ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" травня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/709/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом: Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (Південне шосе, 72, м. Запоріжжя, 69008)

до відповідача: Акціонерного товариства Українська залізниця (вул. Єжі Гедройця, 5, м. Київ, 03680) в особі регіональної філії Одеська Залізниця (вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса, Одеська обл., 65012)

про стягнення 303856,20 грн,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь суму штраф за прострочення доставки вантажів у розмірі 303586,20 грн. Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовій збір в сумі 4557,86 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 6930,36 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.03.2020 позовну заяву Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/709/20; ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; роз`яснено сторонам про можливість подання відповідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг від 15.02.2018 №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 в частині дотримання строків доставки вантажу за залізничними накладними.

03.04.2019 від відповідача до канцелярії суду за вх. №8506/20 надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі та покласти на позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Заперечуючи проти позовних вимог позивача відповідач зазначив, що прострочення доставки вантажу відбулось не з вини залізниці, а через неприйом вантажу станцією Миколаїв Грузовий у зв`язку з перевантаженням.

Крім цього, 03.04.2020 від відповідача за вх. № 8515/20 до канцелярії суду надійшла заява, в якій відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій по справі №916/709/20 на 50% від заявленої до стягнення суми, а саме до 151928,10 грн. В обґрунтування вказаного клопотання відповідач посилається на відсутність в матеріалах справи доказів понесення позивачем збитків, що виникли внаслідок несвоєчасної доставки вантажу. Також відповідач наголосив про понесення ним значних збитків, через необхідність сплачувати в повному обсязі податок на землю, який у 2019 році зріс в три рази у зв`язку з внесенням змін до Податкового кодексу України та деяких інших нормативних актів, а також через неотримання від місцевих та державного бюджетів компенсації за пасажирські перевезення.

15.04.2020 від позивача до суду за вх. №9631/20 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі, наголосив на тому, що відповідачем належним чином не доведено обставин щодо відсутності вини залізниці у простроченні термінів доставки вантажу. З приводу клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу позивач наголосив на тому, що відповідачем належним чином не доведено поважність причин прострочення доставки вантажу, позивач вважає, що відсутність збитків у позивача не є тією достатньою обставиною для зменшення розміру санкцій, при цьому позивач звертає увагу суду на систематичність порушень відповідачем зобов`язань з доставки вантажу, що свідчить про наявність великої кількості аналогічних справ, які розглядаються судами. Крім цього позивач вважає, що штраф відповідно до п.116 Статуту залізниць України стягується незалежно від наявності збитків та наслідків, а можливість їх зменшення Статутом взагалі не передбачена.

Обставини справи

15.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (перевізник) та Публічним акціонерним товариством Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (замовник) було укладено договір про надання послуг №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365.

Згідно з п. 1.1. договору предметом договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 1.3. договору надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, в листопаді 2019 року позивачем на користь одержувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» на станцію Миколаїв-Вантажний Одеської залізниці було відправлено вантажі за залізничними накладними: 45977022, 45977030, 45977063, 45977071, 45977139, 45977147, 45977154, 45977162, 46114708, 46114716, 46114724, 46114732, 46114740, 46114757, 46114773, 46114781, 46114799, 46114807, 46114815, 46114823, 46114831, 46114856, 46114864, 46114872, 46114880, 46114898, 46114948, 46114955, 46114963, 46114971, 46115002, 46115044, 46115051, 46115077, 46115093, 46115101, 46115127, 46115135, 46115143, 46147567, 46147575, 46147583, 46147591, 46147617, 46147625, 46147633, 46147641, 46147666, 46147674, 46147708, 46147716, 46147724, 46147732, 46147740, 46147765, 46269817, 46269825, 46269833, 46269841, 46269858, 46269874, 46269882, 46269890, 46269908, 46269916, 46269932, 46269940, 46269957, 46269965, 46269973, 46269981, 46269999, 46270005, 46270013, 46270021, 46270039, 46270047, 46270054, 46270062, 46270070, 46270088, 46270096, 46270104, 46270112, 46270120, 46270138, 46270146.

На всіх накладних міститься переуступний напис вантажоодержувача, яким останній здійснив передачу права на пред`явлення претензій і позовів за зазначеними перевізними документами вантажовідправнику, тобто позивачу.

По всім накладним, за якими здійснювались спірні відправлення, відстань перевезення вантажу складає 318 км (п.30 накладної), перевезення здійснювалось вантажною швидкістю (п.7 накладної), вагонними відправками (п.29 накладної), а отже виходячи зі змісту Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, нормативний строк доставки вантажу по вищевказаним накладним складає 3 доби. Розмір провізної плати по всім накладним складає 11642,00 грн (п.31 накладної).

Проаналізувавши зміст вищевказаних накладних, з врахуванням відомостей щодо дат відправлення вантажу та дат прибуття вантажу (п.п.56,51,52), судом встановлено, що доставка вантажу залізницею по цим накладним була здійснена несвоєчасно із простроченням понад на 4 доби і більше, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Приписами статті 307 Господарського кодексу України унормовано, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч. 1 ст. 313 Господарського кодексу України).

Згідно приписів статті 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

На підставі цього Статуту наказом Мінтрансу від 21.11.00 № 644 затверджено, зокрема, Правила видачі вантажів; Правила обчислення термінів доставки вантажів; Правила оформлення перевізних документів та інші нормативні документи.

Пунктом 6 Статуту поміж іншого передбачено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Частинами 1, 2, 5 пункту 23 Статуту закріплено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відповідно до п. 41 Статуту залізниць України залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктом 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажів, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів, у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок та відправок у великотоннажних контейнерах, а також одна доба на кожні повні та неповні 150 км щодо дрібних відправок та відправок в середньотоннажних контейнерах.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на_число місяць" (п. 2.1. Правил).

Згідно з п. 2.4. наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Пунктом 2.10. Правил встановлено, що вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до п. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Згідно п. 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Відповідно до Додатку 3 Правил оформлення перевізних документів відомості щодо провізної плати зазначаються у п. 31 накладної.

За змістом п.п. 131, 133 Статуту визначено, що претензії вантажовідправників щодо штрафів заявляються залізниці відправлення, а вантажоодержувачів - залізниці призначення.

Передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Згідно зі ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позиція суду

Під час розгляду справи судом була встановлена обставина несвоєчасної доставки залізницею вантажу по спірним накладним, що в свою чергу суперечить вищевказаним нормам права, при цьому, доказів щодо допущення прострочення доставки вантажу за відсутності вини залізниці матеріали справи не містять.

Долучений позивачем до позовної заяви розрахунок штрафу за прострочення доставки вантажу залізницею судом визнається обґрунтованим, так як здійснений з урахуванням Правил обчислення термінів доставки вантажів, в тому числі з урахуванням відстані доставки, кількості повних діб доставки вантажу та провізної плати.

Що стосується заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафу, суд зазначає таке.

Так, зменшення розміру штрафних санкцій є правом, а не обов`язком суду та застосовується ним за наслідками оцінки наданих сторонами доказів та обставин справи в їх сукупності на розсуд суду.

При цьому наявність обставин, які мають істотне значення при вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій, вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації та з урахуванням збалансованості інтересів обох сторін.

У клопотанні про зменшення розміру штрафу позивач посилається виключно на обставину відсутності доказів спричинення позивачу збитків у зв`язку з простроченням доставки вантажів, водночас, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами наявності, зокрема, тяжкого фінансового становища відповідача, винятковості обставин прострочення доставки вантажу, зумовлену поважними причинами, або будь-яких інших обставин, на підставі яких суд у сукупності міг би дійти висновку про обґрунтованість такого зменшення.

З врахуванням вищевказаних обставин, а також з огляду на систематичність порушень відповідачем термінів доставки вантажу, суд вважає, що клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій є необґрунтованим, а отже задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача 303856,20 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

Розподіл судових витрат.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, приймаючи до уваги задоволення в повному обсязі позовних вимог позивача, судовий збір в сумі 4557,84 грн слід покласти на відповідача.

Щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 6930,36 грн, то позивачем на підтвердження обставин їх понесення подано суду лише разом з позовом попередній орієнтовний розрахунок, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 27.02.2017 ЗП №001249, довіренність від 10.12.2019 на адвоката Ніколенко М.М., відповідно підстав згідно з ч. 3 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України для їх покладення на відповідача за відсутності договору, актів, рахунків тощо немає.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства Українська залізниця (вул. Єжі Гедройця, 5, м. Київ, 03680, ) в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (вул. Пантелеймонівська, буд. 19, м. Одеса, 65012, ) на користь Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (Південне шосе, 72, м. Запоріжжя, 69008, ) суму штрафу за прострочення доставки вантажів у розмірі 303856 /триста три тисячі вісімсот п`ятдесят шість/ грн 20 коп та судовий збір в сумі 4557 /чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят сім/ грн 84 коп.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України, з врахуванням положень п. 4 Розділу Х Прикінцеві положення ГПК України.

Повний текст складено 22 травня 2020 р.

Суддя Д.О. Бездоля