УХВАЛА

14 травня 2020 року

м. Київ

Справа № 903/779/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"

на рішення Господарського суду Волинської області від 29.11.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2020

на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 16.12.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 (заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецуправління Дорсервіс")

на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 16.12.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 (заява ОСОБА_1 ) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецуправління Дорсервіс"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1

про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" (далі - ТОВ "ФК "Профкапітал", Позивач) звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Волинської області від 29.11.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2020, додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 16.12.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 (заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецуправління Дорсервіс" (далі - ТОВ "Спецуправління Дорсервіс", Відповідач)) та додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 16.12.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 (заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , Третя особа)) у цій справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

За пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, зокрема, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

При цьому, абзацом 2 частини другої статті 290 ГПК України передбачено, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У касаційній скарзі скаржник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права, зокрема, статті 41 Конституції України; статей 131, 132 Цивільного кодексу УРСР; статей 12, 186-188, 228, 317, 321, 346, 387, 388, 656, 734 Цивільного кодексу України; статей 3, 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"; статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"; статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; статті 13, 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України; Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об?єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 582/5773; Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 за №1172/8493 (в редакції постанови Правління Національного банку України від 01.04.2019 №56).

Скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій безпідставно відступили від таких правових позицій, висловлених у постановах Верховного Суду:

стосовно правової природи майнових прав на майно (постанови Верховного Суду від 25.05.2016 у справі № 6-503цс16, від 06.08.2018 у справі № 910/12327/16, від 25.04.2018 у справі № 910/10371/16, від 04.07.2018 року у справі № 910/9987/16; від 28.01.2020 року у справі №910/9158/16);

стосовно підстав для задоволення віндикаційного позову (постанови Верховного Суду 15.03.2017 у справі № 916/2130/15, від 27.11.2019 № 203/3937/16-ц, Верховного Суду України від 15.03.2017 у справі № 916/2130/15; від 05.02.2020 року у справі № 200/5013/17-ц);

стосовно умов виникнення права власності на об`єкти нерухомості (постанови Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 175/2254/15, від 04.09.2019 у справі №903/729/16, від 29.03.2018 у справі № 904/4573/16);

стосовно матеріального та процесуального правонаступництва (постанови Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №643/4902/14-ц, від 10.10.2019 у справі № 223/793/17-ц, від 03.07.2019 у справі № 910/9549/15);

стосовно статусу особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, та попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2019 у справі № 520/3939/19, від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18).

Окрім цього скаржник посилається на неврахування судами преюдиціальних обставин, встановлених під час розгляду справи № 903/729/16 за участі тих самих сторін, та необґрунтований відступ судів від правових позицій, викладених у постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 903/729/16.

Беручи до уваги обґрунтування скаржником підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, Суд визнає, що подані матеріали є достатніми для відкриття касаційного провадження у справі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", із змінами і доповненнями, установлено з 12.05.2020 до 22.05.2020 на усій території України карантин.

Відповідно до пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Керуючись статтями 121, 234, 235, 294, 301 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" на рішення Господарського суду Волинської області від 29.11.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2020, додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 16.12.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 (заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецуправління Дорсервіс") та додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 16.12.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 (заява ОСОБА_1 )у справі № 903/779/19.

2. Призначити розгляд справи у судовому засіданні на 09 червня 2020 року о 13:20 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань № 202.

3. Визнати участь представників учасників справи у судовому засіданні необов`язковою.

4. Встановити учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу із наданням доказів надсилання іншим учасникам справи копій відзиву та доданих до нього документів до 08.06.2020.

5. Копію цієї ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак