ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2020 р. Справа№ 910/15205/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Алданової С.О.

Зубець Л.П.

за участю представників: не викликались

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скарг Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду м. Києва від 03.02.2020 р.

у справі № 910/15205/19 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 71 464,99 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 71 464,99 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено Договір на постачання теплової енергії № 1777 від 16.10.2018 року, на виконання умов якого позивач поставив відповідачу теплову енергію, однак відповідач свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого за період з лютого 2018 по квітень 2018 у відповідача рахується заборгованість за використану теплову енергію в сумі 71 464,99 грн. основного боргу.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 03.02.2020 р. у справі № 910/15205/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 71 464,99 грн. задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" 71 464 (сімдесят одну тисячу чотириста шістдесят чотири) грн. 99 коп. основного боргу та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Господарського суду м. Києва від 03.02.2020 р. у справі № 910/15205/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 року посилаючись на те, що з урахуванням закінчення апеляційного оскарження 01.03.20р. припадає на вихідний день, тому останнім є 02.03.2020р.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020р. у справі № 910/15205/19 задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 у справі №910/15205/19 та поновлено Акціонерному товариству "Українська залізниця" зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження у справі № 910/15205/19 та роз`яснено сторонам, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2).

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).

Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Судом першої інстанції справа № 910/15205/19 розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справ, позивач здійснював теплопостачання в адміністративних приміщеннях за адресою: м. Рівне, пл. Привокзальна 3б відповідно до Договору на постачання теплової енергії від 04.02.2013 № 1246 укладеного з Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія" Виробничого підрозділу "Вокзал станції Рівне" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Листом від 03.01.2018 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія" Виробничого підрозділу "Вокзал станції Рівне" повідомило позивача, про те, що 29.12.2017 відбулася передача приміщення загальною площею 325,70 кв.м. за адресою: м. Рівне, пл. Привокзальна 3б до іншого балансоутримувача в межах АТ "Укрзалізниця" від філії "Пасажирська компанія" ВП "Вокзал станції Рівне" до Виробничого підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр БМР та експлуатації будівель і споруд", у зв`язку з чим просить вилучити з договору від 04.02.2014 №1246 на постачання теплової енергії вказаний об`єкт площею 325,70 кв.м.

На підтвердження цього надано копію відповідного акту прийому-передачі нерухомого майна від 29.12.2017.

Також, додатково, листом від 16.02.2018 відповідач, повідомив позивача, що ВП "Вокзал станції Рівне" частково не буде здійснювати оплату за послуги теплопостачання по рахунку № 1246 за січень 2018, а саме, за приміщення загальною площею 325,70 кв.м. за адресою: м. Рівне, пл. Привокзальна 3б та пропонує звернутися до Виробничого підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії " Центр БМР та експлуатації будівель і споруд "АТ"Укрзалізниця" щодо оплати за надані послуги.

У відповідності до акту обстеження системи централізованого опалення та гарячого водопостачання від 05.02.2018, яке відбувалося в присутності уповноважених представників позивача та Виробничого підрозділу відповідача (останній від підпису відмовився) було встановлено, що опалювальна площа приміщення, розташованого на 4 поверсі 5-ти поверхової будівлі за адресою: м. Рівне, пл. Привокзальна 3б становить 325,70 кв.м., система централізованого опалення не порушена, прилади обліку теплової енергії відсутні.

27.02.2018 позивач надіслав Виробничому підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр БМР та експлуатації будівель і споруд" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" лист (вих. № 04-01/511/514) з пропозицією укласти договір № 1777 на постачання теплової енергії разом з примірниками договору та акту обстеження системи централізованого опалення від 05.02.2018, що підтверджується описом вкладеного до цінного листа.

У відповідь на лист позивача № 04-01/511/514 відповідач вказав, що не має з позивачем договірних відносин, а послуги з постачання водяної пари і гарячої води не отримує.

16.10.2018 між позивачем та відповідачем, в особі його Відокремленого підрозділу - Виробничий підрозділ "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" укладено Договір на постачання теплової енергії № 1777, згідно п. 1.4. якого теплова енергія подається відповідачу за адресою: м. Рівне, пл. Привокзальна 3б.

Відповідно до п. 3.2. Договору споживач теплової енергії зобов`язується, зокрема виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Згідно п. 4.2. Договору, облік споживання теплової енергії проводиться за показниками приладів обліку або розрахунковим методом згідно з "Нормами та вказівками по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні" та даними, вказаними у додатку № 2 цього договору, а також з урахуванням вимог діючих нормативно-правових актів України (норм, правил та інше) в сфері теплопостачання.

Додатком № 1 до Договору № 1777 на постачання теплової енергії від 16.10.2018 сторони погодили схему теплової енергії, що перебуває на балансі споживача (адміністративне приміщення м. Рівне, пл. Привокзальна, 3б).

Додатком № 2 до Договору № 1777 на постачання теплової енергії від 16.10.2018 визначені загальні відомості про об`єкти споживача, а саме: ВП "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр БМР та експлуатації будівель і споруд" АТ "Укрзалізниця", загальна площа об`єкта 325,70 кв.м., максимальне теплове навантаження - опалення 0,02908 Гкал/год.

Додатком № 3 до Договору № 1777 на постачання теплової енергії від 16.10.2018 сторони погодили планову річну потребу теплової енергії на опалення в адміністративній будівлі за адресою: м. Рівне, пл. Привокзальна, 3б.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах.

Згідно ч. 6 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері теплопостачання визначає Закон України "Про теплопостачання" .

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про теплопостачання" відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" основними обов`язками споживача теплової енергії, серед іншого, визначено своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем, в особі ВП "Вокзал станції Рівне" був укладений Договір на постачання теплової енергії від 04.02.2013 № 1246 за умовами якого здійснювалося постачання теплової енергії, в тому числі і в адміністративне приміщення за адресою: м. Рівне, пл. Привокзальна, 3б.

29.12.2017 відбулася передача приміщення загальною площею 325,70 кв. м. за адресою: м. Рівне, пл. Привокзальна 3б до іншого балансоутримувача в межах АТ "Укрзалізниця" від філії "Пасажирська компанія" ВП "Вокзал станції Рівне" до Виробничого підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр БМР та експлуатації будівель і споруд".

В цьому випадку, зміна балансоутримувача вказаного адміністративного приміщення з одного відокремленого підрозділу юридичної особи на інший відокремлений підрозділ не призводить до припинення правовідносин з такою юридичною особою, яка раніше виявила намір укласти договір на постачання теплової енергії, обрала теплопостачальну організацію і взяла на себе зобов`язання з оплати поставленої теплової енергії.

Відповідно до ст. 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Оскільки новий балансоутримувач приміщення за адресою: м. Рівне, пл. Привокзальна 3б є відокремленим підрозділом АТ "Укрзалізниця", останнє несе тягар з утримання майна, що йому належить.

У відповідності до ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У суду відсутні належні докази відключення у лютому 2018 року приміщення за адресою: м. Рівне, пл. Привокзальна 3б від мереж теплопостачання, які могли б свідчити про припинення постачання теплової енергії на об`єкті відповідача.

Також, п. 1.2. Договору від 16.10.2018 № 1777 визначено, що постачання теплової енергії здійснюється після під`єднання і укладення даного договору між Товариством (позивачем) і Споживачем (відповідачем) на підставі проектної, інвентарної та технічної документації.

Оскільки матеріали справи не містять інформації щодо відключення і подальшого, зворотнього підключення у жовтні 2018 року вказаного вище приміщення відповідача до мереж теплопостачання, суд дійшов висновку про те, що надання позивачем послуг теплопостачання відповідачу протягом 2018 року не припинялося.

Стосовно відсутності підписаних актів про надання послуг з теплопостачання суд зазначає, що складання акту надання послуг не є підставою для виникнення між сторонами зобов`язальних правовідносин у даному випадку, оскільки правовідносини виникають саме з факту надання таких послуг позивачем.

Тобто, обов`язок відповідача оплатити позивачу вартість наданих послуг з теплопостачання виникає саме з факту надання таких послуг, та не залежить від складання акту надання послуг (підписання його відповідачем), який по суті є документом, який фіксує господарську операцію відповідно до положень Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Враховуючи характер послуг теплопостачання, які надаються позивачем, такі послуги характеризуються постійним та непереривним характером їх надання позивачу протягом певного періоду, а саме з моменту підписання між сторонами акту підключення до відповідних мереж та до моменту їх відключення.

Крім того, не зважаючи на обов`язок своєчасного укладання договору з теплопостачальною організацією відповідач (його відокремлений підрозділ) фактично ухилився від укладення з позивачем, у лютому 2018 року Договору на постачання теплової енергії № 1777, який був укладений лише 16.10.2018, що створило для відповідача підставу стверджувати про відсутність зобов`язання з оплати за поставлену теплову енергію у зв`язку з відсутністю договірних правовідносин.

Таким чином, при виконанні Договору сторони повинні враховувати положення саме чинного законодавства, яке, як встановлено судом, не встановлює розміру відповідальності за перевищення договірних величин споживання електричної енергії. Сторони Договору повинні при виконанні Договору узгоджувати свою поведінку з урахуванням положень саме чинного законодавства, яке не передбачає відповідальності за перевищення договірних величин споживання електричної енергії.

Згідно ч. 2 ст. 20 ГК України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом в тому числі визнання наявності або відсутності прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2020р. у справі № 910/15205/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 03.02.2020р. у справі № 910/15205/19 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця".

3. Матеріали справи № 910/15205/19 повернути до Господарського суду м. Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанов складений 25.05.2020р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.О. Алданова

Л.П. Зубець