УХВАЛА

21 травня 2020 року

м. Київ

Справа № 4/40-Б

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Катеринчук Л. Й.

розглянув матеріали касаційної скарги засновника Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "ПродСоюз" ОСОБА_1

на ухвалу Північно-Західного апеляційного господарського суду від 27.04.2020

у складі колегії суддів: Демидюк О. О. (головуючої), Крейбух О. Г., Павлюк І. Ю.

у справі № 4/40-Б

за заявою Приватного підприємства "Баядєра" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз-Віктан-Трейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім "Продсоюз"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

18.05.2020 безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду звернувся засновник Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "ПродСоюз" ОСОБА_1 з касаційною скаргою на ухвалу Північно-Західного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 у справі № 4/40-Б.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 4/40-Б визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Банасько О. О. (головуючий), судді - Білоус В.В., Катеринчук Л. Й., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.05.2020.

Подана засновником ТзОВ ТД "ПродСоюз" ОСОБА_1 касаційна скарга не може бути розглянута Верховним Судом по суті за правилами Глави 2 Розділу IV ГПК України з огляду на таке.

З аналізу змісту статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Як вбачається з прохальної частини касаційної скарги, об`єктом касаційного оскарження визначено ухвалу Північно-Західного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 у справі № 4/40-Б про залишення апеляційної скарги без руху.

Частиною першою статті 304 ГПК України визначено, що ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини першої статті 287 ГПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відтак, ГПК України не передбачено можливості касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", умови прийнятності касаційної скарги за змістом норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах Levages Prestations Services v. France від 23.10.1996; Brualla Gomes de la Torre v. Spain від 19.12.1997).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням викладеного у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засновника ТзОВ ТД "ПродСоюз" ОСОБА_1 на ухвалу Північно-Західного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 у справі № 4/40-Б слід відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки скаржником визначено об`єктом касаційного оскарження судове рішення, яке не підлягає перегляду в касаційному порядку.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 287, 293, 304, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засновника Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "ПродСоюз" ОСОБА_1 на ухвалу Північно-Західного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 у справі № 4/40-Б.

2. Надіслати учасникам справи копію ухвали.

3. Надіслати засновнику Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "ПродСоюз" ОСОБА_1 копію ухвали та оригінал касаційної скарги з доданими до неї матеріалами.

4. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько
Судді В. В. Білоус
Л. Й. Катеринчук