СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2020 р. Справа № Б-39/159-10

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Медуниця О.Є., суддя Радіонова О.О.,

за участі секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участі представників сторін:

боржника - не з`явився,

апелянта - не з`явився,

Товарної Біржі "Всеукраїнський торгівельний центр" - не з`явився,

ТОВ "ОТП Факторинг Україна" - Вельковський С.В. - свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 2182 від 19.06.2018; довіреність б/н від 10.09.2019,

ліквідатора - Караченцев Ю.Л. - ухвала господарського суду Харківської області від 05.11.2019; свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 361 від 26.02.2013,

ліквідатора Фоміна Г.В. - не з`явився,

ОСОБА_1 - не з`явився,

Нескородєва С.М. - не з`явився,

ПП "Центр опіки та юридичної допомоги" - не з`явився,

Товарної біржі "Правопорядок" - не з`явився,

ОСОБА_3 - не з`явився,

ОСОБА_4 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_5, м. Харків (вх. №580 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 27.12.2019 (суддя Усатий В.О., повний текст ухвали складено та підписано 02.01.2020) у справі №Б-39/159-10

за заявою ФОП Омельянова Ірина Володимирівна, м. Харків, Гуревічов О.М.,

до ФОП Омельянова Ірина Володимирівна, м. Харків,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.12.2019 задоволено заяву ТОВ "ОТП Факторинг Україна" (вх. № 19626 від 12.06.2014) з урахуванням уточнень (вх. № 12350 від 21.05.2019). Визнано недійсними результати аукціону від 30.09.2011 р., проведеного ТБ "Правопорядок" та оформленого Протоколом № 1 з продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано недійсним Договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Фоміним Г.В. та ОСОБА_5 , посвідченого ПН ХМНО Гуревічовим О.М. 03.11.2011. Визнано недійсними результати аукціону від 21.02.2012 р., проведеного ТБ "Всеукраїнський торгівельний центр" та оформленого Протоколом № 1 з продажу автомобілю MITSUBISHI GALANT, реєстраційний № НОМЕР_1 , рік випуску 2008, колір-чорний, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого ВРЕВ № 1 ГУМВСУ м. Харків.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що матеріали справи не містять ні інвентаризації, ні договорів оцінки, ні звітів про проведену оцінку та всі заходи, прийняті судом для їх одержання, виявилися безрезультатними; матеріали справи не містять оголошення про проведення вказаних аукціонів, тому відсутні докази опублікування оголошення про проведення аукціону спірного майна в засобах масової інформації із дотриманням вимог законодавства; попереднім ліквідатором Фоміним Г .В. не виконано вимог, передбачених ст. 15 та ст.30 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", що є порушенням встановлених законодавством правил проведення прилюдних торгів та є підставою для визнання аукціонів з продажу спірного майна недійними, і як наслідок - визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного за результатами проведеного аукціону.

ОСОБА_5 з ухвалою суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 27.12.2019 у справі №Б-39/159-10 повністю та відмовити у задоволенні заяви ТОВ "ОТП Факторинг Україна" у повному обсязі.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги скаржник посилається на те, що:

- він, як учасник справи, не отримував повідомлень суду першої інстанції щодо дати слухання справи про визнання спірних аукціонів недійсними, що унеможливило подання ним до матеріалів справи додаткових доказів щодо правомірності проведення спірних аукціонів;

- спірне нерухоме майно знаходиться в іпотеці, а судом першої інстанції до розгляду справи не було залучено іпотекодержателя та не було повідомлено його про дату судового засідання, що на думку скаржника, є порушенням права іпотекодержателя нерухомого майна.

18.02.2020 системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи №Б-39/159-10 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., суддя Медуниця О.Є., суддя Білецька А.М.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2020 у зв`язку із знаходженням на лікарняному судді Медуниці О.Є. визначено колегію суддів у складі: Гребенюк Н.В. - головуючий суддя (доповідач), судді: Радіонова О.О., Білецька А.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5, м. Харків, на ухвалу господарського суду Харківської області від 27.12.2019 у справі №Б-39/159-10. Призначено справу до розгляду на "24" березня 2020 р. о 11:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 117.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2020 у зв`язку з карантином повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги ОСОБА_5, м. Харків, на ухвалу господарського суду Харківської області від 27.12.2019 у справі №Б-39/159-10 відбудеться "21" квітня 2020 р. о 10:30 год. за адресою: 61058, м. Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі судових засідань №117.

25.03.2020 до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від арбітражного керуючого Караченцева Ю.Л., (вх.№ 2922), в якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану судову ухвалу - без змін.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2020 у зв`язку з відпусткою судді Білецької А.М. визначено склад колегії суддів: Гребенюк Н.В. - головуючий суддя (суддя-доповідач), судді: Медуниця О.Є., Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 розгляд справи відкладено на 19 травня 2020 року о 12:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 117.

Представник ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та ліквідатор Караченцев Ю.Л. у судовому засіданні підтримали доводи та вимоги відзиву на апеляційну скаргу, просили оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники інших учасників справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Про дату, час та місце судового засідання учасники провадження повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно вимог ст. ст. 222, 223 та п. 17.7 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст. 270 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, присутніх у судовому засіданні ліквідатора та представника ТОВ "ОТП Факторинг Україна", обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила.

Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа-підприємець Омельянова Ірина Володимирівна (надалі - боржник), код НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , звернулась до господарського суду Харківської області з заявою про порушення справи про банкрутство.

Боржник здійснює підприємницьку діяльність та набув статусу суб`єкта підприємницької діяльності, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи підприємця В03 № НОМЕР_6 , місце проведення державної реєстрації виконавчий комітет Харківської міської ради, дата проведення державної реєстрації 27.07.1996, дата зміни свідоцтва 17.01.2008, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичний та фізичних осіб-підприємців про заміну свідоцтва 2 014094.

З урахуванням ст. ст. 1, 2 ГПК України, ст. ст. 58, 128 ГК України, ст. ст. 5, 47 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарським судом Харківської області було порушено провадження по справі про банкрутство за заявою боржника.

Постановою господарського суду Харківської області від 17.01.2011 ФОП Омельянову І.В. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Фоміна Г.В.

Згідно вимог ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до п. 1.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону від 22.12.2011 року, чинній з 19.01.2013 року, положення цього Закону, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цього Закону.

Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Враховуючи, що справу про банкрутство ФОП Омельянової І.В. порушено 05.11.2010, визнано банкрутом постановою від 17.01.2011, до спірних правовідносин застосовуються приписи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013 (надалі - Закон про банкрутство).

12.06.2014 до господарського суду Харківської області від ТОВ "ОТП Факторинг Україна" надійшла заява про визнання договору купівлі-продажу та аукціону недійсними, в якій заявник просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язання ОСОБА_5 повернути житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до ліквідаційної маси; визнати недійсним протокол аукціону № 1 від 21.02.2012 р. про продаж легкового автомобіля Mitshubishi Galant, рік випуску 2008, колір чорний, тип легковий седан-В; зобов`язати ОСОБА_4 повернути легковий автомобіль Mitshubishi Galant, рік випуску 2008, колір чорний, тип легковий седан-В.

21.05.2019 до господарського суду Харківської області від представника ТОВ "ОТП Факторинг Україна" надійшли уточнення (вх.№ 12350 від 21.05.2019) до заяви про визнання договору купівлі-продажу та аукціону недійсними, в яких він просив суд: визнати недійсними результати аукціону від 30.09.2011, проведеного ТБ "Правопорядок" та оформленого Протоколом № 1 з продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним Договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Фоміним Г.В. та ОСОБА_5 , посвідченого ПН ХМНО Гуревічовим О.М. 03.11.2011; визнати недійсними результати аукціону від 21.02.2012, проведеного ТБ "Всеукраїнський торгівельний центр" та оформленого Протоколом № 1 з продажу автомобілю MITSUBISHI GALANT, реєстраційний № НОМЕР_1 , рік випуску 2008, колір-чорний, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого ВРЕВ № 1 ГУМВСУ м. Харків, які прийняті судом.

Відповідно до матеріалів справи, боржник мала у власності, в тому числі:

- житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Босенко М.О., №499 від 10.05.2006, який знаходився в іпотеці відповідно до Договору іпотеки №РМ-SME 706/155/2008, укладеного між боржником та ЗАТ "ОТП Банк", посвідченого 05.05.2008 Самощенко О.А., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим №2311.

- автомобіль MITSUBISHI GALANT, реєстраційний № НОМЕР_1 , рік випуску 2008, колір -чорний, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , видано ВРЕВ №1 ГУМВСУ м. Харків, 14.03.2008 Вартість зазначеного майна згідно з висновком про вартість майна до звіту №1/11-3г/2010 від 01.11.2010., який знаходився в заставі у ТОВ "ОТП Факторинг Україна" правонаступником якого є ЗАТ "ОТП Банк".

Вищезазначене майно було включено до ліквідаційної маси, про що складений Акт від 20.01.2011.

Між арбітражним керуючим Фоміним Г.В. та суб`єктом оціночної діяльності ПП "Центр оцінки та юридичної допомоги" (сертифікат .№9996/10 суб`єкта оціночної діяльності ФДМ України від 24.09.2010) було укладено договір № 1-1/07/11 від 01.07.2011 на проведення оцінки, проведено оцінку вартості нерухомого майна банкрута та складено висновок про вартість майна, відповідно до якого станом на 10.08.2011 вартість нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 251,6 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 складала 405190,00 грн.

11.07.2011 між ліквідатором та Товарною біржею "Правопорядок" було укладено Угоду №б/н на організацію та проведення аукціону.

ТБ "Правопорядок" припинила свою діяльність згідно судового рішення про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом 26.06.2012, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань

Відповідно до Протоколу №1 проведення аукціону від 30.09.2011, в аукціоні приймали участь ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Переможцем аукціону став ОСОБА_5 (паспорт НОМЕР_9 , виданий Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 11.12.1995, адреса: АДРЕСА_3 ). Лот №1 - житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , був проданий за 405190,00 грн. Договір купівлі-продажу був посвідчений 03.11.2011 Гуревічовим О.М., приватним нотаріусом ХМНО, за реєстровим №1563.

13.01.2012 між ліквідатором та Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр" було укладено угоду №б/н на організацію та проведення аукціону.

Відповідно до Протоколу №1 проведення аукціону від 21.02.2012, в аукціоні приймали участь ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , переможцем аукціону став ОСОБА_4 - Лот №1 автомобіль MITSUBISHI GALANT, реєстраційний № НОМЕР_1 , рік випуску 2008.

Зі змісту положень ст.ст. 41, 49, 50 Закону про банкрутство вбачається, що правова природа процедури реалізації майна на торгах у формі аукціону в межах провадження у справі про банкрутство полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - переможця торгів (аукціону), невід`ємною і завершальною стадією якої є оформлення результатів такого продажу договором купівлі-продажу, що укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів.

Отже, особливості процесу, передбачені законодавством щодо проведення аукціону, полягають у сукупності дій його учасників, спрямованих на досягнення певного результату, тобто є обставиною, з настанням якої закон пов`язує виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин, а тому є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у постанові №6-370цс16 від 29.06.2016).

Частиною першою статті 50 Закону про банкрутство передбачено, що продаж майна на аукціоні оформлюється договором купівлі-продажу, який укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів.

Відповідно до частини третьої статті 55 Закону про банкрутство, результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону про банкрутство, ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно із законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; формує ліквідаційну масу; пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 26 Закону про банкрутство, майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

У відповідності до ст. 29 Закону про банкрутство майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційній процедурі, оцінюється арбітражним керуючим у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі продажу майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є початковою вартістю.

Для здійснення оцінки майна арбітражний керуючий залучає на підставі договору суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання з оплатою їх послуг за рахунок коштів, одержаних від виробничої діяльності боржника, визнаного банкрутом, або реалізації його майна, якщо інше не встановлено комітетом кредиторів.

Статтею 12 Закону про банкрутство встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Відповідно до ст. 44 Закону про банкрутство, після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною. Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону.

Виходячи зі змісту розділу 4 Закону України "Про поновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" процедура проведення аукціону у справі про банкрутства складається з чотирьох етапів її організації: підготовка проведення аукціону (призначення ліквідатора, вибір організатора аукціону, оформлення проекту договору на проведення аукціону, узгодження умов реалізації заставного майна з забезпеченим кредитором, визнання організатора аукціону учасником справи про банкрутство); підготовка до проведення аукціону (укладення договору з організатором аукціону, публікація оголошення яке відповідає вимогам Закону про банкрутство, прийняття заяв на участь в аукціоні, внесення гарантійних внесків учасників аукціону); проведення аукціону та оформлення його результатів.

Між тим, порушення порядку організації будь-якого з цих етапів є підставою для визнання результатів аукціону недійсними в цілому.

Отже, вирішуючи спір щодо визнання недійними результатів аукціону з продажу майна банкрута, суд має встановити факт дотримання/недотримання порядку його проведення на кожному з етапів.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 04.10.2018 у справі №910/3638/15-г.

Як зазначено у звітах ліквідатора Фоміна Г.В., ним проведено інвентаризацію майна банкрута, спірне майно включено до ліквідаційної маси, між ним та суб`єктом оціночної діяльності ПП "Центр оцінки та юридичної допомоги" було укладено договори на проведення оцінки спірного майна.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення інвентаризації та оцінки майна, що є необхідною передумовою для початку процедури його реалізації, відсутні договори оцінки, звіти про проведену оцінку.

Частинами першою та третьою статті 30 Закону про банкрутство передбачено, що після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна (частини друга статті 30 Закону про банкрутство).

Згідно з положеннями статті 15 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" інформація про об`єкти, що підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом, публікується не пізніш як за 30 календарних днів до дати проведення аукціону, конкурсу в інформаційних бюлетенях органів приватизації, місцевій пресі, інших друкованих виданнях, визначених органами приватизації.

Відповідно до статті 20 "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" аукціон, конкурс може бути припинено і об`єкт знімається з торгів, конкурсного відбору на вимогу будь-кого з його учасників або органу приватизації у випадках, коли: не виконано вимог щодо інформації, передбаченої статтею 15 цього Закону, та терміну її опублікування; об`єкт включено до відповідного переліку об`єктів, що підлягають приватизації, з порушенням чинного законодавства; покупець не визнається як такий згідно з законодавством про приватизацію; істотно порушувались інші правила оголошення та проведення аукціону, конкурсу, передбачені цим Законом.

Зазначені порушення можуть бути підставою для визнання судом недійсними угод, укладених на аукціоні, конкурсі.

11.07.2011 та 13.01.2012 між ліквідатором та Товарною біржею "Правопорядок" було укладено угоди №б/н на організацію та проведення аукціону щодо продажу житлового будинку та автомобіля відповідно.

Однак, в матеріалах справи відсутні оголошення про проведення вказаних аукціонів, тобто, відсутні докази опублікування оголошення про проведення аукціону спірного майна в засобах масової інформації із дотриманням вимог законодавства.

У статті 203 ЦК України зазначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Суд зазначає, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до договорів купівлі-продажу в зв`язку з чим така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.1-3 та ч.6 ст. 203 ЦК України. Виходячи з змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення прилюдних торгів.

Враховуючи вищевикладене та те, що матеріали справи свідчать про порушення попереднім ліквідатором Фоміним Г.В. вимог, передбачених ст. 15 та ст. 30 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" щодо продажу об`єкту на аукціоні, а саме: відсутність доказів виконання вимог закону щодо здійснення публікації в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації; що при проведенні аукціону ліквідатором не було проведено інвентаризацію та оцінки майна банкрута, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про порушення встановлених законодавством правил проведення прилюдних торгів та наявність правових підстав для визнання аукціонів з продажу спірного майна недійними, і як наслідок - визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного за результатами проведеного аукціону, на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 11.09.2018 у справі № Б-39/187-08.

Крім того, матеріали справи свідчать, що продаж вищезазначеного майна було здійснено за ціною 405 190,00 грн - житловий будинок та 40 000,00 грн - автомобіль.

Судом першої інстанції було призначено судову оціночно-будівельну експертизу домоволодіння № 159 по вул. Щербакова в м. Харкові та згідно її висновку № 5969 від 19.02.2018, ринкова вартість об`єкту нерухомості станом на листопад 2011 р. складає 1 448 560,00 грн, а ліквідаційна вартість - 1 100 906,00 грн.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 14505 від 19.07.2018 автомобіля MITSUBISHI GALANT, реєстраційний № НОМЕР_1 , рік випуску 2008, його ринкова вартість станом на 21.02.2012 склала 129 001,32 грн, а ліквідаційна вартість - 112 231,15 грн.

Отже, враховуючи визначену експертом вартість спірного майна, яка значно перевищує ціну його продажу, колегія суддів дійшла висновку про суттєве зниження вартості спірного нерухомого майна відчуженого за оспорюваним договором.

Відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону № 784-ХІV від 30.06.1999), кошти отримані від продажу майна громадянина-підприємця вносяться на депозитний рахунок нотаріальної контори або нотаріуса.

Проте, колишнім ліквідатором Фоміним Г.В. грошові кошти від продажу майна банкрута не були зараховані на розрахунковий рахунок в установі банку або внесені на депозит нотаріуса, тому вимоги заставного кредитора не були погашені за рахунок проданого заставного майна, що також є порушенням норм ст. ст. 30, 48 та ч. 1 ст. 26 Закону про банкрутство.

Також, матеріали справи не містять доказів оплати за придбане майно.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява банку підлягає задоволенню, у зв`язку з чим підлягає визнанню недійсними результати аукціонів з продажу спірного майна банкрута та як наслідок - визнанню недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного за результатами проведеного аукціону.

Суд першої інстанції також правомірно дійшов висновку, банком не пропущено строку для звернення до суду із вказаною заявою, оскільки щодо вимог, пов`язаних з визнанням правочинів недійсними, застосовується загальна позовна давність, як передбачено статтею 257 ЦК України, з урахуванням підпунктів 2 і 3 пункту 5 Перехідних та прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" від 20.12.2011 № 4176-VI (аукціон був проведений 30.09.2011, а банк з заявою до суду першої інстанції звернувся 12.06.2014).

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції до розгляду справи не було залучено іпотекодержателя, а також відсутності згоди іпотекодержателя та застоводержателя на відчуження предмета іпотеки та застави, є неправомірними, оскільки за положеннями Закону про банкрутство (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) її отримання не передбачено.

Доводи апелянта про те, що він, як учасник справи, не отримував повідомлень суду першої інстанції щодо дати слухання справи про визнання спірних аукціонів недійсними, також є недоведеними з огляду на наступне.

Так, заява ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про визнання договору купівлі-продажу та аукціону недійсними надійшла до господарського суду Харківської області 12.06.2014, ухвалою господарського суду Харківської області від 23.06.2014 вказану заяву призначено до розгляду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.03.2016 задоволено клопотання попереднього ліквідатора банкрута Нескородєва С.М., викликано до суду ОСОБА_5 та зобов`язано його надати пояснення про сплату грошових коштів у розмірі 405 190,00 за житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 згідно протоколу проведення аукціону № 1 від 30.09.2011 та договору купівлі-продажу від 03.11.2011.

ОСОБА_5 до господарського суду Харківської області надавався відзив (вх. № 13377 від 20.04.2016) на заяву про визнання результатів аукціону та договору купівлі-продажу майна банкрута ФОП Омельянової І.В. недійсними, в якому просив суд відмовити ТОВ "ОТП Факторинг Україна" в задоволенні заяви про визнання результатів аукціону та договору купівлі-продажу недійсними.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.05.2016 ОСОБА_5 залучено до участі у справі № Б-39/159-10.

Крім того, судом першої інстанції неодноразово було зобов`язано скаржника надати свої пояснення щодо обставин його участі в спірному аукціоні та оплати коштів за результатами аукціону (ухвали суду від 12.02.2019, від 16.08.2019, від 20.09.2019, які належним чином були направлені ОСОБА_5 ).

Вищенаведене свідчить про обізнаність скаржника про хід та обставини розгляду заяви ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про визнання результатів аукціону та договору купівлі-продажу недійсними. ОСОБА_5 не був обмежений у можливості ознайомитись з матеріалами справи, а також з Єдиним державним реєстром судових рішень.

Відповідно до ч. Ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або проведення судового засідання направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством поштового зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про судове рішення.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_5 був належним чином повідомлений про дату та місце судових засідань з розгляду заяви ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про визнання результатів аукціону та договору купівлі-продажу недійсними, що підтверджується низкою поштових повідомлень.

У своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 Європейський Суд з прав людини у п. 41 зазначив, зокрема, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами.

ОСОБА_5 не скористався наданими йому процесуальними правами, тому його посилання на порушення судом першої інстанції норм процесуального права є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, доводи скаржника в апеляційній скарзі, спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і висновків суду не спростовують.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_5, м. Харків, на ухвалу господарського суду Харківської області від 27.12.2019 у справі №Б-39/159-10 слід залишити без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, м. Харків, на ухвалу господарського суду Харківської області від 27.12.2019 у справі №Б-39/159-10 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 27.12.2019 у справі №Б-39/159-10 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.05.2020.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя О.О. Радіонова