ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" травня 2020 р. Справа № 5002-18/4248-2011

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» за вих. № 04-1/04 від 04.04.2020 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Грищенка Олександра Миколайовича

до Сільськогосподарського приватного підприємства «Сталкер»

про стягнення 7002,71 грн

за відсутності представників учасників провадження у зв`язку з їх неявкою;

встановив:

До Господарського суду Київської області 07.04.2020 звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (далі - скаржник, стягувач, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС») із скаргою за вих. № 04-1/04 від 04.04.2020 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Шевченківський РВ ДВС у м. Києві ЦМРУ Мін`юсту) у виконавчому провадженні № 46319359 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.12.2011 у справі № 5002-18/4248-2011, у прохальній частині якої скаржник просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у м. Києві ЦМРУ Мін`юсту у виконавчому провадженні № 46319359 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.12.2011 у справі № 5002-18/4248-2011, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 46319359 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.12.2011 у справі № 5002-18/4248-2011 із врахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Шевченківського РВ ДВС у м. Києві ЦМРУ Мін`юсту усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 46319359 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.12.2011 у справі № 5002-18/4248-2011 із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2020 зазначену вище скаргу передано для розгляду судді Щоткіну О.В.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.04.2020 вказану скаргу ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» прийнято до розгляду. Зобов`язано Шевченківський РВ ДВС у м. Києві ЦМРУ Мін`юсту невідкладно подати до суду письмові пояснення щодо скарги та належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 46319359. Про дату, час і місце розгляду справи учасників справи вирішено повідомити додатково ухвалою суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.04.2020 розгляд скарги призначено на 18.05.2020.

Через канцелярію суду 29.04.2020 від Шевченківського РВ ДВС у м. Києві ЦМРУ Мін`юсту з супровідним листом від 27.04.2020 № 46319359/19 надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 46319359.

У судове засідання 18.05.2020 представники стягувача, боржника та органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги, не з`явились.

В даному випадку судом враховано приписи ст. 342 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), згідно з якими неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши скаргу ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у м. Києві ЦМРУ Мін`юсту в сукупності з матеріалами справи, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 28.11.2011 у справі № 5002-18/4248-2011 позов фізичної особи-підприємця Грищенка Олександра Миколайовича задоволено, стягнуто з Сільськогосподарського приватного підприємства «Сталкер» (далі - СПП «Сталкер», боржник) на користь фізичної особи-підприємця Грищенка Олександра Миколайовича пеню у сумі 2232,36 грн, 3% річних у сумі 320,60 грн, інфляційну суму у розмірі 1173,00 грн, плату за користування товарним кредитом у сумі 3276,75 грн, державне мито у сумі 102,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236,00 грн.

На примусове виконання вказаного рішення Господарським судом Автономної Республіки Крим 12.12.2011 видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.06.2013 у справі № 5002-18/4248-2011 замінено сторону у виконавчому провадженні при примусовому виконанні наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.12.2011 у справі № 5002-18/4248-2011 - фізичну особу-підприємця Грищенка Олександра Миколайовича правонаступником - ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС».

Постановою відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві) від 04.02.2015 відкрито виконавче провадження № 46319359 з примусового виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.12.2011 у справі № 5002-18/4248-2011 про стягнення з СПП «Сталкер» на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» 7340,71 грн боргу.

Постановою ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 03.08.2015 у виконавчому провадженні № 46319359 на підставі рішення суду накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках у банківських установах згідно з переліком та належать боржнику у межах суми - 7340,71 грн.

У рамках виконавчого провадження № 46319359 державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві 07.09.2015 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постановою ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 27.10.2015 у виконавчому провадженні № 46319359 повернуто виконавчий документ стягувачу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.01.2016, зокрема: визнано незаконними дії ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві під час примусового виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.12.2011 у справі № 5002-18/4248-2011, котрі виразились у винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.10.2015 ВП № 46319359; скасовано постанову ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.10.2015 ВП № 46319359.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.05.2016 визнано дії ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві під час примусового виконання наказу господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.12.2011 у справі № 5002-18/4248-2011, котрі виразились у непоновленні виконавчого провадження № 46319359 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.12.2011 у справі № 5002-18/4248-2011 протиправними та незаконними. Зобов`язано ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві відновити виконавче провадження № 46319359 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.12.2011 у справі № 5002-18/4248-2011. Визнано бездіяльність ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві під час примусового виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.12.2011 у справі № 5002-18/4248-2011 протиправною та незаконною.

За словами скаржника, на сьогодні наказ Господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.12.2011 у справі № 5002-18/4248-2011 не виконаний, а відповідно до офіційних відомостей, котрі містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчого провадження, належних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій не вчинялось, а також жодні вимоги вказаних вище ухвал не вчинялись.

Судом встановлено, що ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» у грудні 2016 року подано до Шевченківського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві ряд клопотань про врахування інформації та вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 46319359 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.12.2011 у справі № 5002-18/4248-2011, а саме: клопотання (повторне) за вих. № 22-3/12 про відновлення виконавчого провадження № 46319359; клопотання за вих. № 22-4/12 про врахування у виконавчому провадженні № 46319359 при здійсненні арешту коштів боржника та їх списанні ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» від 28.12.2014 за № 77-VІІІ; клопотання за вих. № 22-5/12 про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 46319359. Отримання вказаних клопотань Шевченківським РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві підтверджується штампом відділу про отримання вхідної кореспонденції на титульних сторінках клопотань.

У матеріалах скарги відсутні докази належного реагування на клопотання стягувача з боку органу ДВС.

У зв`язку з тим, що на дату подання скарги наказ Господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.12.2011 у справі № 5002-18/4248-2011 не виконаний та враховуючи, що не вчинено належних, своєчасних та об`єктивних дій у виконавчому провадженні, скаржник звернувся до суду з даною скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Водночас від Шевченківського РВ ДВС у м. Києві ЦМРУ Мін`юсту подано до суду копії матеріалів виконавчого провадження № 46319359, які свідчать про те, що 24.04.2020 державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 46319359 на підставі ухвали Господарського суду Київської області від 24.04.2020.

Також Шевченківським РВ ДВС у м. Києві ЦМРУ Мін`юсту надано копії відповідей на запити до Міністерства внутрішніх справ щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів (відповідь на запит № 78583585 від 24.04.2020) та до Державної фіскальної служби України щодо наявних у боржника рахунків (відповідь на запит № 78583584 від 24.04.2020).

Постановою Шевченківського РВ ДВС у м. Києві ЦМРУ Мін`юсту від 27.04.2020 в рамках виконавчого провадження № 46319359 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено та містяться у банківських установах згідно з наведеним переліком та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 7340,71 грн.

Також до матеріалів виконавчого провадження № 46319359 долучено копії вимог державного виконавця від 27.04.2020:

- до Головного управління ДПС у м. Києві (№ 46319359/19) про надання копій балансів СПП «Сталкер» за 2018-2019 роки та інформації про дебіторську заборгованість боржника;

- до Державної служби України з питань праці (№ 46319359/19) про надання інформації щодо великовантажних та інших транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування; підіймальних споруд (вантажопідіймальних кранів та машин, ліфтів, ескалаторів, канатних доріг, підйомників тощо); парових та водогрійних котлів; посудин, що працюють під тиском, трубопроводів пари та гарячої води, об`єктів нафтогазового комплексу та інших об`єктів, що зареєстровані за боржником;

- до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (№ 46319359/19) про надання інформації щодо тракторів; самохідних шасі; самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин; сільськогосподарської техніки, інших механізмів, що зареєстровані за боржником.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 2. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже періодичність проведення перевірок чітко визначена Законом України «Про виконавче провадження», тобто такі перевірки повинні вчинятись державним виконавцем систематично.

Як вже зазначалось Ухвалами Господарського суду Київської області від 11.01.2016 та від 20.05.2016 скасовано постанову ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.10.2015 ВП № 46319359 та зобов`язано ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві відновити виконавче провадження № 46319359.

Приписами ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону від 28.12.2015) передбачалось, що у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Судом встановлено, що на момент звернення ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» з даною скаргою до суду Шевченківським РВ ДВС у м. Києві ЦМРУ Мін`юсту взагалі не вчинялось будь-яких дій у виконавчому провадженні № 46319359.

Згідно з наданими до суду копіями матеріалів виконавчого провадження № 46319359 останнє було відновлено 24.04.2020, тобто після звернення ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» до суду із скаргою.

Суд наголошує, що виконавче провадження № 46319359, в силу ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону від 28.12.2015), підлягало відновленню у 2016 році на підставі ухвали Господарського суду Київської області від 11.01.2016, однак державний виконавець, допустивши неправомірну бездіяльність, в період з 2016 року по 23.04.2020 не вчиняв жодних дій, направлених на своєчасне та повне виконання рішення суду.

Бездіяльність - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, тобто невчинення дій, які особа повинна була і могла вчинити, в даному випадку - на виконання Закону України «Про виконавче провадження».

Варто зауважити, що невиконання судового рішення протягом такого тривалого часу порушує основні засади виконавчого провадження - обов`язковості виконання рішень, розумності строків виконавчого провадження. Хоча закон і не містить поняття «розумності строків», проте зволікання у вчиненні виконавчих дій не свідчить про дотримання зазначеного вище принципу. Крім того, діяльність державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження, це сукупність дій направлена на кінцевий результат - виконання судового рішення.

Сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

В свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.08.2019 у справі № 913/438/16.

Згідно з правовою позицією, котра викладена, зокрема, в п. 15 постанови Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 923/182/13-г, судом зазначено про те, що відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Як визначено ч. 2 ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, саме на виконавця покладаються функції держави щодо виконання судового рішення, та саме така особа визначає комплекс дій для виконання такого рішення, зокрема, й визначає необхідність звернення з конкретними запитами, керуючись чинним законодавством.

Враховуючи встановлені судом обставини бездіяльності державного виконавця в рамках виконавчого провадження № 46319359, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 342, 343, 345 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ухвалив:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» за вих. № 04-1/04 від 04.04.2020 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити.

2. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 46319359 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.11.2011 у справі № 5002-18/4248-2011, яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 46319359 з урахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження».

3. Зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 46319359 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.11.2011 у справі № 5002-18/4248-2011, з норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін