Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/776/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Заголдної Я.В. при секретарі судового засідання Васильєвій О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" (33027, м. Рівне, вул. І. Вишенського, 4, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національна комісія, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (03057 м. Київ, вул. Смоленська, 19, ) про стягнення заборгованості в сумі 71 421 086 грн. 84 коп.

У судове засідання з розгляду справи по суті з`явилися:

- від позивача - Оніщук Василь Миколайович (в режимі ВКЗ)

- від відповідача - Янкевич Людмила Дмитрівна (довіреність № 007.2Др-18-0120 від 02.01.2020 року),

- від третьої особи: не з`явився;

- спеціаліст - Куцелім Агнета Олександрівна (в режимі ВКЗ)

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 15.05.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2019 року на поштову адресу Господарського суду Рівненської області від Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - АТ «Укртрансгаз», позивач, оператор) надійшов позов до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" (далі - АТ «Рівнегаз», відповідач, замовник), у якому позивач просить суд, посилаючись на ст. ст. 526, 530, 536, 612, 625 Цивільного кодексу України, абз. 1 ч. 1 ст. 193, ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, ст. ст. 1, 2, 4, 5, 11, 162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 71 421 086 грн 84 коп. (з яких - 66 921 968 грн 16 коп. - основний борг, 355 852 грн 51 коп. - 3 % річних, 4 143 266 грн 17 коп - пеня).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи та Договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 року (далі Договір) позивачем здійснено розрахунок остаточних обсягів добових небалансів відповідача за кожну газову добу звітного місяця (з березня по червень 2019 року) за процедурою алокації та визначено загальну суму за добові небаланси, а відповідач добровільно не виконав зобов`язання за виставленими позивачем рахунками з оплати добових небалансів природного газу, які на думку позивача мають бути сплачені відповідачем, оскільки заборгованість виникла внаслідок безпідставного відбору відповідачем з газотранспортної системи природного газу у вказані періоди для покриття його власних виробничо-технічних витрат без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06.11.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/776/19, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10.12.2019 року, запропоновано сторонам подати суду: а) позивачу: подати суду будь-які додаткові докази в обґрунтування позовних вимог (у разі їх наявності); б) відповідачу: подати суду відповідно до ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з моменту отримання даної ухвали відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду; в) позивачу: відповідно до ст. 166 ГПК України подати суду відповідь на відзив у 5-денний строк з дня отримання відзиву; одночасно надіслати відповідь на відзив відповідачу та надати суду докази такого скерування відповідачу; г) відповідачу: у строк протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення на відповідь на відзив з урахуванням вимог ст. 167 ГПК України, одночасно надіслати заперечення позивачу та надати суду докази такого скерування позивачу.

29.11.2019 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому АТ «Рівнегаз» просить суд відмовити у задоволенні позову з огляду на його думку на наступне:

- позивач звертається із позовними вимогами, що не охоплюються положеннями Договору, оскільки Договором не врегульований порядок встановлення та оплати добових небалансів, а навпаки - встановлено вичерпний перелік послуг, які позивач може надавати, а відповідач - отримувати та сплачувати, зокрема: послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї;

- у постанову НКРЕКП «Про затвердження Типового договору на транспортування природного газу» № 2497 від 30.09.2015 року були внесені зміни постановою НКРЕКП № 1437 від 27.12.2017 року у т.ч. з встановлення порядку оплати добових небалансів. В порушення вимог п. 17.3 Договору позивач не ініціював внесення змін в договір № від 17.12.2015 року, а звернувся до АТ «Рівнегаз» з пропозицією укласти договір № від 01.08.2018 року, який ніби-то відповідає вимогам Постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2497 (змісту Типового договору). Відтак, позивач в односторонньому порядку припинив дію договору № від 17.12.2015 року, направивши пропозицію укласти новий договір, що підтверджується рішеням по справі № 918/591/18;

- незважаючи на те, що умовами Договору передбачено врегулювання негативного місячного небалансу та надання замовнику у зв`язку з цим послуг балансування у разі неврегулювання відповідачем негативного місячного небалансу - позивач направив відповідачу акти врегулювання щодобових небалансів;

- послуги балансування неналежним чином оформлені позивачем, акти надання послуг містять електронний цифровий підпис замість оригінального підпису представника Оператора ГРС, і оскільки є односторонніми і складеними без участі відповідача то неможливо підтвердити або спростувати інформацію наведену в них;

- позивачем не направлялися на електронну адресу відповідача рахунки-фактури за оригінальним підписом позивача на підставі п. 9.4 Договору, що спростовує позицію позивача про прострочення оплати наданих послуг балансування, в т.ч. числі і через те, що позивачем невірно визначений строк проведення оплати;

- у позовній заяві позивач зазначає, що замовник зобов`язаний оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у строк до 20 числа місяця наступного за звітним, в той час як умовами Договору передбачений інший порядок розрахунків - до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру, який замовник має оплатити у строк, що не перевищує 5 банківських днів;

- нарахування пені та 3 % річних позивачем проводиться за період, який не відповідає умовам Договору ні позовній заяві, а саме - починаючи з 1 числа місяця в якому надавались послуги, вимоги про стягнення пені та 3 % річних є похідними від основного боргу та тому не підлягають задоволенню;

- позивач безпідставно 30.05.2019 року провів перерахунок місячних небалансів відповідача за березень 2019 року на суму 30 630 192 грн 02 коп, хоча за газовий місяць березень 2019 року виставлений акт 03-2019- від 31.03.2019 року на суму 30 039 680 грн 13 коп., оскільки повторне здійснення балансування газу на підставі додаткових або коригуючих актів не передбачене положеннями Договору та Кодексу ГТС.

10.12.2019 року від позивача надійшли: заява про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та клопотання про поновлення строку для подання відповіді на відзив по справі № 918/776/18.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10.12.2019 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 918/776/19 на 30 днів з 05.01.2020 року до 05.02.2020 року включно, поновлено пропущений позивачем процесуальний строк для подання відповіді на відзив, запропоновано сторонам: а) позивачу: відповідно до ст. 166 ГПК України подати суду відповідь на відзив у 5-денний строк з дня отримання даної ухвали; одночасно надіслати відповідь на відзив відповідачу та надати суду докази такого скерування відповідачу; б) відповідачу: у строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення на відповідь на відзив з урахуванням вимог ст. 167 ГПК України, одночасно надіслати заперечення позивачу та надати суду докази такого надіслання позивачу; розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 14.01.2020 року.

09.01.2020 року на поштову адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій АТ «Укртрансгаз» заперечує проти доводів АТ «Рівнегаз» зазначаючи таке:

- порядок встановлення та оплати добових небалансів визначений п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, а відповідач має виконувати вимоги визначені в Кодексі ГТС, подавати газ в точках входу та або/приймати газ у точках виходу, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором, а також здійснювати оплату за отримані послуги (п.2.6 Договору);

- позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за березень-червень 2019 року виявив наявність у відповідача небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату сумарно за звітні місяці: березень, квітень, травень, червень 2019 року;

- розрахунки вартості врегулювання щодобових небалансів зазначені в односторонніх актах врегулювання щодобових небалансів № 03-2019- та Коригуючому акті № 03-2019--05 за березень 2019 року, № 04-2019- за квітень 2019 року, № 05-2019- за травень 2019 року, № 06-2019- за червень 2019 року - у яких зазнчена ціна природнього газу відповідно до якої зроблений розрахунок вартості наданих послуг за добовий небаланс та обсяг небалансу;

- укладаючи Договір позивач та відповідач домовилися в т.ч. щодо порядку надання послуг балансування, визначили зміст таких послуг та механізм визначення обсягу і вартості таких послуг, визначили інші істотні умови таких послуг (коефіцієнт обрахування вартості послуг при певних розмірах небалансу тощо), що вказує на наявність саме домовленості двох сторін - зокрема відповідно до п. 2.1 та 2.2 Договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі ГТС, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором;

- визначення маржинальної ціни продажу, маржинальної ціни придбання й середньозваженої ціни природного газу здійснюється відповідно до Кодексу ГТС, водночас відповідач прийнявши від позивача послуги, погодив порядок визначення обсягу добового небалансу та порядок визначення плати за добовий небаланс;

- оскільки відповідач не виконав зобов`язання з оплати рахунків на оплату за добові небаланси - була нарахована пеня та 3 % річних;

- відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими він заперечує проти позовних вимог, а доводи, аргументи (міркування, припущення) відповідача є безпідставними, необгрунтованими та такими що не спростовують законність і обгрунтованість позовних вимог.

09.01.2020 року на поштову адресу суду від позивача надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Національну комісію, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг.

14.01.2020 року в судовому засіданні оголошено перерву до 22.01.2020 року.

15.01.2020 року відповідачем подано суду заперечення на відповідь на відзив, у яких, зокрема, зазначено, що на думку АТ «Рівнегаз»:

- на позивача покладено обов`язок з визначення у відповідача (як замовника послуги) наявності негативного місячного небалансу та надання останньому у зв`язку з цим послуг балансування у разі неврегулювання відповідачем негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу ГТС;

- позовні вимоги обгрунтовані виключно п. 19 гл. 6 розділу ХІV Кодексу ГТС і позивач безпідставно направляв відповідачу не передбачені Договором акти врегулювання щодобових небалансів, а не акти балансування обсягів природного газу;

- саме з вини позивача Договір № від 17.12.2015 року не відповідає діючій редакції постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року «Про затвердження Типового договору на транспортування природного газу», оскільки позивач в порушення п. 17.3 Договору не ініціював внесення змін у Договір;

- відповідачем не надавалася згода на придбання природного газу в оператора ГТС в обсязі добового небалансу, договору між сторонами який би регулював дані відносини немає;

- документи на підставі яких позивач обгрунтовує свої вимоги про стягнення обсягів добових небалансів (а саме: акти врегулювання щодобових небалансів, довідки № 1 та № 3 про добові небаланси та реєстри файлів, завантажених до інформаційної платформи) є односторонніми та підписані самим позивачем, не є первинними бухгалтерськими документами та не підтверджують факт надання господарської операції;

- розрахунок вартості щодобових небалансів проведено всупереч вимогам Кодексу ГТС щодо визначення ціни, оператор ГТС безпідставно застосував метод розрахунку маржинальної ціни придбання/продажу, передбачений п. 12 гл. 6 розділу ХІV Кодексу ГТС;

- визначення АТ «Укртрансгаз» протягом березня-вересня 2019 року маржинальної ціни у неправомірний спосіб встановлено АМКУ в рамках розгляду подання Департаменту досліджень і розслідувань ринків паливно-енергетичного комплексу та житлово-комунального господарства від 15.11.2019 року № 128-01/4459-П.

22.01.2020 року від відповідача надійшли заперечення на клопотання АТ «Укртрансгаз» про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Національну комісію, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, оскільки на його думку рішення у справі № 918/776/19 не може вплинути на права та інтереси, обов`язки комісії щодо сторони АТ «Укртрансгаз».

22.01.2020 року в судовому засіданні представник позивача підтримав своє клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національну комісію, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, обгрунтовуючи його тим, що саме НКРЕКП є регулятором ринку природного газу, який покликаний забезпечувати ефективну реалізацію державної політики на ринку природного газу у відповідності до встановлених законом завдань та принципів. Позивач стверджував, що рішення по даній справі впливає на права та інтереси НКРЕКП.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення такого клопотання позивача з підстав викладених у своїх запереченнях від 22.01.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.01.2020 року клопотання представника позивача про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг - задоволено, залучено до участі у справі № 918/776/19 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національну комісію, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (03057 м. Київ, вул. Смоленська, 19, код 39369133), зобов`язано позивача надіслати третій особі позов із доданими до нього матеріалами цінним листом з описом вкладення, докази його надсилання надати суду, запропоновано третій особі, надати суду письмові пояснення щодо своєї правової позиції у справі по суті заявлених позовних вимог та відзиву у порядку ст. 168 ГПК України, відкладено підготовче засідання на 04.02.2020 року.

28.01.2020 року від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі у яких, зокрема, вказано, що:

- сторони Договору не домовлялися про придбання/продаж природного газу, що відповідно до п. 6 глави 6 розділу ХІV Кодексу ГТС могло б стати підставою плати за добовий небаланс та відмінність між умовами договору та вимогами Кодексу ГТС в діючій редакції;

- плата до добовий небаланс не є платою за послугу;

- існує кардинальна відмінність між термінами в редакції Кодексу ГТС 2015 року та діючою: «послуга балансування», «дії з врегулювання добового небалансу», «плата за добовий небаланс»;

- послуг балансування (зокрема, добового балансування) АТ «Рівнегаз» у позивача не замовляв, а позивач їх не надавав та не вправі нав`язувати таких в односторонноьму порядку;

- послуги балансування впроваджуються і потрібні постачальникам природного газу, а не операторам газорозподільних мереж;

- наявність точки виходу на межі ГРМ виключає її з зони балансування Оператора ГРМ, ГРМ не входить в зону балансування оператора газотранспортної системи, позивач не має права без згоди оператора ГРМ балансувати його систему, правила балансування системи прописані в Кодексі ГТС не розповсюджуються на Операторів ГРМ, а газорозподільні мережі (системи) не інтегровані в зону балансування Оператора ГТС;

- позивач не надав первинних документів, що свідчили б про реальність вчинення балансуючих дій кожної газової доби;

