ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/426/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд Тесоро"( 61072, м.Харків, просп.Науки,буд.56, офіс №1)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Трек" (61072, м. Харків, просп.Науки,буд.56, офіс №1)
про за зустрічнимм позовом до стягнення коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Трек" (61072, м. Харків, просп.Науки,буд.56, офіс №1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд Тесоро"( 61072, м. Харків, просп.Науки,буд.56, офіс №1) про визнання припиненим зобов`язань
за участю представників:

позивача за первісним позовом - не з`явився

відповідача за первісним позовом - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Голд Тесоро" звернулось до господарського суду Харківської області зі позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Трек" про стягнення заборгованості за договором оренди №16/Н-56 від 13.08.2019 року в розмірі 42000,0грн., пені в сумі 191,01грн., інфляційні витрати в сумі 547,38грн., 3% річних в сумі 573,0грн., відшкодування комунальних послуг в сумі 1 880,0грн.

В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди №16/Н-56 від 13.08.2019 року.

В якості правових підстав позову вказує на норми статей 20, 173-175, 193, 216-218, 230, 231, 264-265 ГК України, статті 11-16, 258, 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625 ЦК України.

Ухвалою господарського суду від 17.02.2020 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 922/426/20. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Почато підготовче провадження і призначити підготовче засідання "10" березня 2020 р. о 11:00.

04.03.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Трек", через канцелярію суду (вх.№5775) надійшла зустрічна позовна заява , про визнання припиненим з 29.08.2019 року зобов`язання сторін за договором оренди приміщення для офісу від 13.08.2019 року №16/Н-56 у зв`язку із обставиною за яку жодна із сторін не відповідає.

Ухвалою суду від 10.03.2020 року, прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Призначено засідання суду для спільного розгляду зустрічного позову разом із первісним позовом. Підготовче засідання відкладено до "24" березня 2020 р. 11:30.

18.03.2020 року від представника позивача за первісним позовом, через канцелярію суду (вх.№6969 ) надійшов відзив на зустрічну позовну, вказаний відзив долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 24.03.2020 постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи у судовому засіданні по суті на 08.04.2020 о 11:30 год.

В порядку статей 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про дату та час судового засідання по суті ухвалами суду від 24.03.2020.

Протокольною ухвалою суду від 08.04.2020 року, на підставі ст. 216 ГПК України відкладено судове засідання на 12.05 2020 року о(б) 11:00 год.

Ухвалою господарського суду від 08.04.2020 року, виправлено описку, допущену судом в ухвалах - повідомленнях Господарського суду Харківської області у справі № 922/426/20, та вказано вірну дату призначення розгляду справи по суті « 19.05.2020 р. о 12:00».

Позивач свого представника в судове засідання 19.05.2020 не направив, однак останнім заявлено клопотання (вх.№11214) про розгляд справи без присутності позивача за наявними в матеріалах справи документами. У поданому клопотанні позивач наполягав на задоволенні первісних позовних вимог та відмові в задоволенні зустрічних позовних вимог, зокрема спростовуючи заперечення відповідача про неможливість доступу до орендованого приміщення.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Ухвали суду направлені на адресу відповідача повернулися на адресу суду з позначкою пошти "Адресат відсутній ".

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою відповідача - 61072, м. Харків, просп.Науки,буд.58)

З матеріалів справи вбачається, що ухвали суду по справі були надіслані відповідачам, але не отримані та були повернуті до суду у зв`язку із відсутністю адресата, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки АТ «Укрпошта».

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

13 серпня 2019 року між ТОВ «ГОЛД ТЕСОРО» (позивачем за первісним позовом) та ТОВ «ГЛОБАЛ ТРЕК»( відповідачем за первісним позовом) укладено договір № 16/Н-56 оренди приміщення для офісу.

Розділом першим сторонами врегульовані загальні положення договору, а саме:

1.1. Цим Договором регулюються правовідносини, пов`язані із переданням Орендодавцем Орендареві у строкове платне користування приміщення для розміщення офісу (надалі іменується приміщення, що орендується»):

1.1.2. Адреса будинку, в якому знаходиться приміщення, що орендується: АДРЕСА_1,

1.1.3. Загальна площа приміщення, що орендується: 25,0 кв. м.

1.2. В оренду за цим Договором також здається майно, яке знаходиться у приміщенні, що орендується (надалі іменується «майно»), згідно Акту приймання-передачі.

1.3. Сторони домовились про такий порядок використання амортизаційних відрахувань: на фінансування нових капітальних вкладень в основні засоби або направляються у довготермінові вкладення, на придбання будівельних матеріалів, обладнання, а також нематеріальних активів тощо, поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок амортизаційних відрахувань, і є власністю Орендодавця, і про такий порядок відновлення приміщення, що орендується, та майна: відновлення орендованого Майна здійснюється орендарем відповідно до цього Договору та діючого законодавства.

1.4. На Орендаря з моменту укладення даного договору розповсюджується право приміщенням протягом дії даного Договору. Наявність передання приміщення не припиняє право власності на дане приміщення його власника.

2.1. Приміщення, що орендується, надається Орендарю для розміщення офісу. 3.

Розділом третім сторони врегулювали порядок передання приміщення , що орендується та майна в орендоване користування, а саме:

3.1. Приміщення, що орендується, та майно повинні бути передані Орендодавцем та прийняті - Орендарем протягом доби з моменту набрання чинності цим Договором.

3.2. Протягом строку, визначеного у п. 3.1 цього Договору, Орендодавець повинен звільнити приміщення, що орендується, та підготувати його до передання Орендареві.

3.3. Передання приміщення, що орендується, і майна здійснюється за Актом приймання - передачі, що підписується Сторонами та скріплюється їх печатками, який є додатком № 1 до цього договору.

3.4. В момент підписання Акта приймання-передачі Орендодавець передає Орендарю ключі від приміщення, що орендується, після чого персоналу Орендаря має бути забезпечений безперешкодний доступ у приміщення, що орендується з 8 год. 00 хв. по 21 год. 00 хв. у будні робочі дні.

Розділом четвертим сторони передбачили строк орендованого користування, а саме:

4.1. Строк орендного користування починається з моменту прийняття приміщення, що орендується, за Актом приймання-передачі та діє на строк не більше 6 (шість) місяців.

4.2. Якщо жодна із Сторін письмово не попередить іншу Сторону за тридцять днів до закінчення строку дії даного Договору про намір припинити його дію, то Договір продовжує свою дію на таких самих умовах на кожні наступні 2 (два) місяці.

4.3. Орендар приймає на себе обов`язок, завчасного письмового повідомлення Орендодавця, в строк не менш ніж 30 днів до дати розірвання договору, про свій намір звільнити приміщення та закінчити дію даного договору

Розділом п`ятим договору сторонами передбачена орендна плата та розрахунки за договором, а саме:

5.1. Договору орендної плати за приміщення , що орендується , складає з урахуванням її індексації -7000 грн. за кожен місяць орендного користування за цим договором.

5.2. Орендна плата сплачується в безготівкову порядку на поточний рахунок Орендодавця шляхом попередньої оплати не пізніше 5 -ого числа поточного місяця , на підставі виставлених рахунків.

5.3. Орендар зобов`язаний протягом доби з моменту прийняття приміщення, що орендується . - перераховувати орендну плату за місяць авансом.

5.4. Розмір орендної плати може переглядатися Орендодавцем.

5.5.Орендар має право вносити орендну плату наперед за будь-який строк в розмірі, що визначається на момент оплати. У цьому випадку порядок перегляду орендної плати, визначений у п.5.4 цього Договору, не застосовується в межах строку, на який було попередньо сплачено орендну плату.

5.7. Вартість комунальних послуг входить до орендної плати, сплачується орендарем окремо вартість використаної електричної енергії.

5.8. Всі витрати за користування телефонами, Інтернет мережами, оплачуються Орендарці самостійно згідно з рахунками телефонної станції та інтернет провайдерами.

У випадку дострокового розірвання договору оренди, з ініціативи Орендаря, без повідомлення вказаного у п.4.3. Договору сплачена сума орендної плати та поточний місяць не підліпи перерахунку або поверненню

Розділом дев`ятим передбачено відповідальність сторін за порушення договору, зокрема п.9.1 -9.3. передбачено наступне:

9.1. У випадку порушення Договору Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним в Україні законодавством.

9.1.1. Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.

9.1.2. Сторона не несе відповідальності за порушення Договору, якщо воно сталося не з її вини (умислу чи необережності).

9.1.3. Сторона вважається невинуватою і не несе відповідальності за порушення Договору, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання цього Договору.

9.2. Орендар несе наступну відповідальність:

- у випадку прострочення по сплаті орендної плати - пеня в розмірі 1,5 % від суми боргу за кожен день прострочення;

- у випадку нецільового використання приміщення, що орендується, - неустойка у розмірі 100 % від загальної суми орендної плати, що підлягає сплаті за цим Договором;

- за передачу приміщення, що орендується, або його частини в суборенду без письмової згоди Орендодавця - неустойка у розмірі у розмірі 100% від загальної суми орендної плати, що підлягає сплаті за цим Договором;

- відшкодувати заподіяну ним шкоду, за наявності такої в повному об`ємі.

9.3. Орендодавець несе наступну відповідальність:

- у випадку прострочення строків передачі Орендарю приміщення, що орендується, та майна - неустойка в розмірі 3 % від загальної суми орендної плати, що підлягає сплаті за цим Договором.

Відповідно до п.10.1. -10.4.10.1. Договір підписується Сторонами, скріплюється їх печатками (у разі наявності). Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання тронами. Строк цього Договору зазначено в п 4.1. цього Договору. Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідала порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

До матеріалів справи надано акт прийому-передачі від 13.08.2019, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв у користування кімнату для офісу.

Позивачем надано до матеріалів справи рахунки-фактури за період з серпня 2019 р. по лютий 2020 року (за весь строк дії договору) на підтвердження розміру орендної плати та вартості відшкодування платежів з комунальних послуг (аркуші справи 16-22 перший том), а також докази часткової оплати відповідачем за первісним позовом за експлуатаційні та комунальні послуги.

04.02.2020р. Орендарем оформлено претензію, в якій просить погасити заборгованість у сумі 45 172,0 грн. за Договором оренди, а також поверннути орендоване майно.

Ігнорування вимоги спричинило звернення до господарського суду Харківської області з позовом у рамках провадження у даній справі.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір оренди нерухомого майна.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач користувався орендованим майном та частково оплачував орендну плату і відшкодовував витрати на комунальні послуги.

Матеріалами справи доведено, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість за договором оренди №16/Н-56 від 13.08.2019 року в розмірі 42000,0грн., відшкодування комунальних послуг в сумі 1 880,0грн.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що йому не було передано орендоване майно, чи що ним було сплачено орендну плату та відшкодовано комунальні платежі у більшому розмірі, ніж вказано позивачем.

Отже з поданих до матеріалів справи документів вбачається, що за відповідачем обліковується заборгованість за договором оренди №16/Н-56 від 13.08.2019 року в розмірі 42000,0грн., відшкодування комунальних послуг в сумі 1 880,0грн.

Обставини щодо правильності нарахованих щомісячних розмірів орендної плати та вартості комунальних послуг, а також відносно сплачених відповідачем коштів підтверджуються документально та сторонами не заперечуються.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів погашення заборгованості за договором оренди №16/Н-56 від 13.08.2019 року в розмірі 42000,0грн., відшкодування комунальних послуг в сумі 1 880,0грн. не надав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 42000,0грн., відшкодування комунальних послуг в сумі 1 880,0грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

В ст.549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п.9.2. договору, сторонами передбачено, що у випадку прострочення по сплаті орендної плати орендар зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 1,5 % від суми боргу за кожен день прострочення;

Позивачем за первісним позовом заявлено до стягнення з відповідача за первісним позовом пені в сумі 191,01грн., інфляційні витрати в сумі 547,38грн., 3% річних в сумі 573,0грн.,

Оскільки, матеріалами справи підтверджено факт наявності прострочення відповідачем за первісним позовом виконання грошового зобов`язання, то позивачем правомірно здійснено нарахування пені, 3% річних, інфляційних втрат.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідальність за прострочення орендної плати у вигляді пені передбачена у пункті 9.2. договору.

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки пені в сумі 191,01грн., інфляційні витрати в сумі 547,38грн., 3% річних в сумі 573,0грн., судом встановлено, що розрахунки пені, інфляційних втрат та 3% річних є арифметично вірними, а тому вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, стосовно заявлених відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) у поданому до суду зустрічному позові вимог щодо визнання припиненим зобов`язання за договором оренди, господарський суд враховує наступне .

Захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється у спосіб встановлений законом або договором.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов`язку в натурі; зміни правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та іншими способами відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у справі №№ 905/2260/17 звертає увагу на те, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

В підтвердження викладених доводів позивач за зустрічним позовом посилається на те, що на час укладення договору частина приміщень 5-го поверху за адресою: АДРЕСА_1 належали ТОВ «ГОЛД ТЕСОРО», а інша частина фізичній особі ОСОБА_1 , який одночасно є засновником і директором відповідача за цим позовом (Витяг з ЄДР речових прав - додається).

15.08.2019р. ухвалою Східного апеляційного господарського суду у справі №922/719/16 (справа про банкрутство) на всі приміщення 5-го поверху за цією адресою було накладено арешт та заборонено будь-яким державним реєстраторам проводити реєстраційні дії щодо цього майна

Починаючи з 29.08.2019 року орендар, ТОВ «ГЛОБАЛ ТРЕК», як і інші орендарі, і навіть сам орендодавець ТОВ «ГОЛД ТЕСОРО» не могли потрапити до 5-го поверху приміщень за цією адресою.

Господарський суд, надаючи оцінку доводам позивача за зустрічним позовом , спростовує твердження позивача за зустрічним щодо відсутності доступу у вищеозначене приміщення, оскільки в матеріалах справи міститься копія акту доступу до приміщення від 29.08.2019 року підписаного засновником ТОВ «Глобал Трек» Удовіченко В.О. про доступ до приміщення, та приєднаний до матеріалів справи.

Звертаючись до суду з вимогою щодо визнання договору припиненим, позивач прагне досягти правової визначеності, тобто прагне підтвердження судом припинення прав орендодавця на одержання орендної плати. Водночас відповідно до абзацу 2 частини другої статті 20 Господарського кодексу України у цьому разі належним способом захисту є визнання відсутності права відповідача. (Велика Палата Верховного Суду у справі № 905/2260/17)

Таким чином, обраний позивачем за зустрічним позовом спосіб захисту цивільного права не передбачено законом, оскільки він не підпадає під примусове виконання обов`язку в натурі, передбачене пунктом 5 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України.

Решта обґрунтувань правомірності зустрічного позову теж не знайшли підтвердження під час вирішення спору судом, в зв`язку з чим не приймаються до уваги та розцінюються судом як такі, що направлені на ухилення позивачем за зустрічним позовом від виконання договірних зобов`язань.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за первісним позовом покладається на відповідача за первісним позовом та судовий збір за зустрічним позовом - на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Трек" (61072, м. Харків, просп.Науки,буд.58, код 42826654) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Голд Тесоро"( 61072, м. Харків, просп.Науки,буд.56, офіс №1, код 41255992) - заборгованості за договором оренди №16/Н-56 від 13.08.2019 року в розмірі 42000,0грн., пені в сумі 191,01грн., інфляційні витрати в сумі 547,38грн., 3% річних в сумі 573,0грн., відшкодування комунальних послуг в сумі 1 880,0грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2102, 0грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Голд Тесоро"( 61072, м. Харків, просп.Науки,буд.56, офіс №1, код 41255992)

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобал Трек" (61072, м. Харків, просп.Науки,буд.58, код 42826654).

Повне рішення складено "20" травня 2020 р.

Суддя О.О. Присяжнюк