ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18 травня 2020 року Справа № 926/1042/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТІ+"

до відповідача Ожівської сільської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Виконавчий комітет Новодністровської міської ради Чернівецької області

про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим, визнання протиправним та скасування рішення

Суддя О.Г. Проскурняк

Представники сторін: не викликались.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВАНТІ+" звернулось до Господарського суду Чернівецької області із позовом до відповідача Ожівської сільської ради про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим, визнання протиправним та скасування рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 травня 2020 року, судову справу № 926/1042/20 передано на розгляд судді Проскурняку О.Г.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 18 травня 2020 року відкрито провадження у справі № 926/1042/20 та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 15 червня 2020 року; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Виконавчий комітет Новодністровської міської ради Чернівецької області.

Крім того, разом із позовною заявою позивач просить суд про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення дії рішення ХХХХІХ позачергової сесії VII скликання Ожівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області від 02 квітня 2020 року № 583/49-2020 "Про закриття сміттєзвалища в межах населеного пункту с. Ожеве" до набрання законної сили рішення суду по справі.

Обґрунтовуючи свою заяву, позивач посилається на те, що вказаним вище рішенням Ожівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області відмовлено ТзОВ "АВАНТІ+" у поновленні договору оренди на земельну ділянку, площею 2,9793 га за кадастровим номером :01:001:0916 під сміттєзвалище; закрито з 01.05.2020 року об`єкт сміттєзвалище в межах населеного пункту та заборонено вивезення твердих побутових відходів з м. Новодністровськ.

Далі позивач вказує на те, що іншого місця для розміщення твердих побутових відходів не визначено. Не вивезення з м. Новодністровськ твердих побутових відходів порушує права споживачів послуг та може призвести до виникнення надзвичайної ситуації техногенного характеру місцевого рівня, що порушує статтю 3 Конституції України, якою визнано людину, її життя і здоров`я, честь та гідність, недоторканість і безпеку найвищою соціальною цінністю.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

· розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

· забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

· наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

· імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

· запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 137 ГПК України, позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України "Про Вищу раду юстиції", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження" від 16 червня 2011 року N 5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до частини 2 статті 136 ГПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 13 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У свою чергу, в порушення вимог частини 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України позивач не надав достатніх та допустимих доказів наявності фактичних обставин, необхідних для забезпечення позову, а посилається на потенційну можливість настання шкоди для споживачів послуг. Крім того, позивачем не надано суду обґрунтувань, щодо реальної можливості утруднення в майбутньому виконання рішення суду та реалізації позовних вимог в разі невжиття заходів забезпечення позову, у зв`язку з чим у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Частиною 6, 8 статті 140 ГПК України унормовано, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Керуючись статтями 13, 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТІ+" про забезпечення позову - відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано - 18 травня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 254-257 ГПК України.

Суддя О.Г. Проскурняк