ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Черкаси справа № 925/216/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., за участі представників сторін: позивача - адвоката Толюпи О.В., відповідача - не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, справу за позовом акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення 43698 грн. 34 коп,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до фізичної особи-підприємця Романової (Чураєвої) Людмили Миколаївни (далі - відповідач) про стягнення, на підставі кредитного договору № б/н від 15.05.2019 року, 37499 грн. 99 коп. заборгованості за кредитом, 1055 грн. 55 коп. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 4156 грн. 31 коп. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 986 грн. 49 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, що разом складає 43698 грн. 34 коп. та відшкодування судових витрат.

Позов мотивований тим, що в порушення умов кредитного договору № б/н від 16.05.2019 року та приписів законодавства відповідач не повернув кредитні кошти у передбачений договором термін та не сплатив в повному обсязі проценти у вигляді щомісячної комісії, у зв`язку з чим позивач нарахував відсотки та пеню.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 25.02.2020 року

позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 925/216/20, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19.03.2020 року.

Позивач в особі свого представника подав 19.03.2020 року документи на виконання вимог ухвали суду від 25.02.2020 року.

Ухвалою суду від 19.03.2020 року розгляд справи по суті відкладено на 08.04.2020 року, на сайті господарського суду Черкаської області розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання як особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме.

Позивач в особі свого представника подав суду 06.04.2020 року уточнену позовну заяву (вх. № 5369/20, а.с. 49-53), в якій просив стягнути з ОСОБА_1 , на підставі договору № б/н від 16.05.2019 року 37499 грн. 99 коп. заборгованості за кредитом, 1055 грн. 55 коп. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 4156 грн. 31 коп. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 986 грн. 49 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, що разом становить 43698 грн. 34 коп.

Ухвалою суду від 08.04.2020 року уточнену позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи по суті відкладено на 20.05.2020 року

Позивач в особі свого представника подав 20.05.2020 року документи на виконання вимог ухвали суду від 08.04.2020 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнену позовну заяву, просив задовольнити її вимоги повністю.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав, явку свого представника в засідання суду не забезпечив, причини неявки не повідомив. Ухвали Господарського суду Черкаської області про призначення справи до судового розгляду, адресовані відповідачу у визначеному ч. 5 ст. 176 ГПК України порядку, відділенням Укрпошти повернені суду з відміткою «адресат не проживає».

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місце проживання відповідача: 19700, Черкаська обл., м. Золотоноша, вул. Гайдамаки, буд. 10.

Господарським судом 19.03.2020 року розміщено інформацію про виклик відповідача до суду на офіційній сторінці господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні; відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 3, в разі, якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, суд продемонстрував достатню старанність, щоб дозволити відповідачу, який повинен був знати про правила, що застосовуються до надіслання судових повідомлень учасникам справи, визначитися з провадженням проти нього та скористатись правами і обов`язками, передбаченими статтями 42, 46 ГПК України і вважає його повідомленим належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ст.ст. 233, 240 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

Із Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» від 16.05.2020 року (а.с. 14) вбачається, що відповідач - ОСОБА_1 , як Клієнт, підписанням цієї Заяви на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі - Умови), що розміщені на сайті Приватбанку pb.ua. Ця Заява та Умови разом складають кредитний договір між Банком та Клієнтом.

У Заяві передбачені такі істотні умови кредитного договору, зокрема:

Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності Клієнта в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим договором терміни (п.1.1.);

розмір кредиту: 50000 гривень (п. 1.2.);

строк кредиту: 12 місяців з дати видачі коштів Клієнту (п. 1.3.);

проценти (комісія) за користування кредитом: 1,8 % в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту (п. 1.4.);

порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів Клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів Клієнту, до календарного числі місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом. Сторони узгодили, що графік погашення кредиту надається у Додатку 1 до цієї Заяви та доступний Клієнту у системі «Приват24 для бізнесу» (п. 1.5.);

у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5. цієї Заяви, Клієнт зобов`язаний додатково до процентів, вказаних в п.1.4., сплатити Банку проценти у розмірі 4% в місяць від суми простроченої заборгованості та неустойку в розмірі і згідно розділу 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг (п. 1.6.);

укладення кредитного договору здійснюється шляхом підписання Клієнтом цієї Заяви шляхом накладення електронного цифрового підпису в системі «Приват24 для бізнесу» або у сервісі «Paperless» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору (п.1.9.);

кредитний договір вважається укладеним, якщо Клієнт підписав цю Заяву протягом 10 днів з дати направлення Заяви Клієнту в системі «Приват24 для бізнесу» або у сервісі «Paperless». Якщо Клієнт підписав Заяву пізніше цього терміну, вона втрачає дію і укладення договору можливе тільки після подачі нової заяви на отримання кредиту та нового прийняття рішення Банком щодо можливості кредитування Клієнта (п. 1.10).

Відповідно до Додатку № 1 до Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» № б/н від 16.05.2019 року - Графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, строк погашення кредиту (щомісяця, до дати, зазначеної у п. 1.5. Заяви): 12 місяців, з них 1 місяць - наступний за датою видачі кредиту, до дати, зазначеної у п. 1.5. Заяви), сума кредиту щомісяця по 4166 грн. 67 коп., сума процентів щомісяця з 1-го місяця по 6-й місяць по 900 грн., всього в місяць 5066 грн. 67 коп.; сума процентів щомісяця з 6-го місяця по 12-й місяць - 800 грн., всього в місяць по 4966 грн. 67 коп. (зворотній бік а.с. 14).

Як вбачається з документу позивача «Об`єкт перевірки: Заява про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ» 16.05.2019 року відповідач підписав Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ шляхом накладення електронно-цифрового підпису (а.с. 15).

За даними виписки позивача з 01.01.2000 року по 28.01.2020 року з рахунку відповідача (а.с. 24), 16.05.2019 року відповідачу видано кредит КУБ згідно договору №б/н розділу 3.2.8 в сумі 50000 грн., а відповідач здійснив такі погашення боргу за кредитним договором № б/н від 16.05.2019 року: 27.06.2019 року - 4166 грн. 67 коп., 26.07.2019 року - 4166 грн. 67 коп., 30.08.2019 року - 4166 грн. 67 коп., залишок (актив): 37499 грн. 99 коп. (50000 грн. - 12500 грн. 01 коп.)

За розрахунком позивача заборгованості за договором № б/н від 16.05.2019 року, укладеного між позивачем та відповідачем, станом на 21.12.2019 року (а.с. 23), залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 37499 грн. 99 коп., в т.ч. залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом - 37499 грн. 99 коп., залишок заборгованості за процентами - 1055 грн. 55 коп., в т.ч. залишок заборгованості за простроченими процентами - 1055 грн. 55 коп., заборгованість з комісії - 4156 грн. 31 коп., в т.ч. заборгованість за простроченою комісією - 4156 грн. 31 коп., загальна сума нарахованої пені - 986 грн. 49 коп., всього заборгованість за кредитом: 43698 грн. 34 коп. Предметом спору у справі, що розглядається, є вимога позивача до відповідачів про їх стягнення.

Відповідно до Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» розділ 3.2.8. Умови та правила надання кредиту «Кредит КУБ» (затверджений на засіданні Правління АТ КБ «Приватбанк» від 09.02.2017 року, протокол № 10) (а.с. 16-22):

п. 3.2.8.1. - Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності Клієнта, в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» (далі - Заява), а також в системі Приват24.

Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 у сервісі «Paperiess» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари

та послуги.

Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам Національного банку України (далі - НБУ), які регулюють кредитні відносини;

п. 3.2.8.3.1. - повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві;

п. 3.2.8.3.1.3. - Клієнт доручає Банку щомісячно у строки, зазначені в Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у Банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі;

п. 3.2.8.3.2. - за користування послугою Клієнт сплачує щомісячно протягом всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно Графіку, визначених в Заяві та Тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений Графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно п. 3.2.8.6.2.);

п. 3.2.8.3.3. - при порушенні Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання Клієнт сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому у Заяві. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права Банку, передбаченого п. 3.2.8.3.1., Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення;

п. 3.2.8.5.3. - Клієнт зобов`язується повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені договором, у терміни і в сумах, як встановлено в п.п. 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2., 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для плавного погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку;

п. 3.2.8.5.16. - сторони узгодили, що умовою надання кредиту Банком є наявність активного поточного рахунку Клієнта в ПАТ КБ «Приватбанк»;

п. 3.2.8.8.2. - забезпеченням виконання зобов`язань Клієнтом - юридичною особою за цим договором є укладення договору поруки;

п. 3.2.8.9.1. - за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.8.1., 3.2.8.3. цього договору Клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.;

