СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2020 р. Справа №922/295/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.,

при секретарі Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

апелянта (Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк») - не з`явився;

позивача - Павлов Є.О., свідоцтво серія ДН№5674 від 27.11.2019 року, ордер серія АХ№1014119

відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», м.Київ, (вх.№598Х/1-40) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2020 року по справі №922/295/20,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дженус», м.Харків,

до Міністерства юстиції України, м.Київ,

про скасування наказу,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дженус» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Міністерства юстиції України, в якій просить суд скасувати наказ Міністерства юстиції України №4095/5 від 20.12.2019 року про скасування рішень.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.02.2020 року у справі №922/295/20 (суддя Пономаренко Т.О., повний текст складено та підписано 05.02.2020 року) передано за підсудністю матеріали справи №922/295/20 до Господарського суду міста Києва (01030, м.Київ, вул. Б. Хмельницького, б. 44-В).

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилося та звернулося до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм права, просить:

- скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2020 року;

- визнати зловживанням процесуальними правами ТОВ «Дженус» щодо подання позовної заяви у справі №922/295/20;

- залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дженус» без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із оскарженням рішення суб`єкта владних повноважень - Міністерства юстиції України. Предметом доказування є обставини, що підтверджують законність чи незаконність прийнятого відповідачем рішення, яке за своєю юридичною природою є рішенням суб`єкта владних повноважень та повинне прийматися в порядку, на підставі та у спосіб, визначені законом. Тобто, в межах цієї справи вирішується виключно публічно-правовий спір щодо правомірності наказу Міністерства юстиції України від 20.12.2019 року №4095/5.

Таким чином, апелянт звертає увагу суду на те, що розгляд справи за позовом учасника (заінтересованої особи) розгляду скарги банку до суб`єкта владних повноважень (Міністерства юстиції України), предметом якої є оскарження індивідуального акту (наказу №4095/5) вказаного органу державної влади повинен здійснюватись в порядку адміністративного судочинства адміністративним судом за вибором позивача. Натомість Господарський суд Харківської області неправомірно передав справу для її розгляду господарським судом, що свідчить про порушення правил юрисдикції.

Скаржник вказує, що суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу не надав оцінки клопотанню про залишення без розгляду позову у даній справі.

Апелянт наполягає на тому, що з боку позивача має місце зловживання процесуальними правами, яке полягає у неодноразовому подані позову до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Апелянт зазначає, що він є ініціатором оскарження реєстраційних дій та рішень державних реєстраторів з приводу предмету іпотеки - нежитлових приміщень, а також особою, за розглядом скарги якої, було винесено оскаржуваний в цій справі наказ №4095/5. Тобто, будь-яке процесуальне рішення у справі напряму впливає на права та обов`язки банку, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Міністерство юстиції України. Тобто, банк є особою, яка наділена правом апеляційного оскарження згідно із ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 року відкрито апеляційне провадження за скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», встановлено строк учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня вручення їм ухвали про відкриття провадження у справі, а також встановлено учасникам справи строк на протязі якого вони мають право подати до суду клопотання, заяви та документи в обґрунтування своїх вимог і заперечень по справі. Крім того, вказаною ухвалою попереджено сторони, що апеляційна скарга може бути розглянута за правилами ч. 2 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України без повідомлення учасників справи - за відсутності клопотань учасників справи про розгляд справи з їх повідомленням (викликом).

Так, 31.03.2020 року від апелянта надійшло клопотання (вх.№3086), в якому просить суд не проводити розгляд апеляційної скарги без участі ПАТ АБ «Укргазбанк» та надати апелянту можливість взяти участь у судовому засіданні з метою надання пояснень щодо обставин справи задля забезпечення прав і інтересів сторони.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 року задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» та призначено справу №922/295/20 до розгляду в судове засідання на 27.04.2020 року на 11:30 год.

Ухвалою суду від 27.04.2020 року задоволено клопотання позивача та апелянта і відкладено розгляд справи на іншу дату, а саме на 18.05.2020 року

Вказана ухвала суду була направлена учасникам справи рекомендованими листами 28.04.2020 року за адресами, зазначеними в апеляційній скарзі і отримана позивачем та відповідачем - 04.05.2020 року, апелянтом - 06.05.2020 року про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, які долучено до матеріалів справи.

Однак, представники апелянта та відповідача у судове засідання не з`явилися, про причини не з`явлення суд не повідомили.

Відповідно до ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, з огляду на приписи ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку щодо розгляду справи за відсутності представників апелянта та відповідача.

06.05.2020 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№4293), в якому зазначає, що згоден з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та законною, прийнятою при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Позивач наполягає на тому, що спір у даній справі за своєю суттю носить приватно-правовий характер і це виключає можливість розгляду його за правилами адміністративного судочинства.

Позивач вказує, що апелянт фактично викладає заперечення проти задоволення позову, а не доводи про незаконність ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

У судовому засіданні 18.05.2020 року представник позивача оголосив зміст відзиву на апеляційну скаргу та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дженус» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, яка містить вимогу про скасування наказу Міністерства Юстиції України №4095/5 від 20.12.2019 року про скасування рішень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе у тому числі таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 12.11.2011 №9-рп/2011).

Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду.

Територіальна юрисдикція (підсудність) господарських справ визначена §3 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 5 статті 30 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи, що відповідачем у даній справі є Міністерство юстиції України, то в силу приписів ст. 30 та 31 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про передання справи за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

При цьому, колегія суддів вбачає з тексту апеляційної скарги та відзиву позивача доводи, що стосуються вирішення питання, чи належить спір у даній справі до розгляду саме в порядку господарського судочинства.

Однак, колегія суддів таким твердженням оцінки не надає, оскільки, по-перше, суд першої інстанції таке питання не досліджував, по-друге, у випадку встановлення факту того, що спір у даній справі не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, то за територіальною підсудністю належним судом для такого висновку є саме Господарський суд міста Києва, а не Господарський суд Харківської області.

Щодо посилань апелянта на не надання оцінки клопотанню про залишення без розгляду позову у даній справі, колегія суддів відзначає, що відповідне клопотання надійшло до суду і долучено до матеріалів справи вже після винесення оскаржуваної ухвали. Отже, суд першої інстанції не міг надати оцінку відповідному клопотанню станом на момент винесення оскаржуваної ухвали.

Щодо посилань апелянта, що з боку позивача має місце зловживання процесуальними правами, яке полягає у неодноразовому подані позову до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також вимоги в апеляційній скарзі визнати зловживанням процесуальними правами ТОВ «Дженус» щодо подання позовної заяви у справі №922/295/20, колегія суддів зазначає наступне.

Так, визнання дій або бездіяльності учасника справи як зловживання процесуальними права, належить виключно до компетенції суду і не може вирішуватися за заявою або клопотанням заінтересованої сторони.

Наразі у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження для визнання зловживанням процесуальними правами ТОВ «Дженус» щодо подання позовної заяви у справі №922/295/20.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала Господарського суду Харківської області від 05.02.2020 року по справі №922/295/20 має бути залишена без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 74, 86, 129, 269, 271, 273, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2020 року по справі №922/295/20 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25 травня 2020 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов