ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" травня 2020 р.Справа № 922/710/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

без виклику представників сторін

розглянувши відзив на позовну заяву (вх.№8285 від 02 квітня 2020 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" про закриття провадження у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аметрін ФК" (01033, м. Київ, вул. Гайдара, 27, кв. 26; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59; )
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Аметрін ФК" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за здійсненною передплатою у розмірі 59 798,94 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 2102,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн., з урахуванням письмових пояснень позивача щодо уточнення ціни позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставне утримання відповідачем грошових коштів, сплачених згідно платіжного доручення №34971 від 08 листопада 2018 року, які в свою чергу відповідач зарахував у рахунок погашення заборгованості за договором постачання природного газу для непобутових потреб споживачів №114112622EGР016 від 01 січня 2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 березня 2020 року позовну заяву (вх.№710/20 від 10 березня 2020 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Аметрін ФК" залишено без руху, надано позивачу строк, який становить 5 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/710/20 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов (ст.251 ГПК України) та строк 5 днів на подання до суду заперечень на відповідь позивача на відзив з дня його отримання, оформлених відповідно до ст.167 ГПК України. Позивачу встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання (ст. 251 ГПК України).

02 квітня 2020 року через канцелярію господарського суду Харківської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№8285 від 02 квітня 2020 року), в якому просить суд закрити провадження у справі № 922/710/20. Вказує на те, що позовні вимоги позивача вже були предметом розгляду судів першої та другої інстанції , які визнали вимоги позивача у його зустрічному позові необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

13 квітня 2020 року через канцелярію господарського суду Харківської області від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№8986 від 13 квітня 2020 року). Зазначає, що позовні вимоги по справі №922/3104/18 були мотивовані іншими підставами, ніж зазначені у цій позовній заяві, що й зазначалось у постанові Східного апеляційного суду від 22.07.2019.

Всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Частинами 1, 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Зі змісту п.2 ч.2 ст.43 ЦПК України вбачається, що зловживання процесуальними правами є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями шляхом подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав.

Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.12.2018р. по справі №902/1592/15.

В постанові Східного апеляційного господарського суду по справі №922/3104/18 від 22 липня 2019 року зазначено, що в частині зустрічних позовних вимог рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, але з підстав, наведених в мотивувальній частині даної постанови.

Так, в мотивувальній частині даної постанови встановлено, що сплачені ТОВ «Аметрін ФК» за платіжним дорученням №34971 від 8 листопада 2018 року кошти в сумі 60 043,36 грн. (63 566,70 - 3 523,34 = 60 043,36) були неправомірно зараховані постачальником в рахунок існуючої заборгованості. Разом з цим, єдина норма матеріального права стаття 615 Цивільного кодексу, на яку посилається ТОВ «Аметрін ФК» в обґрунтування зустрічного позову, не надає йому достатніх правових підстав для повернення вказаних коштів. Так, відповідно до частини 1 статті 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Зі змісту вказаної норми випливає, що вона не встановлює обов`язку однієї сторони повернути певну грошову суму другій стороні у разі односторонньої відмови останньої від зобов`язання. Отже колегія суддів дійшла висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення зустрічного позову.

Разом з тим Східний апеляційний господарський суд зазначив, що ТОВ «Аметрін ФК» у зустрічній позовній заяві не посилався на положення статті 1212 Цивільного кодексу України, яка регулює інститут повернення безпідставно набутого майна, підстав та предмету зустрічного позову не змінював.

При зверненні з позовною заявою (вх.№710/20 від 10.03.2020) 10.03.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "Аметрін ФК" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" безпідставно утримані відповідачем грошові кошти позивача, сплачені згідно платіжного доручення №34971 від 08 листопада 2018 року, посилаючись на положення статті 1212 Цивільного кодексу України, яка регулює інститут повернення безпідставно набутого майна, що не є тотожнім статті 615 Цивільного кодексу, яка регулює інститут договірних відносин.

Таким чином, відповідачем не обґрунтовано заявлено вимогу про закриття провадження у зв`язку із зловживанням позивачем процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Наведені норми свідчать про те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Разом з тим, закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до статті 231 ГПК України, Господарський суд закриває провадження у справі, якщо:

1) спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу;

4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;

5) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана;

6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Отже, вирішуючи питання про закриття провадження у справі, суд повинен на підставі поданих сторонами доказів встановити наявність достатніх правових підстав для закриття провадження у справі.

За змістом ст.ст.74, 76 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі для своїх вимог та заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для закриття провадження у справі №922/710/20, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні відзиву на позовну заяву (вх.№8285 від 02 квітня 2020 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 86, 233-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні відзиву на позовну заяву (вх.№8285 від 02 квітня 2020 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу складено та підписано15 травня 2020 року.

Суддя Т.О. Пономаренко