п. 3.2.8.10.1. - у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів а користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.8.3.2., 3.2.8.3.1., п. 3.2.8.9., 3.2.8.3.1. цього договору, Клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

п. 3.2.8.11. - договір є чинним з моменту підписання Клієнтом Заяви про приєднання та перерахування Банком кредитних коштів на рахунок Клієнта. Строк дії договору встановлюється з дня його укладення і до повного виконання сторонами зобов`язань за договором;

п. 3.2.8.12.3. - виконання зобов`язань за кредитами здійснюється за місцезнаходженням підрозділу банку, що надав кредит. Зобов`язання Клієнта за згодою Банку можуть бути виконані іншою особою.

03.12.2019 року позивач, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку по поверненню кредитних коштів, наданих йому банком за договором, направив на його адресу повідомлення № J5GCSKUB0DJ89 від 20.11.2019 року, в якому повідомив про існування у нього заборгованості за кредитними зобов`язаннями у сумі 41134 грн. 29 коп., необхідність погашення простроченої заборгованості у сумі 12500 грн. 01 коп. до 18.12.2019 року та у випадку непогашення заборгованості вказав про розірвання кредитного договору з 19.12.2019 року (а.с. 26, докази направлення а.с. 27 на звороті).

Вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та виконання, що стало підставою для звернення позивача із даним позовом за захистом свого права до суду.

Заперечень проти неотримання кредитних коштів, розрахунків позивача, наявності заборгованості, зазначеної в позові і проти обґрунтованості припинення позивачем кредитування - відповідач суду не надав.

Як вбачається із виписки позивача з 01.01.2000 року по 28.01.2020 року відповідач здійснив часткове погашення боргу за кредитним договором № б/н від 16.05.2019 року: 27.06.2019 року - 4166 грн. 67 коп., 26.07.2019 року - 4166 грн. 67 коп., 30.08.2019 року - 4166 грн. 67 коп., всього на суму 12500 грн. 01 коп. Заборгованість за кредитом у сумі 37499 грн. 99 коп. відповідачем не сплачена.

13.02.2020 року відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Враховуючи викладене, фізична особа - ОСОБА_1 є належним відповідачем у даній справі.

Спірні правовідносини сторін, а відповідно, їх цивільні права та обов`язки, виникли із кредитного договору, за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань кредиту, загальні положення про кредит, як окремий вид зобов`язань, визначені параграфом 2 глави 71 ЦК України, ст.ст. 346, 347 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 розділу IV ГК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, застосування штрафних санкцій, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ч. 1, ст. 611, ст. 612 ч. 1 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до положень ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до п.п. 1-3-ст. 207 ЦК України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до п. п. 3.2.8.1. Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» розділ 3.2.8. Умови та правила надання кредиту «Кредит КУБ», Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват 24 у сервісі «Paperiess» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Як вбачається з документу позивача «Об`єкт перевірки: Заява про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ» 16.05.2019 року відповідач підписав Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ шляхом накладення електронно-цифрового підпису (а.с. 14).

Із виписки позивача з 01.01.2000 року по 28.01.2020 року з рахунку відповідача вбачається, що 16.05.2019 року відповідачу видано кредит КУЮ згідно договору №б/н розділу 3.2.8 в сумі 50000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Виконання зобов`язання, згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею), згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується приєднання відповідачем до Умов та правил надання банківських послуг банку, що є кредитним договором та договором приєднання, вимоги позивача про стягнення відсотків (процентів) за користування кредитом, пені відповідають умовам п. п. 3.2.8.10 «Відповідальність сторін» Умов та правил надання банківських послуг, нормам ч. 6 ст. 232 ГК України, їх розрахунок методологічно і арифметично проведено правильно, судом перевірений, тому вимоги позивача про їх стягнення підлягають до задоволення в судовому порядку в повному обсязі.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення 37499 грн. 99 коп. заборгованості за кредитом, 1055 грн. 55 коп. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 4156 грн. 31 коп. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 986 грн. 49 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, на підставі договору банківського обслуговування б/н від 16.05.2019 року за послугою «Кредит КУБ», є доказаними, обґрунтованими, тому їх задовольняє повністю.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 231 ч. 1 п. 2, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, - 37499 грн. 99 коп. заборгованості за кредитом, 1055 грн. 55 коп. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 4156 грн. 31 коп. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 986 грн. 49 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 2102 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.05.2020 року.

Суддя В.М. Грачов