ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.05.2020 Справа №905/393/20

Суддя - Говорун О.В.

Секретар судового засідання Коновалова А.І.

Позивач Держане підприємство "Шахта ім.М.С.Сургая".

Відповідач - Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Про стягнення 22855,01 грн.

Справу розглянуто в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання.

Державне підприємство "Шахта імені М.С.Сургая" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення 22855,01 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що вантаж прибув на станцію призначення з недостачею, у зв`язку з чим були кладені відповідні комерційні акти. Недостача виникла у зв`язку з незбереженням вантажу перевізником під час перевезення.

Ухвалою суду від 02.03.2020 вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Учасники розгляду справи були повідомлені належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

06.11.2019 за залізничною накладною №52441219, у вагоні №67603738 на станцію Новгородівка Донецької залізниці зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці, на адресу ТОВ "ЦЗФ Селидівська" був відправлений вантаж вугіль кам`яний марки г-газовий (вологість вантажу 6,3%), відправник ДП "Шахта ім.М.С.Сургая". Вантаж промаркований поздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона (а.с.15).

06.11.2019 за залізничною накладною №52441268, у вагоні №60725322 на станцію Новгородівка Донецької залізниці зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці, на адресу ТОВ "ЦЗФ Селидівська" був відправлений вантаж вугіль кам`яний марки г-газовий (вологість вантажу 6,3%), відправник ДП "Шахта ім.М.С.Сургая". Вантаж промаркований поздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона (а.с.17).

06.11.2019 за залізничною накладною №52441409, у вагоні №65295552 на станцію Новгородівка Донецької залізниці зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці, на адресу ТОВ "ЦЗФ Селидівська" був відправлений вантаж вугіль кам`яний марки г-газовий (вологість вантажу 6,3%), відправник ДП "Шахта ім.М.С.Сургая". Вантаж промаркований поздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона (а.с.19).

На станції Новогродівка Донецької залізниці, були складені комерційні акти №482201/264 від 13.11.2019, №482201/268 від 13.02.2020, №482201/275 від 13.11.2019 (а.с.14,16,18).

В розділі "Д" комерційного акту №482201/264 від 13.11.2019 зазначено: "На підставі актів форми ГУ-23 №65177 від 12.11.2019 ст.Покровськ та №265 від 12.11.2019 ст.Гродівка, проведено контрольне зважування вагону №67603738 по відправці №52441219 Південнодонбаська Новгородівка. На тензометричних 150-тонних вагонних вагах ВТВ-1СД ст.Новгородівка (остання повірка 05.11.2019). Згідно ПД в вагоні №67603738 брутто не встановлено, тара 21800 кг, нетто 57700 кг, фактично встановлено: брутто 76700 кг, тара 21800 кг, нетто 54900 кг, що менше ваги зазначеної в документі на 2800 кг. В результаті комерційного огляду встановлено в вагоні №67603738 навантаження нижче бортів 40 см, верх розрівняно, марковано однією смугою по довжині вагону. Є поглиблення над 1 люком 150*280*40 см. У місці поглиблення маркування відсутнє. Вагон бездверний, люка закриті. Течі вантажу немає. У технічному відношенні вагон №67603738 справний" (а.с.14 зворотна сторона).

В розділі "Д" комерційного акту №482201/268 від 13.11.2019 зазначено: "На підставі актів форми ГУ-23 №65178 від 12.11.2019 ст.Покровськ та №265 від 12.11.2019 ст.Гродівка, проведено контрольне зважування вагону №60725322 по відправці №52441268 Південнодонбаська Новгородівка. На тензометричних 150-тонних вагонних вагах ВТВ-1СД ст.Новгородівка (остання повірка 05.11.2019). Згідно ПД в вагоні №60725322 брутто не встановлено, тара 23800 кг, нетто 57100 кг, фактично встановлено: брутто 77200 кг, тара 23800 кг, нетто 53400 кг, що менше ваги зазначеної в документі на 3700 кг. В результаті комерційного огляду встановлено в вагоні №60725322 навантаження нижче бортів 40 см, верх розрівняно, марковано однією смугою по довжині вагону. Є поглиблення зліва над 1 люком 150*280*30 см. У місці поглиблення маркування відсутнє. Вагон бездверний, люка закриті. Течі вантажу немає. У технічному відношенні вагон №60725322 справний" (а.с.16 зворотна сторона).

В розділі "Д" комерційного акту №482201/275 від 13.11.2019 зазначено: "На підставі актів форми ГУ-23 №65179 від 12.11.2019 ст.Покровськ та №265 від 12.11.2019 ст.Гродівка, проведено контрольне зважування вагону №65295552 по відправці №52441409 Південнодонбаська Новгородівка. На тензометричних 150-тонних вагонних вагах ВТВ-1СД ст.Новгородівка (остання повірка 05.11.2019). Згідно ПД в вагоні №65295552 брутто не встановлено, тара 25000 кг, нетто 57100 кг, фактично встановлено: брутто 79150 кг, тара 2500 кг, нетто 54150 кг, що менше ваги зазначеної в документі на 2950 кг. В результаті комерційного огляду встановлено в вагоні №65295552 навантаження нижче бортів 40 см, верх розрівняно, марковано однією смугою по довжині вагону. Є поглиблення справа над 1-2 люками 300*100*30 см. У місці поглиблення маркування відсутнє. Вагон бездверний, люка закриті. Течі вантажу немає. У технічному відношенні вагон №65295552 справний" (а.с.18 зворотна сторона).

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України (далі ГК України), підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з ч.2 ст.924 ЦК України, перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України закріплено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про залізничний транспорт", залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно з ч.1 ст.23 вищевказаного Закону, перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Стаття 110 Статуту залізниць України (далі - Статут) передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ч.1 ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом а) ч. 2 ст. 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Пунктами 5,6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу затверджених наказом Мінтрансу України № 542 від 20.08.2001 встановлено, що у разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із "шапкою"). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої. З метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Згідно з ч.1 ст.31 Статуту, залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Відповідно до ч.3 ст.32 Статуту залізниць України, відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Згідно з абз. 4 пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Мінтрансу України № 644 від 21.11.2000, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до накладних №52441219, №52441268, №52441409, вантаж завантажено у вагон відправником, поверхня вантажу маркована. На станції відправлення залізницею будь-яких зауважень до стану вантажу та вагонів не було, що свідчить про те, що відправником були виконані вищезазначені вимоги Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу.

Досліджені докази, які містяться у справі, свідчать про те, що нестача виникла під час перевезення, оскільки після візуального огляду вагонів №67603738, №60725322, №65295552, вантажу, його маркування та кріплення у вагоні, залізницею, на станції відправлення, вантаж був прийнятий без зауважень, розсипання вантажу не було виявлено, про наявність заглиблень у вагонах залізницею зазначено не було, не зазначалось і про порушення маркування, що в свою чергу, свідчить про відсутність вини вантажовідправника у нестачі вантажу.

Порушення маркування свідчить про втрату частини вантажу під час перевезення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що недостача вантажу сталась внаслідок незабезпечення залізницею збереження вантажу на шляху слідування. Залізниця не довела, що нестача вантажу виникла з незалежних від неї причин.

Відповідно до частини 3 статті 314 ГК України, за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Частиною 1 статті 115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, відповідно до ч.2 ст.114 Статуту, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу, якого не вистачає у вагонах №67603738, №60725322, №65295552, з урахуванням норми природної втрати маси вантажу зданого до перевезення у вологому стані (2%, відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644) становить 14540,13 грн.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу.

Судові витрати, за приписом ст.129 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-238 ГПК України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (01001, м.Київ, вул.Тверська, 5, ідентифікаційний код юридичної особи - 40075815) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, 22, ідентифікаційний код юридичної особи - 40150216) на користь Державного підприємства "Шахта імені М.С.Сургая" (85670, Донецька обл., м.Вугледар, ідентифікаційний код юридичної особи 40695853) вартість вантажу, якого не вистачає в розмірі 14540 (чотирнадцять тисяч п`ятсот сорок) грн 13 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1337 (одна тисяча триста тридцять сім) грн 27 коп.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається в порядку встановленому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п.п.17.5) п.п.17 п.1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Говорун