ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.05.2020 Справа № 905/490/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода», м. Кагарлик, Київська область,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард С», м.Маріуполь, Донецька область,

про стягнення 11459,02 грн.,

Приватне акціонерне товариство «Кондитерська фабрика «Лагода», м. Кагарлик, Київська область, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард С», м.Маріуполь, Донецька область, про стягнення 11459,02 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання природного газу №7/П від 23.05.2019 в частині своєчасної оплати поставленого позивачем товару. На суму заборгованості з основного боргу позивачем була нарахована пеня в сумі 10942,28грн. за період з 18.07.2019 по 18.01.2020, а також 3% річних в сумі 516,74грн. за період з 26.11.2019 по 25.02.2020, які були заявлені до стягнення. Також позивач просив суд стягнути понесені витрати на оплату послуг про надання правничої допомоги за попереднім орієнтованим розрахунком в розмірі 12000,00грн. В якості правової підстави позову позивач посилається, зокрема, на положення статей 526, 625, 629, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 18.03.2002 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження справі 905/490/20; справу №905/490/20 вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

12.05.2020 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу. По суті спору заперечень не висловив.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору суд, встановив:

23.05.2019 року Приватне акціонерне товариство «Кондитерська фабрика «Лагода» (постачальник - позивач у справі) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Форвард С» (покупець - відповідач у справі) уклали договір поставки №3/П (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого, постачальник зобов`язується поставити покупцю кондитерські вироби (надалі-продукцію).

Умови постачання і приймання продукції сторони встановили у Розділі 3 договору, відповідно до якого продукція поставляється партіями. Асортимент, кількість та ціна кожної партії узгоджується сторонами і оформляється окремим документом-заявкою. Продукція поставляється протягом п`яти робочих днів з моменту отримання заявки. Доставка продукції здійснюється постачальником. Продукція вважається поставленою покупцю, а зобов`язання постачальника з поставки кожної окремої партії продукції вважається виконаними, з моменту передачі покупцю продукції, що підтверджується підписанням представниками сторін та проставлянням печаток сторін (за умови використання печатки) на видатковій накладній на партію продукції з обов`язковим зазначенням покупцем дати поставки (момент по ставки).

Відповідно до пункту 5.1. договору покупець оплачує товар у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок постачальника, згідно рахунків та/або видаткових накладних, що підписуються уповноваженими представниками обох сторін.

Пунктом 5.2. договору визначено, що оплата здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару.

Відповідальність за порушення строків розрахунку за переданий товар передбачена пунктом 6.1 договору, у якому визначено, що у разі несплати вартості товару у строк встановлений п.5.2 Договору покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої партії товару за кожен день прострочення.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2019 року, а щодо зобов`язань за договором - до повного їх виконання (пункт 10.1 договору).

На виконання умов договору протягом травня 2019 - червня 2019 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 178899,01 грн., що підтверджується видатковими накладними №РН АТ-0001829 від 27.05.2019 на суму 36995,74 грн., №РН АТ-0001842 від 27.05.2019 на суму 26779,16 грн., №РН АТ-0002044 від 10.06.19 на суму 30274,22 грн., №РН АТ-0002142 від 18.06.19 на суму 16398,19 грн, №РН АТ-0002143 від 18.06.19 на суму 68451,70 грн., які підписані представниками позивача та відповідача, підписи скріплені печатками сторін.

Відповідачем були здійснені часткові оплати за поставлений товар на загальну суму 110447,31 грн., а саме: 08.07.2019 в сумі 63774,90грн. згідно виписки БВ АТ-0000494; 15.07.2019 в сумі 30274,22грн. згідно виписки БВ АТ-0000509; 22.07.2019 в сумі 16398,19грн. згідно виписки БВ АТ-0000525.

Оскільки свій обов`язок щодо оплати придбаного товару за договором поставки №7/П від 23.05.2019 відповідач своєчасно та в повному обсязі не виконав, позивач звернувся до господарського суду Донецької області із заявою про видачу наказу про стягнення: основного боргу за договором в сумі 68451,70грн., штрафу в сумі 6845,17 грн., інфляційні збитки в сумі 753,44 грн. за період з серпня 2019 по жовтень 2019, 3% річних в сумі 737,03 грн. за період з 18.07.2019 по 25.11.2019.

06.12.2019 господарським судом Донецької області у справі №905/2208/19 виданий наказ, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард С» на користь Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода» заборгованість за договором поставки №7/П від 23.05.2019р. у розмірі 76787,34 грн., з яких 68451,70 грн. - сума основного боргу, 753,44 грн. - інфляційні витрати, 737,03 грн. - 3% річних та 6845,17 грн. - штраф, а також судовий збір у розмірі 192,10 грн.

Згідно платіжного доручення №14550 від 26.02.2020 відповідачем було сплачено 76979,44 грн. заборгованості за наказом господарського суду Донецької області від 06.12.2019 у справі №905/2208/19.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні відповідача до виконання грошових зобов`язань.

Договір, який укладений сторонами справи, за своєю правовою природою є договором поставки та відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до статті 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 Цивільного Кодексу України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до статті 692 Цивільного Кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що згідно з умовами договору позивач поставив відповідачу товар, визначений сторонами у договорі, а останній прийняв вказаний товар за видатковими накладними, які підписані представниками обох сторін та скріплені їх печатками.

Відповідно до договору відповідач мав оплатити товар протягом 30 календарного дня з моменту поставки товару, а саме: за поставку від 27.05.19 - до 26.06.19 (включно), за поставку 10.06.19 - до 10.07.19 (включно), за поставку 18.06.19 - до 18.07.19 (включно).

Проте, як встановлено судом, оплати за поставлений товар відповідач здійснив несвоєчасно, а саме: 08.07.2019 в сумі 63774,90 грн. згідно виписки БВ АТ-0000494; 15.07.2019 в сумі 30274,22 грн. згідно виписки БВ АТ-0000509; 22.07.2019 в сумі 16398,19 грн. згідно виписки БВ АТ-0000525; та 26.02.2020 в сумі 76979,44 грн. згідно платіжного доручення №14550.

Таким чином, відповідач свої зобов`язання за договором №7/П від 23.05.2019р. щодо оплати поставленого товару виконав з порушенням обумовлених договором строків, а отже прострочив виконання зобов`язання у розумінні ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України. Доказів зворотного суду не надано.

Статтею 610 Цивільного Кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного Кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Стаття 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина 4 статті 231 Господарського Кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідальність за порушення строків розрахунку за переданий товар передбачена у пункті 6.1 договору, у якому визначено, що за порушення строків розрахунку за переданий товар передбачена пунктом 6.1 договору, у якому визначено, що у разі несплати вартості товару у строк встановлений п.5.2 Договору покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої партії товару за кожен день прострочення.

На підставі вказаного положення договору позивач нарахував відповідачу пеню за період з 18.07.2019 до 18.01.2020 у розмірі 10942,28 грн.

Відповідно до статей 251 - 253 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Перевіривши розрахунок пені позивача, судом встановлено, що позивач припустився помилки при визначенні початкової дати для нарахування неустойки на суму заборгованості за поставку за видатковою накладною №РН АТ-0002143 від 18.06.2019 на суму 68451,70 грн.

Так, за умовами договору оплата товару здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару, остання поставка продукції здійснена позивачем 18.06.2019 на суму 68451,70 грн., отже, останнім днем здійснення оплати за цією поставкою є 18.07.2019 (з 18.06.2019 + 30 днів). А право нарахування штрафних санкцій у позивача виникло з наступного дня після закінчення строку відстрочки, тобто з 19.07.2019, при тому, що згідно розрахунку нарахування пені позивачем здійснено з 18.07.2019.

Враховуючи вище викладене, суд, здійснивши перерахунок пені на суму заборгованості 68451,70 грн. за період з 19.07.2019 по 18.01.2020 за допомогою програмного забезпечення Ліга Закон, встановив загальний розмір пені в сумі 10879,13 грн.

З наведених підстав, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в сумі 10879,13 грн.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних за простроченими зобов`язаннями відповідача по оплаті продукції за договором постачання за визначений позивачем період - з 26.11.2019 по 25.02.2020, встановив, що розмір 3% річних за визначений період становить більшу суму ніж заявлена позивачем, та враховуючи, що згідно ч.2 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, стягненню з відповідача підлягають 3% річних у розмірі 516,74 грн.

Щодо заявлених позивачем до стягнення 12000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно приписів ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В підтвердження надання адвокатських послуг позивачу було надано суду свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 5393/10 видане Сапронову Олегу Віталійовичу 18.01.2018 року, договір №28/02-Л від 04.11.2019 року про надання правничої допомоги, укладений між ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» та Адвокатським бюро «Кравець»; договір №29/02-Л від 27.11.2019 року про надання правничої допомоги, укладений між ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» та Адвокатським бюро «Кравець»; ордер на надання правової допомоги серії КС №375908 від 04.03.2020 на Сапронова Олега Віталійовича на надання правової допомоги в господарському суді Донецької області, звіт №1 про надані послуги від 28.02.2020, звіт №1 про надані послуги від 02.03.2020, акт приймання-передачі послуг №1 від 28.02.2020 на суму 6000,00грн., акт приймання-передачі послуг №1 від 02.03.2020 на суму 6000,00грн., платіжне доручення №2050 від 04.03.2020 про сплату ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» на користь Адвокатського бюро «Кравець» суми 6000,00грн., платіжне доручення №2051 від 04.03.2020 про сплату ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» на користь Адвокатського бюро «Кравець» суми 6000,00грн., попередній розрахунок суми судових витрат.

Згідно акту приймання-передачі послуг №1 від 28.02.2020 в сумі 6000,00грн., на підставі договору №29/02-Л від 27.11.2019 року про надання правничої допомоги було надано наступні послуги:

1) зустріч з Клієнтом та усна правова консультація щодо способів та порядку захисту прав Клієнта у справі про стягнення пені, 3% річних за користування коштами, які підлягають до стягнення в результаті порушення умов договору поставки №7/П від 23 травня 2019 р., укладеного між ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» та ТОВ «Форвард С» та стягнення витрат на правову допомогу понесених Клієнтом в результаті порушення умов оплати за договором поставки №7/П від 23 травня 2019 р., укладеного між ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» та ТОВ «Форвард С» - 2 години, на загальну суму - 1500,00 грн.,

2) складання проекту Позовної заяви про стягнення пені, 3% річних за договором поставки №7/П від 23 травня 2019 р., укладеного між ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» та ТОВ «Форвард С» та стягнення витрат на правову допомогу понесених Клієнтом в результаті порушення умов оплати за договором поставки №7/ГІ від 23 травня 2019 р., укладеного між ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» та ТОВ «Форвард С» - 15 годин, на загальну суму - 3500,00 грн.,

3) підготовка копій необхідних документів, які додаються до позовної заяви, направлення позовної заяви з додатками Відповідачу - 6 годин, на загальну суму 1000,00 грн.

Згідно акту приймання-передачі послуг №1 від 28.02.2020 в сумі 6000,00грн., на підставі договору №28/02-Л від 04.11.2019 року про надання правничої допомоги було надано наступні послуги:

1) зустріч з клієнтом та усна правова консультація щодо способів та порядку стягнення заборгованості за договором поставки №7/П від 23 травня 2019 р., укладеного між ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» та ТОВ «Форвард С» - 2 години, на загальну суму - 1500,00 грн.;

2) складання проекту Заяви про видачу судового наказу, про стягнення заборгованості за договором поставки №7/П від 23 травня 2019 р., укладеного між ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» та ТОВ «Форвард С» - 15 годин, на загальну суму 3500,00 грн.;

3) підготовка копій необхідних документів, які додаються до Заяви про видачу судового наказу, направлення Заяви про видачу судового наказу з додатками до Господарського суду Донецької області - 4 години, на загальну суму 500,00 грн.;

4) пред`явлення виконавчого документа до виконання - 1 годину, на загальну суму 500,00 грн.

Як вбачається із наданих суду документів в підтвердження надання послуг з правничої допомоги: договору №28/02-Л від 04.11.2019 року про надання правничої допомоги, укладений між ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» та Адвокатським бюро «Кравець»; звіту №1 про надані послуги від 28.02.2020; акту приймання-передачі послуг №1 від 28.02.2020 на суму 6000,00грн., такі послуги стосуються надання правничої допомоги по іншій справі - №905/2208/19 у якій було видано судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард С» на користь Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода» заборгованості за договором поставки №7/П від 23.05.2019р. у розмірі 76787,34 грн., з яких 68451,70 грн. - сума основного боргу, 753,44 грн. - інфляційні витрати, 737,03 грн. - 3% річних та 6845,17 грн. - штраф, а також судовий збір у розмірі 192,10 грн.

Таким чином, послуги з надання правничої допомоги у справі №905/490/20 підтверджуються лише такими документами: договором №29/02-Л від 27.11.2019 року про надання правничої допомоги, укладений між ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» та Адвокатським бюро «Кравець»; звітом №1 про надані послуги від 02.03.2020, актом приймання-передачі послуг №1 від 02.03.2020 на суму 6000,00грн., платіжним дорученням №2051 від 04.03.2020 про сплату ПрАТ «Кондитерська фабрика «Лагода» на користь Адвокатського бюро «Кравець» суми - 6000,00грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу у зв`язку з тим, що сума витрат була необґрунтовано завищена позивачем.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Враховуючи те, що витрати позивача на правничу допомогу у справі №905/490/20 у сумі 6000,00грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченого ним часу на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги позивача задоволені судом частково, проте, враховуючи, що сума, яка сплачена позивачем за подання цього позову до суду є мінімальною, а спір виник з вини відповідача суд покладає на відповідача відшкодування суми судового збору у повному розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард С», м.Маріуполь, Донецька область, про стягнення 11459,02 грн., задовольнити частково - в сумі 11395,87 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард С» (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Кузнечна, буд. 2; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода» (09200, Київська область, м. Кагарлик, вул. Став`янка, буд. 99; ) заборгованість за договором поставки №7/П від 23.05.2019р. у розмірі 11395,87 грн., з яких: 516,74 грн. - 3% річних та 10879,13грн. - пеня; судовий збір у розмірі 2102,00 грн.; судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 18.05.2020.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз