Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2020 р. Справа № 906/361/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Автотранспортне підприємство 0628" Житомирської міської ради

до Підприємства "КРАСНО" засноване Житомирською обласною радою Українського фонду "Реабілітація інвалідів"

про стягнення 161 758,80 грн

Позивачем пред`явлено позов про повернення безпідставно перерахованих коштів в розмірі 161758,80грн. за платіжним дорученням №680 від 27.02.20 на суму 208387,41грн.

Ухвалою від 09.04.20 суд відкрив провадження у справі №906/361/20 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Відповідач отримав вказану ухвалу 17.04.20, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2019 року між Комунальним підприємством "Автотранспортне підприємство 0628" Житомирської міської ради (далі - КАТП 0628, позивач/замовник) та Підприємством "Красно" заснованим Житомирською обласною радою українського фонду "Реабілітація інвалідів" (відповідач/виконавець) укладено договір №10-12-19/3-10 (а.с.5).

Відповідно до пункту 1.1. Договору, відповідач зобов`язується надати послуги з ліквідації несанкціонованого стихійного звалища, що утворилося по вул. Труда в м. Житомирі, а замовник зобов`язується надати виконавцю фронт робіт, а також оплатити вартість робіт згідно з актом виконаних робіт.

Згідно п.3.1 договору, загальна вартість цього договору складає 46628,53грн.

09 січня 2020 року на адресу позивача надійшов лист від Відповідача з приводу здійснення попередньої оплати вартості послуг по договорах з ліквідації несанкціонованих стихійних звалищ, в тому числі по вул. Труда в м. Житомирі (а.с.11).

27 лютого 2020 року, позивач перерахував на рахунок відповідача в якості передоплати за виконання робіт по договору №10-12-19/3-10 від 10.12.2019 кошти в розмірі 208387,41грн., що підтверджується платіжним дорученням №680 (а.с.8).

10 березня 2020 за вихідним №1-ю/20 на адресу Відповідача було направлено претензію, в якій позивач просив повернути помилково перераховані кошти (а.с.9).

У відповіді на претензію від 12 березня 2020 року, відповідач зобов`язався повернути грошові кошти протягом одного місяця, узв`язку з обмеженою кількістю обігових коштів (а.с.11).

Станом на 06.04.20 відповідач кошти не повернув, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Позивач посилається на те, що грошові кошти в розмірі 161 758,80 грн. є помилково перерахованими КАТП 0628 на рахунок Відповідача, вони вважаються набутими останнім без достатніх на те правових підстав, а тому, відповідно до положень ст. 1212 ЦК України, вказані грошові кошти підлягають поверненню.

Частиною 1 статті 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст.1212 ЦК України, яка встановлює загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

З аналізу статті 1212 ЦК України вбачається, що цей вид позадоговірних зобов`язань (набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) породжують такі юридичні факти, як набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи та відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Необхідною умовою для встановлення того факту, що мало місце зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави, є обов`язкова відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи.

Тобто, позивач повинен довести, що мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження спірного майна відповідачем, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених статтею 11 ЦК України.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним і не підпадає під регулювання ст. 1212 ЦК України.

За змістом ч.1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, договору або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною 1 статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Системний аналіз положень вище вказаних норм, дає можливість зробити висновок про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Тобто, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно (кошти).

Як вбачається з платіжного доручення №680 від 27.02.20, позивач перерахував відповідачу кошти в розмірі 208387,41грн. як оплата за послуги по договору №10-12-19/3-10 від 10.12.19, за умовами якого вартість робіт складає лише 46628,53грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем грошові кошти у сумі 161758,80 грн. було перераховані на рахунок відповідача помилково, оскільки між сторонами не існувало та не існує жодних договірних правовідносин та зобов`язань, які були б підставою для перерахування зазначених грошових коштів.

Зокрема вказані відомості відсутні у суду на момент ухвалення рішення та не спростовані відповідачем.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що спірні грошові кошти в розмірі 161758,80 грн. є отриманими відповідачем без достатньої правової підстави в розумінні ст. 1212 ЦК України та підлягають поверненню.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Підприємства "Красно" заснованого Житомирською обласною радою українського фонду "Реабілітація інвалідів" (10030,м. Житомир, вул. Київська, 74, ) на користь Комунального підприємства "Автотранспортне підприємство 0628" Житомирської міської ради (10007, м.Житомир, провулок 3-ій Транзитний,65; код 03328327) - 161758,80грн. боргу, 2426,38 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 20.05.20

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2- КП "Автотранспортне підприємство 0628" Житомирської міської ради (10007, м.Житомир, провулок 3-ій Транзитний,65)(рек. з повідом.)

3- Підприємство "Красно" заснованого Житомирською обласною радою українського фонду "Реабілітація інвалідів" (10030,м. Житомир, вул. Київська, 74)(рек. з повідом.)