ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.05.2020 Справа № 905/540/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Малишевій О.М.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Донецькі енергетичні послуги, м.Маріуполь

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Мінова Україна, с.Новоселидівка

про стягнення 15248,08грн,

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

У судовому засіданні оголошено перерву з 21.04.2020 до 12.05.2020.

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м.Маріуполь, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінова Україна», с.Новоселидівка про стягнення 15248,08грн з яких: 14526,75грн - основний борг, 68,20грн - 3% річних та 653,13грн - пеня.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії споживачу від 05.04.2019, внаслідок чого просить суд стягнути з відповідача борг, 3% річних та пеню.

Ухвалою суду від 25.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/540/20; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 21.04.2020 о 10:00 год.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 21.04.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до 12.05.2020 о 10:20 год.

У судове засідання 12.05.2020 представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, на електронну пошту суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, суд задовольняє клопотання позивача.

Представник відповідача у судове засідання 12.05.2020 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення ухвал на його юридичну адресу, відзив на позовну заяву не надав.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 зі змінами, запроваджено карантин на території України з 12 березня 2020 року до 11 травня 2020 року.

Згідно з офіційною інформацією із сайту Департаменту комунікацій Секретаріату Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 продовжено строк карантину по всій території України до 22.05.2020.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, внесено зміни до розділу XІ «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України та продовжено процесуальні строки, в тому числі, на подання відзиву та розгляд справи по суті - на строк дії такого карантину.

Проте, за змістом даного Закону відсутня заборона на розгляд справи по суті судом у випадку наявності необхідних для розгляду спору документів.

Виходячи з того, що відповідач обізнаний з фактом відкриття провадження у даній справі, про що свідчать поштові повідомлення, приймаючи до уваги, що від відповідача жодних заяв щодо необхідності надання додаткового терміну на підготовку своєї правової позиції по суті спору, неможливості розгляду спору в період дії карантину, на адресу суду не надходило, а також враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, господарський суд встановив наступне.

05.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю Донецькі енергетичні послуги (позивач, постачальник ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Мінова Україна (відповідач, споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу про постачання електричної енергії споживачу (договір).

Товариством з обмеженою відповідальністю Мінова Україна (відповідач) 05.04.2019 подано ТОВ Донецькі енергетичні послуги (позивач) заяву приєднання (додаток № 1 до договору) до договору про постачання електричної енергії споживачу (для юридичних осіб та фізичних осіб підприємців) з індивідуальною комерційною пропозицією «Періодична» постачальника електричної енергії ТОВ Донецькі енергетичні послуги (додаток № 2 до договору).

За поданою ТОВ Мінова Україна (відповідач) заявою приєднання ТОВ Донецькі енергетичні послуги (позивач) відкрито особовий рахунок споживача електроенергії та між ТОВ Донецькі енергетичні послуги (позивач, постачальник) та ТОВ Мінова Україна (відповідач, споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу.

Цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії та ПРРЕЕ, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, та є однаковими для всіх споживачів (п.п. 1.1, 1.2 договору).

Згідно з умовами п.2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

У відповідності з умовами п.3.1 договору датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві приєднання, яка є додатком 1 до цього договору, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицією, але в будь-якому випадку не раніше строку початку дії договору.

Відповідно до п.13.1 договору, договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні та сплати рахунку (квитанції) постачальника.

В заяві - приєднанні, що є додатком №1 до договору, сторони узгодили, що початок постачання електричної енергії відповідачу з квітня 2019 року, але не раніше наступного дня за днем подачі цієї заяви, якщо інше не визначено комерційною пропозицією обраною споживачем, розрахунковим вважається період з 00:00 год. 01 числа до 24:00 год. останнього числа поточного місяця.

За умовами п.11.1 додатку №2 до договору, для споживачів у яких є чинний з постачальником договір про постачання електричної енергії споживачу, постачання електричної енергії на умовах даної комерційної пропозиції здійснюється з 01.07.2019.

Договір на умовах даної комерційної пропозиції укладається на строк один календарний місяць та вважається продовженим на кожен наступний календарний місяць, якщо постачальник не відмовиться від його пролонгації в зв`язку з порушенням споживачем умов п.5.1 комерційної пропозиції.

Договір в частині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до повного виконання споживачем таких зобов`язань ( ч.3 п.13.1 договору)

Відповідно до п.5.5 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Дата початку та кінця розрахункового періоду зазначаються в заяві приєднання.

Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору (п. 5.7 договору).

Згідно з п.5.1 індивідуальної комерційної пропозиції (додаток №2 до договору) оплата обсягів споживання електричної енергії здійснюється наступними етапами: 100% вартості прогнозованих (заявлених) обсягів споживання електричної енергії у розрахунковому періоді оплачується не пізніше, ніж за 6 календарних днів до дати початку розрахункового періоду; остаточний рахунок за фактичним обсягом споживання не пізніше, ніж на 5 робочий день після закінчення розрахункового періоду. Розмір попередньої оплати визначається шляхом прогнозованих (заявлених) обсягів споживання електричної енергії на розрахунковий період, а у разі прогнозованих (заявлених) обсягів за обсягом фактичного споживання електричної енергії попереднього розрахункового періоду, що передує даті видачі рахунку.

Відповідно до умов п.6.1 індивідуальної комерційної пропозиції (додаток №2 до договору) рахунок за фактично відпущену електричну енергію формується споживачем самостійно в сервісі Особовий кабінет з моменту реєстрації споживача в сервісі не пізніше 24 години після закінчення розрахункового періоду. Рахунок за фактично відпущену електричну енергію, надається постачальником споживачу у день подання споживачем звіту не пізніше трьох робочих днів з дати завершення розрахункового періоду у відповідному центрі обслуговування, якщо клієнт не є користувачем сервісу Особовий кабінет. У разі неотримання рахунку споживачем в центрі обслуговування або у сервісі Особовий кабінет, постачальник на четвертий робочий день після закінчення розрахункового періоду направляє рахунок клієнту на ел.адресу споживача, зазначену в заяві приєднання (в такому випадку датою отримання рахунку вважається дата направлення постачальником ел.листа). У разі відсутності інформації про ел.адресу споживача, постачальник направляє рахунок споживачу рекомендованим листом, поштою (в такому випадку датою отримання рахунку споживачем вважається третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач). Надані постачальником рахунки за фактично відпущену електричну енергію підлягають оплаті споживачем протягом п`яти робочих днів з дати отримання.

За умовами п.8.1 комерційної пропозиції (додаток №2 до договору) у разі, якщо споживач порушив терміни оплати, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожен день прострочення, враховуючи день фактичної оплати, до повної оплати, та 3% річних від суми боргу. Сума боргу сплачується споживачем з урахування встановленого індексу інфляції за весь період прострочення.

На виконання умов позивач оформив та передав відповідачу у розрахунковому періоді з квітня по травень 2019 року та з серпня по листопад 2019 року товарну продукцію (електроенергію), в докази чого надав акти приймання-передавання товару.

Водночас, позивач виставив відповідачу рахунки за спожиту електроенергію за квітень по травень 2019 року та з серпня по листопад 2019 року.

Відповідачем здійснено частково оплату за вказані періоди на підставі чого, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача 14526,75грн основного боргу, а також 68,20грн 3% річних та 653,13грн пеня.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із продажем електричної енергії, здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 і безпосередньо договором.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно ч.1 ст.633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Таким чином, враховуючи викладене, за висновками суду, між сторонами з урахуванням ст.ст.633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України укладено публічний договір приєднання, який визначає порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії, шляхом приєднання споживача (відповідача) до умов цього договору на підставі заяви-приєднання відповідача до договору.

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі по тексту - Правила) та є однаковими для усіх споживачів.

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст.56 Закону України Про ринок електричної енергії постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно до п.п. 1.2.7, 3.1.1, 3.1.5, 3.1.7, 3.1.8, 3.1.9, 3.2.1, 3.2.12, 3.2.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (далі ПРРЕЕ) постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником останньої надії. Електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах та на сайті Регулятора. Договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції. Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається. Електропостачальники, які постачають електричну енергію споживачам на роздрібному ринку, мають самостійно розробити форму відповідного договору на основі примірного чи типового договору, який є додатком до цих Правил. Розроблені форми договорів електропостачальники мають оприлюднювати на своїх офіційних веб-сайтах. Споживач перед укладенням договору про постачання електричної енергії споживачу має ознайомитись з умовами постачання електричної енергії, правами та обов`язками, обрати відповідну комерційну пропозицію та зазначити її у заяві-приєднані до умов договору. Обрана споживачем комерційна пропозиція є додатком до укладеного відповідним електропостачальником та споживачем договору. Споживач, обравши комерційну пропозицію, надає електропостачальнику заповнену заяву-приєднання разом із необхідними для укладення відповідного договору документами. Договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку.

Істотні умови договору про постачання електричної енергії споживачу встановлені у п. 3.2.6 ПРРЕЕ.

Як вище встановлено судом, правовідносини між сторонами у справі щодо постачання електроенергії у період з квітня по травень 2019 року та з серпня по листопад 2019 року виникли на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу з індивідуальною комерційною пропозицією постачальника електричної енергії (додаток № 2 до договору), який укладено шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання (додаток №1 до договору) до умов договору про постачання електричної енергії споживачу з початком постачання електричної енергії - з квітня 2019 року.

Договір в частині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до повного виконання споживачем таких зобов`язань ( ч.3 п.13.1 договору.)

Заява приєднання відповідача датована - 05.04.2019 (Додаток №1) та індивідуальна комерційна пропозиція (Додаток №2) містить посилання на договір про постачання електричної енергії споживачу, проте не містить посилання на номер договору. Водночас, обставини справи свідчать про те, що вказаний договір виконувався сторонами шляхом постачання позивачем електроенергії та сплати відповідачем її вартості. При цьому, з актів приймання передачі товарної продукції (електроенергії), рахунків на плату електроенергії, які складались сторонами на його виконання, вбачається посилання на договір про постачання електричної енергії № 2005 від 05.04.2019.

Окрім того, зі змісту банківських виписок та платіжних доручень вбачається, що відповідач зазначав у призначенні платежу оплату за спожиту електричну енергію саме за договором №2005 від 05.04.2019.

Отже, виходячи зі змісту договору про постачання електричної енергії споживачу з індивідуальною комерційною пропозицією (додаток №2 до договору) та враховуючи такі дії сторін, можна зробити висновок про досягнення між ними згоди як щодо всіх істотних умов, які необхідні для даного виду договорів та визначені у п.3.2.6 ПРРЕЕ, так і щодо його номеру - 2005.

До того ж, дата договору 05.04.2019 узгоджується з датою початку постачання електричної енергії, зазначеною відповідачем у заяві - приєднання, - квітня 2019 року, з якою відповідно до п. 13.1 договору пов`язується початок виконання його умов.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач оформив та передав відповідачу у розрахунковому періоді з квітня по травень 2019 року та з серпня по листопад 2019 року електроенергію, що підтверджується актами приймання-передавання товару.

Так, в квітні 2019 року позивач поставив, а відповідач прийняв електроенергію в загальному обсязі 5728 кВт/год на загальну суму 13596,32 грн у тому числі ПДВ, що підтверджується актом прийняття передавання товарної продукції (електроенергії) за квітень 2019 року; в травні 2019 року позивач поставив, а відповідач прийняв електроенергію в загальному обсязі 7169 кВт/год на загальну суму 17451,38 грн, у тому числі ПДВ, що підтверджується актом прийняття передавання товарної продукції (електроенергії) за травень 2019 року; в серпні 2019 року позивач поставив, а відповідач прийняв електроенергію в загальному обсязі 5624 кВт/год на загальну суму 15974,76 грн, у тому числі ПДВ, що підтверджується актом прийняття передавання товарної продукції (електроенергії) за серпень 2019 року; в вересні 2019 року позивач поставив, а відповідач прийняв електроенергію в загальному обсязі 5412 кВт/год на загальну суму 14173,38 грн, у тому числі ПДВ, що підтверджується актом прийняття передавання товарної продукції (електроенергії) за вересень 2019 року; в жовтні 2019 року позивач поставив, а відповідач прийняв електроенергію в загальному обсязі 6521 кВт/год на загальну суму 16974,04 грн, у тому числі ПДВ, що підтверджується актом прийняття передавання товарної продукції (електроенергії) за жовтень 2019 року; в листопаді 2019 року позивач поставив, а відповідач прийняв електроенергію в загальному обсязі 5658 кВт/год на загальну суму 13187,23 грн, у тому числі ПДВ, що підтверджується актом прийняття передавання товарної продукції (електроенергії) за листопад 2019 року, які складені з посиланням на договір про постачання електричної енергії № 2005 від 05.04.2019, підписані сторонами та засвідчені їх печатками.

Позивачем на підставі даних актів виставлено рахунки за спожиту електроенергію за квітень по травень 2019 року та з серпня по листопад 2019 року, які підписані споживачем.

Згідно з наявними в матеріалах справи банківськими виписками та платіжними дорученнями, відповідачем здійснено повну оплату електроенергії за квітень по травень 2019 року, та за серпень вересень 2019 року, за жовтень здійснив частково оплату у сумі 15635,24грн. За листопад 2019 року оплату за спожиту електроенергію відповідач не здійснив.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами розділу 4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Датою здійснення оплати за виставленим платіжним документом є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника або поточний рахунок оператора системи розподілу, відкритий в уповноваженому банку.

Оплата електропостачальнику вартості електричної енергії, у тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється виключно коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника. Споживач, який купує електричну енергію відповідно до умов договору в електропостачальника, здійснює оплату за виставленим електропостачальником рахунком виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання цього електропостачальника в одному з уповноважених банків.

Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

За приписами ч.7 ст.276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до п.п. 4.7, 4.8 ПРРЕЕ оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. За наявності відповідного устаткування проведення оплати може бути реалізоване із застосуванням картки попередньої оплати. Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Відповідно до п.5.5 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Дата початку та кінця розрахункового періоду зазначаються в заяві приєднання.

Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору (п.5.7 договору).

Згідно з п.5.1 індивідуальної комерційної пропозиції (додаток № 2 до договору) оплата обсягів споживання електричної енергії здійснюється наступними етапами: 100% вартості прогнозованих (заявлених) обсягів споживання електричної енергії у розрахунковому періоді оплачується не пізніше, ніж за 6 календарних днів до дати початку розрахункового періоду; остаточний рахунок за фактичним обсягом споживання не пізніше, ніж на 5 робочий день після закінчення розрахункового періоду. Розмір попередньої оплати визначається шляхом прогнозованих (заявлених) обсягів споживання електричної енергії на розрахунковий період, а у разі прогнозованих (заявлених) обсягів за обсягом фактичного споживання електричної енергії попереднього розрахункового періоду, що передує даті видачі рахунку.

Відповідно до умов п.6.1 індивідуальної комерційної пропозиції (додаток №2 до договору) рахунок за фактично відпущену електричну енергію формується споживачем самостійно в сервісі Особовий кабінет з моменту реєстрації споживача в сервісі не пізніше 24 години після закінчення розрахункового періоду. Рахунок за фактично відпущену електричну енергію, надається постачальником споживачу у день поджання споживачем звіту не пізніше трьох робочих днів з дати завершення розрахункового періоду у відповідному центрі обслуговування, якщо клієнт не є користувачем сервісу Особовий кабінет. У разі неотримання рахунку споживачем в центрі обслуговування або у сервісі Особовий кабінет, постачальник на четвертий робочий день після закінчення розрахункового періоду направляє рахунок клієнту на ел.адресу споживача, зазначену в заяві приєднання (в такому випадку датою отримання рахунку вважається дата направлення постачальником ел.листа). У разі відсутності інформації про ел.адресу споживача, постачальник направляє рахунок споживачу рекомендованим листом, поштою (в такому випадку датою отримання рахунку споживачем вважається третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач). Надані постачальником рахунки за фактично відпущену електричну енергію підлягають оплаті споживачем протягом п`яти робочих днів з дати отримання.

Таким чином, відповідач свої грошові зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати за надані послуги всупереч вимог ст.ст.526, 530, 904 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України не виконав, доказів наявності заперечень щодо об`єму спожитої електричної енергії, а також інших зауважень суду не представлено.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про те, що заборгованість відповідача за спірним договором за період з жовтня по листопад 2019 року на теперішній час складає 14526,75грн, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Позивач також заявив до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 68,20грн та пеня у сумі 653,13грн.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Частинами 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами п.8.1 комерційної пропозиції (додаток № 2 до договору) у разі, якщо споживач порушив терміни оплати, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожен день прострочення, враховуючи день фактичної оплати, до повної оплати, та 3% річних від суми боргу. Сума боргу сплачується споживачем з урахування встановленого індексу інфляції за весь період прострочення.

У статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» вказано, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивач правомірно нараховує пеню у відповідності до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», та згідно з приписами ч.6 ст.232 Господарського кодексу України за шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, позивач просить стягнути з відповідача пеню нараховану на заборгованість за актами прийняття-передавання:

- за квітень 2019 року на суму 1621,58грн за період з 14.05.2019 по 21.05.2019 у розмірі 12,44грн,

- за травень 2019 року на суму 5476,64грн за період з 11.06.2019 по 01.07.2019 у розмірі 110,28грн,

- за серпень 2019 року на суму 4053,24грн за період з 11.09.2019 по 15.09.2019 у розмірі 18,32грн,

- за вересень 2019 року на суму 67,02грн за період з 11.10.2019 по 16.10.2019 у розмірі 0,36грн,

- за жовтень 2019 року на суму 1339,52грн за період з 09.11.2019 по 23.01.2020 у розмірі 80,24грн,

- за листопад 2019 року на суму 13187,23грн за період з 11.12.2019 по 23.01.2020 у розмірі 431,49грн.

Здійснивши перерахунок пені в межах періоду визначеного позивачем, судом встановлено, що розмір пені є арифметично вірним та підлягає задоволенню у сумі 653,13грн.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України прострочення відповідачем грошового зобов`язання тягне за собою обов`язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обов`язку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись нормами ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань на заборгованість за актами прийняття-передавання:

- за квітень 2019 року на суму 1621,58грн за період з 14.05.2019 по 21.05.2019 у розмірі 1,07грн,

- за травень 2019 року на суму 5476,64грн за період з 11.06.2019 по 01.07.2019 у розмірі 9,45грн,

- за серпень 2019 року на суму 4053,24грн за період з 11.09.2019 по 15.09.2019 у розмірі 1,67грн,

- за вересень 2019 року на суму 67,02грн за період з 11.10.2019 по 16.10.2019 у розмірі 0,03грн,

- за жовтень 2019 року на суму 1339,52грн за період з 09.11.2019 по 23.01.2020 у розмірі 8,36грн,

- за листопад 2019 року на суму 13187,23грн за період з 11.12.2019 по 23.01.2020 у розмірі 47,62грн.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що сума 3% річних є арифметично вірною, позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає віднесенню на відповідача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 46, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Донецькі енергетичні послуги, м.Маріуполь до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Мінова Україна, с.Новоселидівка про стягнення 15248,08грн, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Мінова Україна (85610, Донецька обл., с.Новоселидівка, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Донецькі енергетичні послуги (87539, Донецька обл., м.Маріуполь, бульвар Шевченка, 62, ) 14526,75грн основного боргу, 68,20грн - 3% річних та 653,13грн пені, а також судовий збір в сумі 2102,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

У судовому засіданні 12.05.2020 підписано повний текст рішення.

Суддя Г.Є. Курило