- односторонні акти позивача не містять відомостей про джерела внесення в них інформації, коригуючі акти ставлять під сумнів правдивість основних актів, позивач не має права складати коригуючі акти про надані послуги;

- інформаційна платформа оператора ГТС на якій учасники ринку мали б вчиняти щодобові балансуючі дії в період до 20.05.2019 року не виконувала своїх функцій належним чином по відношенню до оператора ГРМ, тому в оператора ГТС в цей період не було передбаченого законодавством інструменту для вчинення щодобових балансуючих дій по відношенню до оператора ГРМ. Це підтверджується рішенням Господарського суду Одеської області від 17.12.2019 року у справі № 916/2467/19, у якому відображено пояснення третьої особи - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг: за результатами проведення позапланової перевірки було складено акт позапланової перевірки від 19.04.2019 №161, в якому встановлено, що «особистий кабінет Оператора ГРМ в інформаційній платформі не містить вкладку «Створити номінацію», що не дає можливості оператору ГРМ подати номінацію у разі закупівлі природного газу для власних виробничо-технічних потреб та для покриття фактичних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ у власника природного газу у віртуальній торговій точці, що не відповідає вимогам абзацу першого пункту 2 глави 3 розділу IV Кодексу TTC, а саме інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом». У зв`язку із зазначеним, НКРЕКП було прийнято постанову НКРЕКП №664 від 26.04.2019 «Про здійснення заходів державного регулювання до AT «Укртрансгаз» відповідно до положень якої AT «Укртрансгаз» мало до 20.05.2019 привести свої дії у відповідність до вимог Кодексу ГТС;

- позивач не надав жодних доказів, що сприяв учасникам ринку в торгівлі балансуючим (гнучким) газом;

- український оператор ГТС не забезпечив щодобової торгівлі газом на своїй інформаційній платформі, внаслідок чого ринок балансування не може працювати належним чином, а на замовників послуг з транспортування покладається непропорційно великий тягар у вигляді щодобового пошуку клієнтів для купівлі-продажу дефіциту чи надлишку природного газу;

- позивач визначив вартість щодобових небалансів у спірному періоді на підставі цін, значно вищих ринкових, що свідчить про зловживання ним правом як суб`єкта природньої монополії.

04.02.2020 року від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів надсилання третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача позову із доданими до нього матеріалами, а також копії відповіді на відзив.

04.02.2020 року від позивача надійшли письмові пояснення у справі, у яких позивач наполягає на задоволенні позовних вимог та, зокрема:

- вказує на порушення відповідачем умов п. 2.6 Договору та п. 19 глави 6 розділу ХІV Кодексу ГТС, що передбачають порядок виконання замовником послуг транспортування обов`язку з оплати вартості щодобових негативних небалансів, а також порушення прав та інтересів позивача як кредитора у спірних правовідносинах;

- зазначає, що оскільки відсутні рішення Антимонопольного комітету України про порушення АТ «Укртрансгаз» законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку шляхом визначення ціни закупівлі більшої ніж ринкова, - то твердження відповідача про вказані зловживання позивачем є безпідставними;

- вказує, що правовою підставою для оплати щодобових небалансів є рахунок на оплату за добовий небаланс, який оператор газотронної системи до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику послуг транспортування природного газу - матеріали справи містять докази надсилання позивачем відповідачу таких рахунків (додатки 3, 7 до позовної заяви).

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.02.2020 року відкладено підготовче засідання на 11.02.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11.02.2020 року закрито підготовче провадження у справі № 918/776/19, призначено справу до судового розгляду по суті на 03.03.2020 року.

02.03.020 року від відповідача надійшов лист про долучення до матеріалів справи судової практики, яка склалась при розгляді аналогічної категорії спорів.

03.03.2020 року від відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату і час.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 03.03.2020 року оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду справи № 918/776/19 по суті до 24.03.2020 року.

19.03.2020 року від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з 24.03.2020 року на іншу дату у зв`язку із введенням на усій території України карантину.

24.03.2020 року від відповідача надійшли:

- лист про відкладення розгляду справи з 24.03.2020 року на іншу дату у зв`язку із введенням на усій території України карантину;

- лист про долучення до матеріалів справи судової практики, яка склалась при розгляді аналогічної категорії спорів.

У судовому засіданні 24.03.2020 року судом встановлено, що учасники справи у судове засідання з розгляду справи по суті не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення даного судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.03.2020 року з метою дотримання положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 та забезпечення безпеки для життя і здоров`я учасників справи відкладено судове засідання з розгляду справи № 918/776/19 по суті та постановлено, що про дату і час судового засідання з розгляду справи № 918/776/19 по суті учасники справи будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14.04.2020 року постановлено справу № 918/776/19 призначити до судового розгляду по суті на 27.04.2020 року.

24.04.2020 року на офіційну електронну пошту Господарського суду від позивача надійшли письмові пояснення від 24.04.2020 року, у яких позивач:

- вказує, що на його думку суб`єкти ринку природного газу, уклавши з оператором газотранспортної системи договір транспортування природного газу та визначивши згідно додатку 1 до Кодексу ГТС, який є невід`ємною частиною такого договору, уповноважених осіб, які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи), - вчинили правочин, який є підставою для виникнення відповідних цивільних прав та обов`язків у сфері транспортування природного газу за наслідком вчинення цивільних прав та обов`язків у сфері транспортування природного газу за наслідком вчинення такими уповноваженими особами користувача платформи дій, спрямованих на замовлення, надання та супроводження послуг транспортування природного газу, в тому числі в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також інших дій передбачених Кодексом ГТС;

- вказує на обов`язок операторів газорозподільних систем передбачений п. 5 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС та п. 2 глави 3 розділу ХІІ Кодексу ГТС, п. 4 глави 1 розділу ХІІ Кодексу ГТС;

- роз`яснює алгоритми, закладені до інформаційної платформи для здійснення алокації та розрахунку небалансу;

- стверджує про коректність та достовірність розрахунків на інформаційній платформі, на підставі яких оператор ГТС складає односторонній акт врегулювання добових небалансів;

- робить висновок, що на його думку законодавцем чітко передбачено, що вчинення дій із врегулювання небалансів є по суті правочин із купівлі-продажу, зобов`язанням, сторонами якого є продавець та покупець, при цьому покликається на п. 9.1. Типового договору транспортування природного газу із змінами, внесеними постановою НКРЕКП № 1437 від 27.12.2017 року;

- підкреслює, що у разі виникнення у оператора газорозподільної системи щодобових негативних небалансів, він згідно прямих норм Цивільного кодексу України та Кодексу газотранспортної системи, як актів цивільного законодавства, а також юридичних фактів - правовстановлюючих дій уповноважених осіб оператора газорозподільної системи, які мають право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи), що підтверджують господарські операції із щодобового відбору (споживання) природного газу з газотранспортної системи споживачами в зоні ліцензійної діяльності оператора та/або для власних виробничо-технологічних витрат такого оператора в зазначених обсягах, що в сукупності є підставою виникнення цивільних обов`язків із врегулювання щодобових негативних небалансів шляхом купівлі у оператора газотранспортної системи обсягу газу, що дорівнює обсягу таких небалансів та здійснення плати за такі щодобові негативні небаланси у порядку та строким, передбачені п. 19 глави 6 розділу ХІV Кодексу ГТС, - зобов`язаний виконати таке зобов`язання належним чином.

27.04.2020 року на поштову адресу суду надійшов оригінал письмових пояснень позивача від 24.04.2020 року.

27.04.2020 року на офіційну електронну пошту Господарського суду від позивача та від відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням на усій території України карантину до 11.05.2020 року.

27.04.2020 року від відповідача через віддл канцелярії та документального забезпечення надійшов оригінал клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 27.04.2020 року відкладено судове засідання з розгляду справи № 918/776/19 по суті на 13.05.2020 року.

07.05.2020 року на офіційну електронну адресу господарського суду від представника Акціонерного товариства "Укртрансгаз" надійшло клопотання про проведення наступних судових засідань з розгляду справи по суті в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 07.05.2020 року задоволено клопотання представника АТ "Укртрансгаз" про проведення судового засідання з розгляду справи по суті в режимі відеоконференції, доручено забезпечити проведення судового засідання з розгляду справи по суті в режимі відеоконференції в Подільському районному суді м. Києва, зал свідок, постановлено, що судове засідання призначене на 13.05.2020 року о 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції відбудеться 13.05.2020 року о 12 год. 00 хв.

08.05.2020 року на офіційну електронну адресу Господарського суду Рівненської від представника АТ "Укртрансгаз" надійшло клопотання про виклик у судове засідання спеціаліста та дозволити приймати йому участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13.05.2020 року задоволено клопотання Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про виклик у судове засідання спеціаліста Куцелім Агнету Олександрівну для її участі у дослідженні електронних доказів та дозволено їй брати участь в судовому засіданні з розгляду справи № 918/776/19 по суті в режимі відеоконференції, оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду справи № 918/776/19 по суті на 15.05.2020 року, задоволено клопотання представника Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про проведення судового засідання з розгляду справи по суті в режимі відеоконференції, доручено забезпечення проведення судового засідання з розгляду справи по суті в режимі відеоконференції Подільському районному суді м. Києва, зал свідок.

15.05.2020 року судом встановлено, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національна комісія, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг - у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про час, дату та місце проведення судового засідання, причини неявки суду не повідомила, правом на подання письмових пояснень з приводу позовних вимог не скористалася.

У судовому засіданні 15.05.2020 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив, письмових поясненнях від 03.02.2020 року, письмових поясненнях від 24.04.2020 року та письмових поясненнях від 24.04.2020 року.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив, додаткових поясненнях від 24.01.2020 року, листі про долучення до матеріалів справи судової практики від 24.03.2020 року.

Також суд заслухав пояснення спеціаліста Куцелім Агнети Олександрівни , яка викликалася для участі у дослідженні електронних доказів.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Судом дослідженя у судовому засіданні з розгляду справи по суті 13.05.2020 року та 15.05.2020 року докази, що долучені учасниками справи до матеріалів справи, в тому числі електронні докази, що розміщені на диску, який до позовної заяви долучив позивач.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2497 було затверджено типову форму договору транспортування природного газу, за яким оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Додатком до постанови НКРЕКП № 2497 від 30.09.2015 року є типовий договір транспортування природного газу та додатки до нього, а саме: додаток 1 - розподіл потужності, додаток 2 - розподіл потужності з обмеженнями, додаток 3 - перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

З матеріалів справи вбачається, що 17.12.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» (далі - оператор) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню і газифікації «Рівнегаз» (далі - замовник) укладено Договір транспортування природного газу № від 17.12.2015 року, що відповідає умовам типового договору, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2497.

26.05.2016 року замовник повідомив оператора про зміну свого місцезнаходження у зв`язку з перейменування вулиці Білякова на Івана Вишенського та вважати юридичною адресою замовника 33027, м. Рівне, вул. І. Вишенського, 4.

Невід`ємною частиною Договору є лист-повідомлення Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» № 1001вих-17-6155 від 28.11.2017 року з якого вбачається, що у зв`язку із реорганізацією Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» змінюються реквізити розділу ХХІІ Договору, та оператором вважати Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» в особі філії «Оператор газотранспортної системи України».

Невід`ємною частиною Договору є лист Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Оператор газотранспортної системи України» № ТSOвих-18-1482 від 14.06.2018 року з якого вбачається, що у зв`язку зі зміною типу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» з публічного на приватне змінилася назва Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» за цим Договором на Акціонерне товариство «Укртрансгаз».

Невід`ємною частиною Договору є лист-повідомлення Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Оператор газотранспортної системи України» № ТSOвих-18-1633 від 25.06.2018 року з якого вбачається, що у зв`язку зі зміною найменування філії Акціонерного товариства «Укртрансгаз» змінюються реквізити розділу ХХІІ Договору, та оператором вважати Акціонерне товариство «Укртрансгаз» в особі філії «Оператор газотранспортної системи України» Акціонерного товариства «Укртрансгаз».

27.05.2019 року замовник листом № 33003.1-С-2776-0519 повідомив оператора про те, що з 22.05.2019 року змінено тип та назву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Рівнегаз» на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз».

Відповідно до п.п. 2.1-2.8 Договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 року оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених у цьому Договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому Договорі вартість таких послуг. Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором. Послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування). Обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього Договору. Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу. Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі. Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів. Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

Розділом 3 Договору встановлено, що оператор зобов`язаний: своєчасно надавати послуги належної якості; розміщувати на своєму веб-сайті чинні тарифи, вартість послуг балансування, Типовий договір транспортування природного газу і Кодекс; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від замовника відповідно до умов, встановлених Кодексом; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; оприлюднювати інформацію, що стосується прав замовника на розподіл потужності, впровадження системних обмежень у випадку аварій та перебоїв у функціонуванні газотранспортної системи, та іншу інформацію, що передбачена Кодексом; виконувати інші обов`язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України; повідомляти замовника про зміну умов, які стали підставою для укладення цього договору; здійснити додаткову оплату замовнику у разі недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в точках виходу з газотранспортної системи, в порядку, визначеному цим договором. Оператор має право: своєчасно отримувати від замовника плату за надані послуги; на безперешкодний та безкоштовний доступ на територію та земельну ділянку замовника, де розташоване його газове обладнання та/або комерційний вузол обліку газу, для виконання своїх обов`язків, передбачених Кодексом та чинним законодавством; обмежувати або припиняти транспортування природного газу у випадках, передбачених цим договором та Кодексом; отримувати оперативну інформацію від замовника на запит своєї диспетчерської служби; стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором; користуватися іншими правами, передбаченими цим договором та чинним законодавством України, для забезпечення належного надання послуг, а також для виконання обов`язків оператора газотранспортної системи.

Відповідно до розділу 4 договору замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; надати оператору фінансове забезпечення в порядку, встановленому у Кодексі та цьому договорі; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та кодексом; негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби оператора; вчасно врегульовувати небаланси; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; повідомляти оператора про зміну умов, які стали підставою для укладення цього договору; забезпечити можливість цілодобового зв`язку оператора з представниками замовника, зазначеними в цьому договорі; здійснити додаткову оплату оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором. Замовник має право: отримувати від оператора послуги належної якості та в обумовлені цим договором строки; замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям; отримувати від оператора всю необхідну інформацію щодо роботи газотранспортної системи, від якої залежить належне виконання замовником своїх зобов`язань за цим договором; передати права щодо доступу до газотранспортної системи, які він набуває за цим договором, іншим суб`єктам ринку природного газу за умови повідомлення про це оператора у порядку і строки, передбачені Кодексом та цим договором; отримувати плату за недотримання вимог щодо якості газу, який передається оператором з газотранспортної системи, в порядку, визначеному цим договором; користуватися іншими правами, передбаченими договором та чинним законодавством України; у разі фізичного підключення до газотранспортної системи - на безперешкодний та безкоштовний доступ в порядку, визначеному Кодексом, на територію та земельну ділянку оператора, де розміщені місця відбору проб газу та/або комерційні вузли обліку газу, за якими здійснюється замовлення послуг.

Згідно з розділами 5 - 7 порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюються сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього договору. Якість газу має відповідати вимогам щодо норм якості газу, фізико-хімічних показників та інших характеристик (ФХП), визначених у Кодексі та нормативно-правових актах і відповідних стандартах, на які Кодекс містить посилання. За порушення вимог щодо якості газу, який подається в газотранспортну систему оператора або передається з неї оператором, стягується додаткова плата, визначена умовами цього договору. Окремим додатком 3 до цього договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи / прямим споживачем / газовидобувним підприємством / виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника. На кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу (ВОГ), його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки (ЗВТ).

Оператор забезпечує наявність відповідних потужностей в точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності). Розподіл потужності здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу. Надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється у порядку, встановленому Кодексом. Форми номінацій і реномінацій оприлюднюються оператором на його офіційному веб-сайті.

Вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом. Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www.utg.ua. Тарифи, передбачені пунктом 7.1 цього розділу, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього договору.

Розділ 8 Договору визначає вартість та порядок розрахунків за договірну потужність.

У відповідності до розділу 9 договору сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до 12 числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс Замовника визначається відповідно до Кодексу. Вартість послуг балансування за газовий місяць визнчається на підставі даних про негативний місяний небаланс замовника за формулою Вбалансування = БЦГ Ч К ЧQбг, де

БЦГ - базова ціна газу;

Qбг - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування;

К - коефіцієнт компансації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5 % від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті. Оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів. Розбіжності щодо вартості послуг балансування підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість послуг балансування, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений п. 9.4 цього Договору, визначається за даними оператора.

10-й розділ Договору регулює визначення додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу.

11-й розділ Договору встановлює порядок оформлення актів наданих послуг та актів звіряння розрахунків.

Фінансове забезпечення сторони Договору узгодили у розділі 12.

Відповідальність сторін погоджена у розділі 13 Договору.

14-й роздл регулює форс-мажор у правовідносинах між сторонами.

15-й розділ Договору визначає припинення та обмеження транспортування природного газу.

16-й розділ Договору - врегулювання спорів.

17-й розділ Договору встановлює внесення змін, строк дії договору. Зокрема, згідно з п. 17.1 цей Договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31.12.2016 року, умови Договору застосовуються до відносин Сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2015 року. Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

У відповідності до п. 17.3 Договору у разі внесення та затвердження Регулятором змін до Типового договору транспортування природного газу Сторони зобов`язуються протягом місяця внести відповідні зміни до цього Договору.

29.11.2017 року до Договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 року сторонами укладено додаткову угоду № 1, якою виклали п. п. 8.2., 8.4 розділу 8, п. 9.4 розділу 9, п. п. 10.4, 10.5 розділу 10 у новій редакції.

Згідно з п. 3 Додаткової угоди № 1 від 29.11.2017 року пункт 9.4 розділу 9 викладено у такі редакції:

«Оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник, крім вартості послуг, вказаних в абзаці 2 цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2005 року № 20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.».

Зазначений договір з додатковою угодою № 1 підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відтисками печаток останніх, на час розгляду справи доказів недійсності договору, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

Судом встановлено із наявних матеріалів справи, що Додатків № 1, 2, 3 до Договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 року сторонами до матеріалів справи не додано.

При цьому у п. 2.4 Договору сторони визначили, що обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням Додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або Додатка 2 (транспортування) до цього Договору, таким чином врегулювавши порядок документального підтвердження факту надання певних послуг за договором.

Також позивач та відповідач дійшли згоди, що Додаток 3 укладається у випадку, коли Замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

На запитання суду чи укладалися Додатки № 1, 2, 3 до Договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 року представник позивача відповів, що у нього відсутня вказана інформація.

Учасники справи не вказали суду на жодні об`єктивні причини неподання Додатків № 1, 2, 3 до Договору до господарського суду по справі № 918/776/19.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні Додатки 1, 2, 3 до договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 року, позивачем не доведено, чи узгоджено сторонами: розподіл потужності (Додаток 1) та транспортування (Додаток 2) та перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника (Додаток 3).

Проаналізувавши правову природу Договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 року господарський суд дійшов висновку про наявність у сторін на момент його підписання наміру врегулювати свої відносини в сфері надання таких послуг:

- послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (розподіл потужності);

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (транспортування);

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (балансування).

Щодо Додатків до договору № від 17.12.2015 року, суд зазначає, що їх обов`язковість та невід`ємність до договору визначена п. 2.8 Договору, і тому обставина їх непідписання/неузгодження/відсутності між сторонами є такою, що ставить під сумнів факт узгодження сторонами всіх суттєвих умов договору щодо кожної послуги, яка має надаватись за таким договором.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини на підставі договору транспортування природного газу, регулювання яких здійснюється нормами Закону України «Про ринок природного газу», ЦК України, ГК України, Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 2493 від 30.09.2015 року.

Позивач - АТ «Укртрансгаз» звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з відповідача - АТ «Рівнегаз» заборгованості по обсягах добових небалансів природного газу за кожну газову добу звітного місяця (з березня по червень 2019 року) визначених за процедурою алокації на підставі п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи та Договору, яка виникла на думку позивача внаслідок безпідставного відбору відповідачем з газотранспортної системи природного газу у вказані періоди для покриття його власних виробничо-технічних витрат без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи.

Плата за добовий небаланс - це сума коштів, яку замовник послуг транспортування сплачує або отримує відповідно до розміру добового небалансу (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Небаланс - різниця між обсягами природного газу поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Так, позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за березень, квітень, травень, червень 2019 року виявив наявність у відповідача небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі добові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць.

Позивач виставляв відповідачу рахунки на оплату за добові небаланси за березень, квітень, травень, червень 2019 року на загальну суму 66 921 968 грн 16 коп., які АТ «Рівнегаз» не оплатив, чим на думку позивача порушив п. 2.6 Договору та п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, а також інтереси та права позивача як кредитора у спірних правовідносинах.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до господарського суду у зв`язку з простроченням відповідачем зобов`язання з оплати рахунків за добові небаланси, крім цього позивач нарахував відповідачу станом на 24.07.2019 року пеню у розмірі 4 143 266 грн 17 коп. та 3 % річних у розмірі 355 852 грн 51 коп.

При цьому на підтвердження наявності обсягів добових небалансів позивач посилається на такі докази: односторонньо підписані АТ «Укртрансгаз»:

- акт № 03-2019- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць березень 2019 року від 31.03.2019 року, коригуючий акт №03-2019--05 врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць березень 2019 року до акту № 03-2019- від 31.03.2019 року від 30.05.2019 року;

- акт № 04-2019- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць квітень 2019 року від 30.04.2019 року,

- акт № 05-2019- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць травень 2019 року від 31.05.2019,

- акт № 06-2019- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць червень 2019 року від 30.06.2019 року;

- довідки № 1 про добові небаланси АТ «Рівнегаз», що виникли внаслідок відбору природного газу для витрат оператора газорозподільної системи за березень, квітень, травень, червень 2019 року;

- довідки № 3 про добові небаланси АТ «Рівнегаз» за березень, квітень, травень, червень 2019 року;

- реєстри файлів завантаження до Інформаційної платформи АТ «Рівнегаз» форма 2 за березень , квітень, травень, червень 2019 (форма 2 - це інформація про попередні та остаточні прогнози відборів/споживання природного газу споживачами, що не вимірюється щодобово, і відбори/споживання природного газу споживачами, що вимірюються щодобово (протягом доби))

- реєстри файлів завантаження до Інформаційної платформи АТ «Рівнегаз» форма 3 за березень , квітень, травень, червень 2019 (форма 3 - це інформація про фактичний місячний відбір/споживання, якого не вимірюється щодобово, та/або щодо яких було змінено режим нарахування відбору/споживання природного газу)

- реєстри файлів завантаження до Інформаційної платформи АТ «Рівнегаз» форма 4 за березень , квітень, травень, червень 2019 (форма 4 - це інформація про операторів газорозподільних систем (за їх наявності), яким природний газ передається з його газорозподільної системи, з визначенням місць підключення таких операторів та про об`єм/обсяг приймання-передачі природнього газу з однієї газорозподільної зони в іншу);

- двосторонньо підписані акти приймання-передачі природного газу оформлені між АТ «Укртрансгаз» та АТ «Рівнегаз» за березень-травень 2019 року.

Позивачем до позовної заяви додано DVD-R диск як електронний доказ, на якому розміщено вищевказані документи форм 2 та 3, які оформлені на папері.

Як вбачається з матеріалів справи, двосторонньо підписані акти приймання-передачі природного газу оформлені між АТ «Укртрансгаз» та АТ «Рівнегаз» за березень 2019 року від 01.04.2019 року, квітень 2019 року від 01.05.2019 року, травень 2019 року від 01.06.2019 року, червень 2019 року від 01.07.2019 року без посилання на договір № від 17.12.2015 року, та за поясненнями позивача підтверджують заявлені у справі позовні вимоги.

Позивач вказує, що направляв відповідачу рахунки на оплату добових небалансів з встановлення строків їх оплати до 20 числа місяця наступного за газовим а саме:

- рахунок № 03-2019- від 31.03.2019 року на оплату за добовий небаланс за березень 2019 року на загальну суму 30 039 680 грн 13 коп.;

- рахунок № 04-2019- від 30.04.2019 року на оплату за добовий небаланс за квітень 2019 року на загальну суму 17 517 828 грн 98 коп.;

- рахунок № 05-2019- від 31.05.2019 року на оплату за добовий небаланс за травень 2019 року на загальну суму 12 006 796 грн 71 коп.;

- рахунок № 06-2019- від 30.06.2019 року на оплату за добовий небаланс за червень 2019 року на загальну суму 6 767 150 грн 45 коп.;

До матеріалів позовної заяви справи позивачем долучено реєстри файлів відправлених з Інформаційної платформи філії «Оператор ГТС України «АТ «Укртрансгаз» за березень-травень, червень 2019 року (АКТ врегулювання добових небалансів за газови місяць, рахунок).

Судом встановлено, що предметом доказування у даній справі № 918/776/19 є обставини документального обліку заявлених у справі послуг балансування.

Послуги балансування, які визначені в розділі 9 договору, з одного боку, відповідають редакції типового договору, узгодженого НКРЕКП, з іншого боку - в межах судового спору, пов`язаного зі стягненням їх вартості - позивач має обов`язок довести суду належними та допустимими доказами обставини надання/ненадання ним відповідачу таких послуг, обставини обсягу та вартості газу, який він просить суд стягнути з відповідача в таких правовідносинах в судовому порядку.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив, додаткових поясненнях від 24.01.2020 року та лист від 24.03.2020 року про долучення до матеріалів справи судової практики, яка склалась при розгляді аналогічної категорії спорів.

Зокрема, відповідач з позицією позивача не погоджується зазначаючи, що 01.03.2019 року постановою НКРЕКП від 27.12.2017 року № 1437 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП щодо впровадження добового балансування на ринку природного газу та процедури розробки, подання і затвердження Плану розвитку газотранспортної системи на наступні 10 років» відбулося запровадження добового балансування на ринку природного газу України. Перехід на добове балансування передбачає, що взаємодія між оператором газотранспортної системи, постачальниками, операторами газорозподільних систем і споживачами здійснюється виключно через інформаційну платформу оператора ГТС. Пунктом 11 вказаної постанови НКРЕКП від 27.12.2017 №1437 передбачено обов`язок оператора газотранспортної системи (позивача) з 01.08.2018 року надавати послуги транспортування природного газу на підставі договору транспортування природного газу, укладеного відповідно до типового договору транспортування природного газу зі змінами, затвердженими цією постановою. В даній редакції типового договору передбачений, в тому числі порядок оплати добових небалансів.

Також відповідач наголосив, що в порушення вимог п. 17.3 Договору позивач не ініціював внесення змін в договір № від 17.12.2015 року, а звернувся до АТ «Рівнегаз» з пропозицією укласти договір № від 01.08.2018 року, який ніби-то відповідає вимогам Постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2497 (змісту Типового договору). Відтак, позивач в односторонньому порядку припинив дію договору № від 17.12.2015 року, направивши пропозицію укласти новий договір, що підтверджується рішенням у справі № 918/591/18.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Господарського суду Рівненської області від 16.01.2019 року у справі № 918/591/18 встановлено:

- АТ «Укратрансгаз» направлено АТ «Рівнегаз» для погодження та підписання проект договору на транспортування природного газу № від 01.08.2018 року у двох примірниках в редакції, яка відповідає типовому договору, що затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2497 від 30.09.2015 року;

- 20.08.2018 року на адресу позивача надійшла заява № Rv007.1-ЛВ-3854-0818 про укладення договору транспортування природного газу разом з якою відповідачем направлено позивачу один примірник договору № від 01.08.2018 року підписаного уповноваженою особою відповідача з протоколом розбіжностей до договору на транспортування природного газу від 01.08.2018 року в двох примірниках.

- протокол розбіжностей від 01.08.2018 року до договору транспортування природного газу № від 01.08.2018 року складено у зв`язку з незгодою відповідача з запропонованою редакцією п. 9.3. договору транспортування природного газу;

- зі змісту проекту договору транспортування природного газу № від 01.08.2018 року, протоколу розбіжностей від 01.08.2018 року вбачається, що неврегульованими між позивачем та відповідачем є лише питання щодо визначення процедури за якою буде проводитись оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам;

- позивач не погодившись із запропонованими відповідачем змінами викладеним в протоколі розбіжностей, звернувся до господарського суду Рівненської області з позовною заявою в якій просив суд визнати запропонований до підписання договір про транспортування природного газу укладеним в редакції позивача.

Зважаючи, зокрема на те, що умови договору, окрім спірного (п.9.3.), у сторін не викликають заперечень, а також можливість викладення спірного пункту договору у новій редакції, шляхом внесення змін до Типового договору транспортування природного газу самим регулятором, в тому числі, зважаючи на існування обєктивної можливості у сторін після прийняття відповідних змін регулятором внести такі зміни до договору на підставі п. 17.3. його положень, у задоволенні позовних вимог про визнання договору про транспортування природного газу № від 01.08.2018 року укладеним в редакції АТ "Укртрансгаз", що відповідає типовий формі договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.15 року №2497, на умовах запропонованих позивачем, - рішенням Господарського суду Рівненської області від 16.01.2019 року у справі № 918/591/18 у задоволенні позову відмовлено.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, відповідач, враховуючи умови укладеного між сторонами Договору № від 17.12.2015 року та вимоги чинного законодавства, вважає, що на позивача покладено обов`язок з визначення у відповідача, як замовника послуги, наявності негативного місячного небалансу та надання останньому у зв`язку з цим послуг балансування у разі неврегулювання відповідачем негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Також незважаючи на те, що умовами Договору передбачено врегулювання негативного місячного небалансу, - позивачем в порушення умов Договору направлено акти врегулювання щодобових небалансів № 03-2019- за березень 2019 року, № 04-2019- за квітень 2019 року, № 05-2019- за травень 2019 року, № 06-2019- за червень 2019 року, коригуючий акт №03-2019--05 врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць березень 2019 року до акту № 03-2019- від 31.03.2019 року від 30.05.2019 року.

Однак, судом встановлено, що саме в редакції вищевказаного Договору транспортування природного газу № від 01.08.2018 року було визначено порядок оплати у разі виникнення у замовника добового небалансу, а в діючому чинному Договорі транспортування природного газу № від 17.12.2015 року відсутній порядок оплати за добові небаланси.

Також позивач вказує, що оператори газорозподільних систем відповідно до вимог цього Кодексу та за формами оператора газотранспортної системи, погодженими з Регулятором, повинні вносити до інформаційної платформи інформацію, зокрема: визначену підпунктами 1, 2, 5 - 8 пункту 2 цієї глави, по всіх споживачах, підключених до газорозподільної системи; дані щодо операторів газорозподільних систем (за їх наявності), яким природний газ передається з газорозподільної системи, з визначенням місць підключення таких операторів; дані щодо газовидобувних підприємств (за їх наявності), промислові газопроводи яких безпосередньо підключені до газорозподільної системи.

Однак, суд не приймає до уваги вказані обгрунування, оскільки такий обов`язок операторів газорозподільних систем передбачений п. 5 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС виник лише після винесення постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП щодо впровадження добового балансування на ринку природного газу та процедури розробки, подання і затвердження Плану розвитку газотранспортної системи на наступні 10 років" від 27.12.2017 року № 1437, а Договір між сторонами укладено 17.12.2015 року і в подальшому не приведено у відповідність до вказаної норми.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Правове регулювання взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється Кодексом газотранспортної системи, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, а також положеннями Закону України "Про ринок природного газу", Цивільного та Господарського кодексів України.

Пунктами 7, 45 ч.1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу; транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

В силу приписів ч.ч. 1, 2 ст. 32 Закону України "Про ринок природного газу", транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор газотранспортної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

Регламентом функціонування газотранспортної системи України є Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015. Кодекс також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України.

Відповідно до пункту 4 глави 3 розділу І Кодексу газотранспортної системи експлуатацію газотранспортної системи здійснює виключно оператор газотранспортної системи.

Згідно з абз.36 п.5 гл. 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).

Разом з тим, п. 5 гл. 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи визначено, що:

алокація - підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об`єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), що здійснюється відповідно до вимог розділу ХІІ цього Кодексу;

базова ціна газу (далі БЦГ) ціна природного газу, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи на основі витрат на закупівлю, транспортування та зберігання природного газу;

балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування;

місце приєднання (точка приєднання) запроектована або існуюча межа балансової належності об`єктів замовника приєднання;

місячна номінація заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом місяця в розрізі кожної доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності);

небаланс - це різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації;

несанкціонований відбір природного газу відбір природного газу: за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період; без укладення відповідного договору з постачальником; шляхом самовільного під`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу;

номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності);

розподіл потужності частина договору транспортування, яка визначає порядок та умови надання і реалізації права на користування договірною потужністю, яке надається замовнику транспортування у визначеній точці входу або точці виходу.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газотранспортної системи є юридичною особою, яка не є складовою вертикально інтегрованої організації і здійснює свою господарську діяльність незалежно від діяльності з видобутку, розподілу, постачання природного газу, діяльності оптових продавців. Оператор газотранспортної системи не може провадити діяльність з видобутку, розподілу або постачання природного газу.

Отже, нормами чинного законодавства визначено, що транспортування природного газу може здійснюватись лише в межах газотранспортної системи, на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.

Як вже було зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За ч.4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 180 ГК України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

За змістом розділу ІІ договору № від 17.12.2015 року предметом договору транспортування природного газу є надання послуг; послуги, які можуть бути надані за цим договором включають:

- послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (розподіл потужності);

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (транспортування);

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (балансування).

Такі послуги надаються оператором на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

В свою чергу п. 1 глави 2 розділу ХІІ Кодексу газотранспортної системи в редакції від 28.04.2017 встановлено, що алокація обсягів природного газу по точці входу до газотранспортної системи здійснюється оператором газотранспортної системи з урахуванням підтверджених номінацій по цій точці.

З огляду на вищевикладене, з 28.04.2017 року обов`язок здійснення алокації по точках виходу з газотранспортної системи було покладено на АТ "Укртрансгаз".

Пунктом 2.4 Договору сторони визначили, що обсяг послуг, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або Додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями).

Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони підписуючи Договір до вчинення будь-яких обрахувань та документальних підтверджень послуг балансування за договором (якщо б такі надавались) у період з березня по червень 2019 року, висловили намір документально підтверджувати надання всіх послуг за договором № від 17.12.2015 року у разі їх надання.

Відсутність вказаних додатків, і зокрема Додатку 3, вказує на неузгодженість сторонами при підписанні договору № від 17.12.2015 року, переліку комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу та їх характеристик: назв ПППГ (ГРС, ПВВГ), місця встановлення та типу ВОГ (до/після вузла редукування), Pmax абсолютного (МПа), максимальної витрати (об`єму) газу комерційним вузлом обліку за добу за стандартних умов, реквізитів Акта розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін (№, дата), як це передбачено Додатками до типового договору.

За умов неукладення/неподання сторонами Додатків 1, 2, 3, та за умов неузгодження сторонами своїх дій можливий факт виконання Договору № від 17.12.2015 року в частині послуг балансування, як-то, підписання додатків на послуги балансування або інший належний облік факту надання таких послуг та купівлі/продажу позивачем відповідачу газу на визначені ним обсяги, створюють підстави для висновку, що правова природа спірних правовідносин зводиться не до стягнення плат за Договором, оскільки факту наявності у відповідача договірних зобов`язань у визначених позивачем обсягах та вартості позивачем суду не доведено.

Оцінюючи всі наявні докази в їх сукупності, з урахуванням обраних позивачем предмету та підстав позовних вимог у даній справі, суд дійшов висновку про недоведенність позивачем заявлених позовних вимог та відповідну відсутність підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Умовами договору № від 17.12.2015 року передбачена певна послідовність дій сторін договору у разі надання певного виду обумовлених договором послуг. Так, у спірних правовідносинах господарський суд вбачає, що сторони мали намір керуватись у своїх діях наступним:

- позивач до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає відповідачу на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Відповідач, крім вартості послуг вказаних у абзаці другому даного пункту, зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5-ти банківських днів.

- замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг, в т.ч. і щодо балансування, яке було перелічено в умовах договору;

- оператор має право, зокрема, своєчасно отримувати від замовника плату за надані послуги, а також на безперешкодний та безкоштовний доступ на територію та земельну ділянку замовника, де розташоване його газове обладнання та/або комерційний вузол обліку газу, для виконання своїх обов`язків, передбачених Кодексом та чинним законодавством;

- перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника, визначається окремим додатком 3 до договору, який є невід`ємною частиною договору;

- в Додатку 3 до договору сторони мають передбачити і максимальну витрату (об`єму) газу комерційним вузлом обліку за добу за стандартних умов;

- сторони визначили, що таким підтверджуючим документом, зокрема, щодо послуг балансування є відповідний додаток до договору, що підписується сторонами.

Надані позивачем акти приймання-передачі природного газу підписані без посилання на договір № від 17.12.2015 року та не передбачають обліку такої послуги як балансування у визначені періоди.

Проаналізувавши наявні матеріали справи для суду відповідно виявляється неможливим перевірити, який саме обсяг газу позивач облікував в системі, який на його думку відповідач використав за період з березня по червень 2019 року (включно).

Складені позивачем односторонні акти не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження визначення обсягу та відповідно вартості послуг балансування газу.

Правові висновки щодо обов`язковості документального оформленням факту надання послуг балансування та їх заявленого обсягу при стягненні сум заборгованості за послуги балансування, обов`язковості з доказової точки зору факту понесення витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування обсягів природного газу у заявлені ним періоди, так само як і розміру заявленої до стягнення вартості послуг балансування, наведені у справі № 916/2090/16, зокрема, у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 року та постанові Верховного Суду від 25.06.2019 року.

Дії позивача при складанні односторонніх актів врегулювання щодобових небалансів (коригуючого акту за березень 2019 року), розрахунків та рахунків, в яких визначено вартість послуг балансування, свідчать про порушення позивачем порядку надання послуг балансування, всіх допустимих термінів та строків передбачених умовами договору та нормами Кодексу ГТС, правил балансування визначених Законом України «Про ринок природного газу», відсутність обґрунтування реальних витрат, що в свою чергу унеможливило своєчасного самостійного врегулювання небалансу відповідачем.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27.09.2001 року).

Судом проаналізовані фактично надані докази та правові підстави заявлених позовних вимог та за встановлених судом вище обставин позовні вимоги з урахуванням обраного позивачем способу захисту свого порушеного права належним чином суду не доведені.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову АТ "Укртрансгаз".

Іншого позивачем не доведено.

Розрахунок позивача щодо стягнення з відповідача 355 852 грн 51 коп. - 3 % річних та 4 143 266 грн 17 коп - пені судом не перевіряється з підстав недоведеності позовних вимог в частині основої заборгованості відповідача, відтак з огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи, та вказано, що такий складається із судового збору, сплаченого позивачем за подання позову у розмірі 672 350 грн 00 коп.

АТ «Укртрансгаз» до позовної заяви долучив платіжне доручення № 13762 від 28.10.2019 року, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 672 350 грн 00 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Предметом спору було стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 71 421 086 грн 84 коп. (з яких - 66 921 968 грн 16 коп. - основний борг, 355 852 грн 51 коп. - 3 % річних, 4 143 266 грн 17 коп - пеня).

На підставі п. 2 ч. 1 с. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1 921 грн. 00 коп.

Відтак, за подання даної позовної заяви судовий збір підлягав сплаті у розмірі не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме - 672 350 грн 00 коп.

Оскільки позов не підлягає задоволенню, судовий збір у розмірі 672 350 грн 00 коп. покладається на позивача АТ «Укртрансгаз».

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 19.05.2020 р.

Суддя Заголдна Я.В.