ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

22.05.2020м. ДніпроСправа № 904/1659/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (м. Дніпро)

до Головного управління статистики у Дніпропетровській області (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості за договором розподілу природного газу № 42АВ491-1388-19 від 30.01.2019 у розмірі 830 грн. 28 коп.

Суддя Фещенко Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Головного управління статистики у Дніпропетровській області (далі - відповідач) заборгованість за договором розподілу природного газу № 42АВ491-1388-19 від 30.01.2019 у розмірі 830 грн. 28 коп.

Ціна позову складається з суми основного боргу.

Також позивач просить суд стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором розподілу природного газу № 42АВ491-1388-19 від 30.01.2019 в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем у грудні 2019 року природного газу та, відповідно, наявністю боргу у сумі 830 грн. 28 коп.

Ухвалою суду від 25.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву ( засобами електронного зв`язку за вх. суду № 21285/20 від 18.05.2020 та в оригіналі - вх. суду № 21600/20 від 20.05.2020), в якому він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на наступне:

- відповідно до Типового договору розподілу природного газу від 30.01.2019 №42АВ491-1388-19, Головним управлінням статистики у січні 2020 року були отримані документи на оплату за розподіл природного газу за грудень 2019 року на суму 830 грн. 28 коп., а саме: рахунок від 31.12.2019 № 69037992 та акт наданих послуг від 31.12.2019 №ДНГ89017329;

- Головне управління статистики у Дніпропетровській області є бюджетною установою, що фінансується виключно за рахунок коштів Державного бюджету, та всі фінансові операції здійснюються через органи державного казначейства;

- відповідно до Бюджетного кодексу України організації, які фінансуються з бюджету, беруть зобов`язання та укладають договори на бюджетний рік, тобто з 01 січня по 31 грудня. Відповідно до Регламенту роботи органів Державної казначейської служби України у період завершення бюджетного 2019 року та початку 2020 року, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 06.12.2019 № 343 та погодженого Міністерством фінансів України 17.12.2019, органи Державного казначейства, починаючи з 28.12.2019, не працювали з клієнтами по забезпеченню видаткової частини бюджетів, і ця заборгованість мала оплатитися відповідно до нового договору на 2020 рік від 28.12.2019 № 42АВ491-11483-19;

- за умовами пункту 6.6 Типового договору від 28.12.2019 № 42АВ491-11483-19 передбачена попередня оплата за послуги розподілу природного газу;

- Головне управління статистики звернулося до Державної служби статистики України з проханням отримати від Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, який є головним розпорядником бюджетних коштів, відповідне погодження;

- на час отримання документів на оплату від АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" у розмірі 830 грн. 28 коп. Господарсько-фінансовий департамент Секретаріату Кабінету Міністрів України не надав погодження на попередню оплату послуг з розподілу природного газу;

- УДКСУ у Центральному районі м. Дніпра відмовило відповідачу у реєстрації договору по розподілу природного газу з АТ "Дніпрогаз" на 2020 рік через відсутність вищезазначеного дозволу відповідно до Методичних рекомендацій щодо переліку підтвердних документів для реєстрації бюджетних зобов`язань та проведення платежів;

- у березні 2020 року Головне управління статистики звернулося з проханням до АТ "Дніпрогаз" (лист від 17.03.2020 № 17-11/1007-20) щодо внесення змін до договору про скасування попередньої оплати з метою недопущення заборгованості за договором. У відповідь АТ "Дніпрогаз" повідомило, що укладення договору на основі типового договору передбачає, що сторони не можуть відступати від змісту типового договору;

- Головним управлінням статистики отримано дозвіл на попередню оплату товарів, робіт і послуг за поточними видатками від головного розпорядника бюджетних коштів, договір з АТ "Дніпрогаз" на розподіл природного газу був зареєстрований в УДКСУ у Центральному районі м. Дніпра, та заборгованість у розмірі 830 грн. 28 коп. погашено в повному обсязі 31.03.2020.

Від позивача надійшло клопотання (вх. суду № 22072/20 від 22.05.2020), в якому він просив суд закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору та погашенням заборгованості відповідачем у розмірі 830 грн. 28 коп. Також, позивач просить суд повернути судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, розглянувши поданий відповідачем відзив на позов та докази оплати,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору про надання послуг з розподілу природного газу, строк дії договору, умови надання послуг та їх оплати, факт надання послуг, загальна вартість наданих за договором послуг, настання строку їх оплати, наявність часткової чи повної оплати, допущення прострочення оплати.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначає Кодекс газорозподільних систем, затверджений Постановою Національної, комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс ГРМ).

Відповідно до пункту 2, глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ, доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператор ГРМ (до мереж якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газ, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498 (далі - договір розподілу природного газу), в порядку визначеному цим розділом.

Згідно з пунктом 4, глави 3, розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в укованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Згідно з пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу в установленому Кодексом ГРМ порядку 30.01.2019 між Публічним акціонерним товариством "Дніпрогаз" (далі - Оператор ГРМ, позивач) та Головним управлінням статистики у Дніпропетровській області (далі - відповідач) було підписану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу № 42АВ491-1388-19 (далі - договір, а.с.16).

При цьому, в подальшому відбулася зміна найменування позивача, у зв`язку зі зміною типу та найменування акціонерного товариства "Дніпрогаз" з публічного на приватне, згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" від 11.04.2019, та затвердження нової редакції статуту (дата державної реєстрації статуту 24.06.2019), змінилась назва товариства на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз".

Відповідно до пункту 1.1. договору цей типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Умови договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем (пункт 1.2. договору).

Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору (пункт 1.3 договору).

Згідно з пунктом 1.4. договору оператор ГРМ це оператор газорозподільної системи в особі Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз", що здійснює розподіл природного газу, а споживач - фізична або юридична особа чи фізична особа-підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи оператора ГРМ.

Відповідно до пункту 2.1 договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Цей договір укладається на невизначений строк. При цьому, розпорядник коштів бере на себе зобов`язання в межах бюджетного періоду, а саме до 31.12.2019 (пункт 12.1. договору).

Доказів зміни, розірвання чи визнання недійсним вказаного договору сторонами суду не надано.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 розділу ІІІ Книги п`ятої Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до заяви-приєднання до умов договору: вартість тарифу (на послуги з розподілу природного газу) 559,44 грн. за 1000 м3 з ПДВ (станом на 01.01.2019); обсяги розподілу природного газу 8,58 т. м3; строк надання послуги (з урахуванням умов статті 631 Цивільного кодексу України) з 01.01.2019 по 31.12.2019.

Пунктом 6.6. договору передбачено, що надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватись підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору у грудні 2019 року оператор ГРМ (позивач) розподілив, а споживач (відповідач) прийняв 1 484,13 м3 природного газу на суму 830 грн. 28 коп., що підтверджується актом наданих послуг з розподілу природного газу від 31.12.2019 (а.с.18).

Відповідач не здійснив оплату вартості наданих послуг з розподілу природного газу у сумі 830 грн. 28 коп., що й стало причиною виникнення спору.

Суд зауважує, що послуги, визначені умовами договору, у повній мірі відповідають послугам, що були надані позивачем та передані відповідно до вказаного вище акту.

Суд відзначає, що в матеріалах справи відсутні докази наявності претензій відповідача щодо обсягів, строку, вартості та якості наданих послуг. Відомості щодо їх наявності суду також не повідомлені.

При цьому, відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Так, підписання споживачем акту здачі-прийняття наданих послуг, який є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і відповідає вимогам статті 9 вказаного Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за надані послуги.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до пункту 7.4. договору розподілу природного газу споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені договором.

Згідно з пунктом 6.4 договору розподілу природного газу оплата вартості послуги з розподілу природного газу за договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунку оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу із свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Слід відзначити, що прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 та у справі №815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі №803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15, від 08.10.2018 у справі № 927/490/18).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 830 грн. 28 коп.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо заперечень відповідача стосовно строку та якості поставленого у спірний період позивачем природного газу. А також, з вищезазначених актів приймання-передачі природного газу вбачається, що акти підписані без заперечень. Отже, позивачем дотримано вимоги договору в частині виконання його зобов`язань за договором.

В той же час, в процесі розгляду справи судом, відповідачем було повідомлено суд, що вказаний борг погашено ним у повному обсязі, на підтвердження чого до матеріалів справи було долучено квитанцію № ПН126 від 31.03.2020 на суму 830 грн. 30 коп. з призначенням платежу "за розподіл природного газу за 12/2019 за дог. 42АВ491-1388-19 рах. № 69037992 від 31.12.2019".

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Дослідивши додані до відзиву на позовну заяву від 20.05.2020 документи, судом встановлено, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість в сумі 830 грн. 28 коп. є погашеною 31.03.2020, тобто після відкриття провадження у справі (25.03.2020) та на теперішній час у відповідача перед позивачем відсутня. Вказаний факт також підтверджений позивачем у клопотанні від 22.05.2020.

Отже, судом встановлена наявність підстав для закриття провадження справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Таким чином, враховуючи встановлені вище обставини справи щодо наявності заборгованості у заявленому позивачем розмірі, а також підтвердження належними доказами факту її погашення відповідачем після звернення позивача із позовом до суду, господарський суд приходить до висновку, що закриття провадження у справі № 904/1659/20 не суперечить чинному законодавству та не порушує права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Частиною 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Отже, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд зазначає таке.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 2 102 грн. 00 коп.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду:

- позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн. 00 коп.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (735 700 грн. 00 коп.);

- позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову становила 830 грн. 28 коп., отже, сума судового збору за подання даного позову складала 2 102 грн. 00 коп. (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Під час звернення із позовом до суду, позивач сплатив судовий збір в сумі 2 102 грн. 00 коп. згідно з платіжними дорученнями № 3040 від 17.03.2020 на суму 2 102 грн. 00 коп.

В той же час, відповідно до пункту 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Від позивача надійшло клопотання (вх. суду № 22072/20 від 22.05.2020), у якому він просить суд повернуту суму сплаченого судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (частина 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір").

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне в порядку, визначеному частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", повернути позивачу сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп., оскільки провадження у справі закривається з підстави, яка не віднесена до виключень, зазначених в пункті 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", що, відповідно, є причиною для повернення судового збору позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 20, 46, 73 - 79, 86, 91, 123, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 904/1659/20 за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" до Головного управління статистики у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості за договором розподілу природного газу № 42АВ491-1388-19 від 30.01.2019 у розмірі 830 грн. 28 коп.

Повернути Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (49029, м. Дніпро, вулиця Олександра Кониського, будинок 5; ідентифікаційний код 20262860) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп., сплачений згідно з платіжним дорученням № 3040 від 17.03.2020, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, тобто з 22.05.2020.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений і підписаний - 22.05.2020.

Суддя Ю.В. Фещенко