тверська, буд.5; ) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, буд.22; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87501, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Лепорського, буд.1; ) штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 258169,70 грн., судовий збір у розмірі 3872,5грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 9084,85 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 13.05.2020р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення підписано 14.05.2020р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина