Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши заяву Приватного підприємства "Бонвояж" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Приватного підприємства "Бонвояж"
про стягнення 666 027,81 грн.
Представники учасників справи: без виклику
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Бонвояж" про стягнення 666 027,81 грн., з яких 20 331,18 грн. основний борг, 186 769, 63 грн. пеня, 83 677, 61 грн. 3% річних та 375 249, 39 грн. інфляційні втрати.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором постачання природного газу № 1449/16-ТЕ-41 від 21.12.2015 в частині своєчасної оплати за поставлений природний газ.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 у справі № 910/14193/19 у позові Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Приватного підприємства "Бонвояж" про стягнення 666 027,81 грн. відмовлено повністю.

05.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного підприємства "Бонвояж", відповідно до якої заявник просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" понесені витрати на правову допомогу у розмірі 18 000,00 грн.

Згідно з частинами 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

З огляду на викладене, дослідивши заяву Приватного підприємства "Бонвояж", суд дійшов висновку про відсутність необхідності викликати сторони в судове засідання для розгляду вказаної заяви.

Як встановлено у ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд зазначає, що при ухваленні рішення за наслідками розгляду справи № 910/14193/19 Господарським судом міста Києва не було вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем у відзиві заявлено до стягнення з позивача витрати на правову допомогу адвоката Шилової К.В. у розмірі 18 000,00 грн.

За приписами статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката та для визначення їх розміру відповідачем подано до суду Договір про надання правової (правничої) допомоги № 23 від 04.11.2019, укладений між адвокатом Шиловою Катериною Володимирівною та Приватним підприємством "Бонвояж", копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3372/10 від 19.07.2007, копію ордера серія КС № 158777 від 04.11.2019 та платіжне доручення № 3 від 11.11.2019 на суму 18 000,00 грн.

Суд зазначає, що заявлений відповідачем розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності та співмірності таких витрат у розмірі 2,7 % від ціни позову, а позивачем не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу у заявленому відповідачем розмірі, а також відповідного клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на правову допомогу відповідача покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 233-235, 244, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Заяву Приватного підприємства "Бонвояж" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/14193/19 задовольнити.

2.Стягнути з Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6, ідентифікаційний код юридичної особи: 20077720) на користь Приватного підприємства "Бонвояж" (02140, м. Київ, вулиця Б. Гмирі, будинок 3, квартира 7, ідентифікаційний код юридичної особи: 32660669) 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням п. 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України про продовження такого строку на строк дії карантину.

Повний текст складено на підписано 15.05.2020

Суддя С. В. Стасюк