ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" травня 2020 р. м. Одеса Справа № 916/353/20
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,
секретар судового засідання Цісельський К.О.,
за участю представників учасників справи:
від позивача: Панасюк О.М.,
від відповідача: не з`явився,
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 33661,05 грн.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.02.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/353/20, задоволено письмове клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17.03.2020 р.
Рішенням зборів суддів Господарського суду Одеської області від 16.03.2020 р., оформленим протоколом № 916-3/2020, для забезпечення належної роботи суду в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19 рекомендовано суддям Господарського суду Одеської області у період дії карантину, запровадженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211, з 17.03.2020 р. по 03.04.2020 р. включно перенести судові засідання за межі вказаного строку.
Приймаючи до уваги вказане вище рішення зборів суддів Господарського суду Одеської області, судове засідання, призначене на 17.03.2020 р., не відбулось.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.03.2020 р. повідомлено учасників справи про судове засідання для розгляду справи по суті, яке відбудеться 14.04.2020 р.
Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.04.2020 р. відкладено розгляд справи на 12.05.2020 р.
Відповідач повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, в якому ухвалено рішення, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, проте з невідомих причин не скористався наданим ст.42 ГПК України правом на участь у засіданні суду, з огляду на що розгляд справи здійснено за відсутності його представника.
Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 12.05.2020 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ) про стягнення в порядку регресу 33661,05 грн відшкодованої потерпілій особі шкоди, завданої пошкодженням її транспортного засобу військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 під час виконання службового завдання.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, МТСБУ посилається на приписи ст.ст.22,1166, 1172,1187,1188,1191 ЦК України, ст.ст.9,22,38,40,41 Закону України ,,Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 р. № 1961-IV (із змінами), постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 26.02.2018 р. по справі № 520/440/18, довідку Національної поліції України від 27.12.2017 р. № 669890 та відомості з Централізованої бази даних МТСБУ станом на 27.12.2017 р., повідомлення від 29.12.2017 р. про дорожньо-транспортну пригоду, заяву потерпілої особи про виплату відшкодування від березня 2018 р., звіт від 26.03.2018 р. № 07-03/18 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 03.04.2018 р. № 125, лист Південного територіального управління військової служби правопорядку від 04.05.2018 р. № 2327/4, платіжне доручення від 10.05.2018 р. № 904641 тощо.
Відповідач у відзиві на позовну заяву просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, вказуючи на те, що транспортний засіб, яким керував військовослужбовець, винний у дорожньо-транспортній пригоді, закріплено за в/ч НОМЕР_1 на праві оперативного управління, тобто відповідач не є його власником, в зв`язку з чим законні підстави для відшкодування заподіяної матеріальної шкоди за рахунок в/ч НОМЕР_1 відсутні.
МТСБУ у відповіді на відзив підтримує заявлені позовні вимоги та зазначає, що відповідно до ст.ст.1172, 1187 ЦК України відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, несе не його власник, а володілець, в т.ч. на праві оперативного управління.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого.
27.12.2017 р. у м. Одесі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу УАЗ-469, державний номер НОМЕР_2 , що належить в/ч НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Opel Vivaro, державний номер НОМЕР_3 , яким керував його власник ОСОБА_2 .
В постанові Малиновського районного суду м. Одеси від 26.02.2018 р. по справі № 520/440/18, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 , який є солдатом строкової служби, визнано винним у порушенні Правил дорожнього руху та направлено справу про адміністративне правопорушення до Південного територіального управління військової служби правопорядку Збройних сил України для вирішення питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
За змістом витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 03.04.2018 р. № 125 ,,Про притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення командиром в/ч НОМЕР_1 накладено на водія-стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти військової служби правопорядку в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 за порушення п.13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, дисциплінарне стягнення догану.
Як вбачається з довідки Національної поліції України від 27.12.2017 р. № 669890 про дорожньо-транспортну пригоду, відомостей з Централізованої бази даних МТСБУ станом на 27.12.2017 р. та листа Південного територіального управління військової служби правопорядку від 04.05.2018 р. № 2327/4 відповідальність водія транспортного засобу УАЗ-469, державний номер НОМЕР_2 , на момент скоєння ДТП не була застрахована шляхом укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Підпунктом ,,а п.41.1 ст.41 Закону України ,,Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 р. № 1961-IV (із змінами) визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно п.35.1 ст.35 Закону України ,,Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 р. № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.
30.03.2018 р. МТСБУ зареєстровано заяву ОСОБА_2 з проханням на підставі названих вище норм відшкодувати шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 27.12.2017 р.
Пунктом 22.1 ст.22 Закону України ,,Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 р. № 1961-IV (із змінами) передбачено, що …у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
26.03.2018 р. суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 на замовлення ОСОБА_2 складено звіт № 07-03/18 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу автомобіля Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Відповідно до вказаного звіту сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Opel Vivaro, з врахуванням факторів, викладених у дослідницькій частині, складає 34429,78 грн.
Наказом МТСБУ ,,Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2 від 08.05.2018 р. № 4350 вирішено на підставі ст.41 Закону України ,,Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та з урахуванням довідки МТСБУ від 14.04.2018 р. № 1 про розмір відшкодування шкоди виплатити з фонду захисту потерпілих 33661,05 грн, з яких 32161,05 грн підтвердженої шкоди по майну та 1500,00 грн вартості витрат на проведення експертизи.
Кошти в сумі 33661,05 грн перераховано ОСОБА_2 , що підтверджується платіжним дорученням від 10.05.2018 р. № 904641.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2, ч.3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Підпунктом 38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України ,,Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 р. № 1961-IV (із змінами) передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Пунктом 1.6 ст.1 Закону України ,,Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 р. № 1961-IV (із змінами) визначено, що власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.
В ч.1 ст.137 ГК України вказано, що правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).
Таким чином, шкода, завдана військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 під час виконання ним своїх службових обов`язків, підлягає відшкодуванню саме відповідачем як законним володільцем джерела підвищеної небезпеки, належного на праві оперативного управління.
Враховуючи викладене, те, що МТСБУ замість в/ч НОМЕР_1 відшкодувало завдану останньою шкоду, набувши право регресної вимоги, а також те, що правильність визначення ціни позову підтверджується належними та допустимим доказами, господарський суд задовольняє позовну заяву.
Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.129,232,233,238,240,241 ГПК України, вирішив:
Позов задовольнити.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_4 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Дніпровський р-н, Русанівський б-р, буд. 8, код 21647131) 33661/тридцять три тисячі шістсот шістдесят одну/грн 05 коп. сплаченого відшкодування та 2102/дві тисячі сто дві/грн 00 коп. судового збору.
Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання його повного тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Згідно п.4 розділу Х ,,Прикінцеві положення чинного ГПК України строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на час дії карантину, введеного для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14 травня 2020 р.

Суддя Л.В. Лічман