СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2020 р. Справа № 917/1734/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В., суддя Пелипенко Н.М.

секретар судового засідання Полупан Ю.В.

за участю представників:

позивача - не з`явився

1-го відповідача - Рудич О.В., дов.301-05/а11к/18 від 13.01.2020 (копія у справі)

2-го відповідача - Лисанець А.Ф., дов. №04.2.2-20/2/1040 від 08.05.2020 (копія у справі)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Старнайт" (вх. №1149П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 20.02.2020 (суддя Паламарчук В.В., повний текст рішення складено та підписано 28.02.2020) по справі №917/1734/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Старнайт", м. Полтава

до 1. Управління майном комунальної власності міста, м. Полтава

2. Полтавської міської ради, м. Полтава

про зобов`язання укласти договір оренди,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Старнайт" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Управління майном комунальної власності міста та Полтавської міської ради про зобов`язання укласти договір оренди.

В подальшому, 03.02.2020 позивач надіслав суду заяву про зміну предмету позову, яка була прийнята судом, згідно якої п. 2 прохальної частини позовної заяви просить викласти в наступній редакції: зобов`язати Управління майном комунальної власності міста (ін. код за ), якому Полтавська міська рада делегувала свої повноваження, укласти договір оренди із ТОВ "Старнайт" (ід. код за ) на нежитлові приміщення за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 31, а саме: договір оренди будівлі, загальною площею 1809,1 кв. м, терміном дії до 31.12.2021, з цільовим використанням: 35,6 кв. м. - під громадську вбиральню, 1287,6 кв.м. - під кафе, що здійснює продаж товарів підакцизної групи, 374,1 кв.м. - під торгівельні об`єкти продажу непродовольчих товарів, 111,8 кв.м. - під кафетерій, закусочні, що не здійснюють продаж товарів підакцизної групи" за текстом - згідно з додатком №11 до позовної заяви (пропозиція про укладення договору оренди приміщення із додатком - проектом повного тексту договору оренди, що зареєстрований у відповідача 19.07.2019).

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 20.02.2020 у справі №917/1734/19 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 20.02.2020 у справі №917/1734/19 в повному обсязі. Також заявник апеляційної скарги просить задовольнити позовні вимоги та визнати переукладеним договір оренди, укладений між Управлінням майном комунальної власності міста (), якому Полтавська міська рада делегувала свої повноваження із ТОВ «Старнайт» () на нежитлове приміщення за адресою: м . Полтава, вул. Соборності, 31, а саме: від 09.09.2015 №31/1 терміном дії до 31.12.2018 на строк 3 роки 3 місяці 22 дні, починаючи з 01.01.2019 по 21.04.2022 та на площу нежитлового приміщення 709,9 кв.м. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що суд першої інстанції, при вирішення оскаржуваного рішення, не повністю встановив дійсні обставини справи та надав невірну оцінку наявним доказам. Так, апелянт зазначає, що розпорядження міського голови понад 2-х років не затверджене міською радою через що не укладений відповідний договір, а відповідачі, в свою чергу, системно ухиляються від виконання та вирішення питання, що затверджено розпорядження міського голови. Однак, на думку позивача, суд послався на формальні причини, надавши невірну оцінку наявним доказам.

13.04.2020 проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями у справі №917/1734/19 та сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В., суддя Пелипенко Н.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Старнайт» із встановленням строку для учасників справи для подання відзивів на апеляційну скаргу та інших клопотань та заперечень, призначено її до розгляду на 19.05.2020.

15.05.2020 від Управління майном комунальної власності міста на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому перший відповідач просить рішення Господарського суду Полтавської області від 20.02.2020 по справі №917/1734/19 залишити без змін, як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Крім того, 15.05.2020 за вх. № 4655 на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшла заява представника відповідача Управління майном комунальної власності міста Рудича Олександра Васильовича про участь в судовому засіданні по справі №917/1734/19, призначеному на 19.05.2020 об 11:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.05.2020 заяву Рудича Олександра Васильовича представника Управління майном комунальної власності міста про участь в судовому засіданні по справі №917/1734/19 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів представника - задоволено.

18.05.2020 на адресу Східного апеляційного господарського суду від представника позивача, заявника апеляційної скарги ТОВ «Старнайт» надійшло клопотання (вх.№4744) про відкладення розгляду справи на інший день, в зв`язку зі зверненням 15.03.2020 міністра охорони здоров`я, з приводу пандемії COVID-19 та Постановою КМУ №211 від 12.03.2020 (зі змінами та доповненнями).

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів апеляційного господарського суду зауважує, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

В той же час, у наданому клопотанні заявником жодним чином не обґрунтовано, які саме обставини підлягають встановленню та з`ясуванню саме у судовому засіданні та потребують присутності сторін. При цьому, колегія суддів враховує, що правова позиція скаржника з приводу оскаржуваного рішення викладена в апеляційній скарзі, а відповідно до частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому суд враховує, що відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Слухання не вимагається, коли немає сумнівів щодо переконливості чи оскаржуваних фактів, які вимагають слухання, і суд може справедливо і обґрунтовано винести рішення на основі подань сторін та інших письмових матеріалів (рішення ЄСПЛ у справах «Dory v. Sweden» («Дерю проти Швеції»); «Saccoccia v. Austria» («Саккочча проти Австрії»).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини як джерело права та зважаючи на відсутність необхідності надання сторонами у судовому засіданні відповідних пояснень, колегія суддів, користуючись наданим суду правом, не вбачає правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи.

Крім того, згідно з ч.4 ст.197 Господарського процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України.

В ході судового засідання представник 1-го відповідача підтримав доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Представник другого відповідача Полтавської міської ради в ході судового засідання також підтримав доводи відзиву на апеляційну скаргу.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка в судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо документів для розгляду апеляційної скарги по суті, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав сторін щодо розгляду справи судом упродовж розумного строку, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги без участі представника позивача.

За приписами ч.ч.1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

За змістом статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтею 236 зазначеного Кодексу судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені норми зобов`язують суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, необхідних для правильного вирішення спору, на основі вичерпних і підтверджених висновків.

Як свідчать матеріали справи та підтверджується в ході її апеляційного розгляду, між Управлінням майном комунальної власності міста (1-й відповідач по справі) як орендодавцем, якому Полтавська міська рада делегувала свої повноваження, та ТОВ "Старнайт" (позивач по справі) як орендарем, склалися господарські відносини з приводу оренди нежитлових приміщень, що розташовані в нежитловій будівлі за адресою: м. Полтава, вул. Жовтнева (теперішня назва - вулиця Соборності), буд.31 і які були оформлені відповідними договорами в різний проміжок часу.

Так, 26.12.2012 укладено договір оренди №115/25, яким орендодавець передав орендарю в оренду нежитлові приміщення по вул. Жовтневій, 31 в м.Полтаві, які повинні використовуватися під бар та танцпол, загальною площею 247,20 кв.м. зі строком дії по 31.12.2021.

01.01.2014 укладено договір оренди №1/25, яким орендодавець передав орендарю в оренду об`єкт в стані проведення будівельних робіт по вул. Жовтневій, 31 в м.Полтаві, який повинен бути використаний під бар, танцпол.

Пізніше, у вказаний договір було внесені зміни та доповнення: №134/1 від 15.08.2014 об`єкт оренди з 15.08.2014 є нежитлове приміщення загальною площею 978, 3 кв.м., № 532/1 від 30.05.2016 - змінено адресу орендованого нежитлового приміщення з вулиці Жовтнева - на вулицю Соборності, строк дії договору встановлений до 31.12.2018.

09.09.2015 укладено договір оренди №31/1, яким орендодавець передав орендарю в оренду нежитлове приміщення по вул. Жовтневій, 31 у м. Полтаві, що є пам`яткою архітектури національного значення, яке повинно бути використане під розміщення кінотеатру.

До вказаного договору також були внесені зміни та доповнення: №438/31 від 24.03.2016 - з 24.03.2016 об`єктом оренди є нежитлове приміщення загальною площею 699,8 кв.м; №472/31 від 27.04.2016 - з 05.04.2016 об`єктом оренди є нежитлове приміщення загальною площею 709,9 кв.м.; №535/31 від 30.05.2015 - змінено адресу орендованого нежитлового приміщення з вулиці Жовтнева - на вулицю Соборності, строк дії договору встановлений до 31.12.2018.

За твердженням позивача вказані договори оренди містять суміжні приміщення, об`єднані площами загального користування, сумарна площа зазначена в договорах відповідає площі, вказаній в технічному паспорті та свідоцтві на право власності територіальної громади на цю будівлю.

Зважаючи на те, що ТОВ "Старнайт" є єдиним орендарем нежитлової будівлі за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 31, на підставі трьох договорів оренди, укладених в різний проміжок часу, з метою впорядкування відносин, пов`язаних з орендою вищевказаної будівлі, 27.07.2018 останнє звернулося до Виконавчого комітету Полтавської міської ради з листом за вих.№27/07/2018-01 з пропозицією переукладення існуючих договорів оренди, об`єднавши їх в один договір в цілому по будівлі, що розташована за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 31, встановивши термін до 31.12.2030.

Реагуючи на зазначений лист позивача, міський голова Полтавської міської ради 01.08.2018 видає відповідне розпорядження №49-р "Про укладення договорів оренди" зі згодою, про що безпосередньо свідчить п.2 розпорядження: "Переукласти договори оренди, укладені із ТОВ "Старнайт" на нежитлові приміщення за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 31, а саме: №115/25 від 26.12.2012, №1/25 від 01.01.2014, №31/1 від 09.09.2015, об`єднавши їх в один договір оренди будівлі, загальною площею 1809,1 кв.м, терміном дії до 31.12.2021, з цільовим використанням: 35,6 кв. м - під громадську вбиральню, 1287,6 кв.м - під кафе, що здійснюють продаж товарів підакцизної групи, 374,1 кв.м - під торгівельні об`єкти з продажу непродовольчих товарів, 111,8 кв.м - під кафетерій, закусочні, що не здійснюють продаж товарів підакцизної групи".

Відповідно до п.13 розпорядження зазначено, що у разі не укладення договору оренди протягом 30-ти календарних днів з моменту видання розпорядження з вини орендаря без поважних причин, розпоряджання втрачає чинність і приміщення вважається вільним.

З метою укладення договорів оренди між сторонами на спірні нежитлові приміщення позивач - ТОВ "Старнайт" 22 та 28 серпня 2018 року звернулося до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. за адресою: м. Полтава, вул. Старий Поділ, 3 на виконання розпорядження міського голови Полтавської міської ради від 01.08.2018.

19.07.2019 ТОВ "Старнайт" звернулось до відповідачів з проханням про узгодження проекту договору та надало проекти відповідних договорів (т. 1, а.с. - 117-122).

24.07.2019 Управління комунальної власності міста надало відповідь про відмову у задоволенні клопотання позивача щодо реалізації розпорядження №49-р посилаючись на те, що спірні договори (№115/25 від 26.12.2012, №1/25 від 01.01.2014, №31/1 від 09.09.2015) є предметами судового розгляду, прийняті рішення по яким не набрали законної сили. Отже, до вирішення спорів та набрання законної сили остаточними рішеннями суду по справах №917/1579/18, №917/1578/18, №917/28/19, в Управління відсутні правові підстави для розгляду проекту договору та прийняття відповідного рішення (т. 1, а.с. - 123-124).

Позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до господарського суду із позовом про зобов`язання Управління майном комунальної власності міста, якому Полтавська міська рада делегувала свої повноваження, укласти договір оренди із ТОВ "Старнайт" на нежитлові приміщення за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 31, а саме: договір оренди будівлі, загальною площею 1809,1 кв. м, терміном дії до 31.12.2021, з цільовим використанням: 35,6 кв. м. - під громадську вбиральню, 1287,6 кв.м. - під кафе, що здійснює продаж товарів підакцизної групи, 374,1 кв.м. - під торгівельні об`єкти продажу непродовольчих товарів, 111,8 кв.м. - під кафетерій, закусочні, що не здійснюють продаж товарів підакцизної групи" за текстом - згідно з додатком №11 до позовної заяви (пропозиція про укладення договору оренди приміщення із додатком - проектом повного тексту договору оренди, що зареєстрований у відповідача 19.07.2019). При цьому, позивач зазначає, що Полтавська міська рада чи підпорядкований їй органи, в тому числі й Управління майном комунальної власності міста, до нотаріуса з метою укладення угоди не зверталось, відповідні документи для її укладення не надавало, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса від 12.04.2018.

Господарський суд Полтавської області, при винесенні оскаржуваного рішення, яким в задоволенні позовних відмовив, зазначив, що фактично матеріали справи не містять доказів того, що розпорядження міського голови №49-р від 01.08.2018 в частині переукладення договорів оренди затверджене на сесії Полтавської міської ради, як це передбачено п. 15 Розпорядження та доказів того, що позивач, у встановлений в розпорядженні термін, а саме з 02.08.2018 по 31.08.2018 звертався до Управлінням майном комунальної власності міста стосовно узгодження умов майбутнього договору оренди та повідомлення інформації стосовно вибору нотаріуса, який мав би посвідчити майбутній договір оренди.

Крім того, попередніми судовими рішеннями встановлено, що вищезазначені договори оренди, які згідно розпорядження мали бути переукладені шляхом об`єднання в один договір оренди, припинили свою дію у зв`язку з із закінченням строку дії договору або розірвані на підставі судового рішення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне приміщення є комунальним майном, отже правовідносини щодо надання його в оренду відповідачем позивачу регулюється як нормами Цивільного і Господарського кодексів, так і нормами Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч.1. ст.759 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.283 Господарського України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Частиною 1 статті 2 та статтею 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Статтями 5, 6 вказаного Закону передбачено, що орендодавцями є, зокрема, органи, уповноважені органами місцевого самоврядування управляти майном щодо нерухомого майна, яке перебуває у комунальній власності. Орендарями згідно з цим Законом можуть бути господарські товариства, створені членами трудового колективу підприємства, його структурного підрозділу, інші юридичні особи та громадяни України, фізичні та юридичні особи іноземних держав, міжнародні організації та особи без громадянства.

Управління майном комунальної власності міста є виконавчим органом Полтавської міської ради, що діє на підставі Положення про управління майном комунальної власності міста (в новій редакції), затвердженого рішенням вісімнадцятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання від 19.10.2018 і створене для реалізації державної та регіональної політики у сфері управління майном, що є власністю територіальної громади м. Полтава.

В даному випадку, об`єктами оренди, що перебували/перебувають в комунальній власності територіальної громади м. Полтави, в будівлі по вул.Соборності, 31 у м. Полтаві є: нежитлове приміщення загальною площею 709,9 кв.м.; нежитлове приміщення загальною площею 978,3 кв.м. та нежитлове приміщення загальною площею 247,2 кв.м., які були передані в орендне користування шляхом укладення між Управлінням та ТОВ "Старнайт" відповідних договорів оренди: №115/25 від 26.12.2012, №1/25 від 01.01.2014 та №31/1 09.09.2015.

Рішенням п`ятнадцятої сесії Полтавської міської ради 6-го скликання від 01.11.2011 затверджено Порядок передачі в оренду об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Полтави, за умовами якого обов`язковою умовою укладення нового або внесення змін до вже діючого договору оренди є розпорядження міського голови, яке носить погоджувальний характер.

Як вже зазначалось, 01.08.2018 видано Розпорядження міського голови Полтавської міської ради №49-р "Про укладення договорів оренди", відповідно до п.2 якого зазначено: "переукласти договори оренди, укладені із ТОВ "Старнайт" на нежитлові приміщення за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 31, а саме: №115/25 від 26.12.2012, №1/25 від 01.01.2014, №31/1 від 09.09.2015, об`єднавши їх в один договір оренди будівлі, загальною площею 1809,1 кв.м, терміном дії до 31.12.2021, з цільовим використанням: 35,6 кв. м - під громадську вбиральню, 1287,6 кв.м - під кафе, що здійснюють продаж товарів підакцизної групи, 374,1 кв.м - під торгівельні об`єкти з продажу непродовольчих товарів, 111,8 кв.м - під кафетерій, закусочні, що не здійснюють продаж товарів підакцизної групи".

При цьому, п.13 вказаного розпорядження визначалось, що у разі неукладення договору оренди протягом 30-ти календарних днів з моменту видання розпорядження з вини орендаря без поважних причин, розпорядження втрачає чинність і приміщення вважається вільним.

Пунктом 15 розпорядження передбачено, що це розпорядження підлягає затвердженню на черговій сесії міської ради.

Отже, вказаним розпорядженням позивачу був встановлений певний строк, для здійснення процедури переукладення спірних договорів оренди, зокрема з 02.08.2018 по 31.08.2018. Проте, матеріали справи не містять доказів того, що позивач ТОВ «Стартнайт» звертався до Управлінням майном комунальної власності міста стосовно узгодження умов майбутнього договору оренди та повідомлення інформації стосовно вибору нотаріуса, який мав би посвідчити майбутній договір оренди.

Пунктом п.7.3. договору оренди №115/25 від 26.12.2012 встановлено, що проект змін та доповнень до договору оренди, що пропонується внести, розглядається сторонами протягом 20 календарних днів з дати отримання його іншою стороною. Однак, даний обов`язок позивачем також не виконано.

Матеріали справи містять лист ТОВ «Старнайт» лише від 19.07.2019 (майже через рік) з двома примірниками договору оренди на узгодження.

В свою чергу, Управління майном комунальної власності міста листом від 24.07.2019 проінформувало ТОВ «Старнайт» щодо неможливості узгодження та підписання проекту договору оренди нежитлового приміщення по вул.Соборній, 31 у м.Полтаві, в зв`язку з наявністю судових спорів (судові справи №917/1578/18, №917/1579/18, 917/28/19), пов`язаних із розірванням спірних договорів оренди. Представник ТОВ «Старнайт» отримав зазначений лист 29.07.2019.

При цьому слід зазначити, що на момент звернення ТОВ «Старнайт» до Управління 19.07.2019 строк дії договорів оренди №1/25 від 01.01.2014 та №31/1 від 09.09.2015 взагалі сплив. Переукладення договорів оренди, строк дії яких сплив понад шість місяців, є юридично неможливим та суперечить вимогам чинного законодавства.

Крім того, слід зазначити, що розпорядження міського голови №49-р від 01.08.2018 вже було предметом розгляду судової справи №917/1597/18, відносно якого судом апеляційної інстанції визначено відповідну позицію, викладену в постанові Східного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 по справі №917/1597/18.

Так, суд апеляційної інстанції зазначив, що жоден з пунктів розпорядження міського голови №49-р від 01.08.2018 не зобов`язує Управління майном комунальної власності міста вчиняти дії спрямовані на набуття, зміну або припинення договірних відносин з відповідачем. Пункт 2 розпорядження був спрямований на вдосконалення та спрощення орендних правовідносин з ТОВ "Старнайт", при цьому не лише за спірним договором, але й за двома іншими договорами.

Відповідно до частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Таким чином, твердження ТОВ «Старнайт» про досягнення згоди між сторонами щодо подальшого переукладення договорів оренди №115/25 від 26.12.2012, №1/25 від 01.01.2014, №31/1 від 09.09.2015 та об`єднання в один договір є передчасним та необґрунтованим.

Матеріали справи свідчать, що договори оренди (№115/25 від 26.12.2012, №1/25 від 01.01.2014, №31/1 від 09.09.2015) вже були предметом судового розгляду.

Так, рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.04.2019 по справі №917/1579/18 за позовом Управління майном комунальної власності міста до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старнайт", третя особа: Полтавська міська рада, про розірвання договору оренди, зобов`язання повернути об`єкт оренди та стягнення заборгованості - закрито провадження по справі в зв`язку з закінченням строку дії договору оренди №31/1 від 09.09.2015 на момент винесення рішення суду та зобов`язано ТОВ "Старнайт" повернути Управлінню майном комунальної власності міста об`єкт оренди. Зазначене рішення було залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.07.2019.

Управління майном комунальної власності міста після отримання наказів про примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області по справі №917/1579/18 звернулось з відповідними заявами до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Однак, на теперішній час, рішення суду не виконано, оскільки орендар користується приміщенням та сплачує орендну плату. Проте, сплата коштів до місцевого бюджету не може слугувати аргументом для невиконання судового рішення.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 23.04.2019 по справі №917/1578/18 за позовом Управління майном комунальної власності міста до ТОВ "Старнайт", третя особа: Полтавська міська рада, про розірвання договору оренди, зобов`язання повернути об`єкт оренди та стягнення заборгованості - розірвано договір оренди №1/25 від 01.01.2014. Зазначене рішення постановою Східного апеляційного господарського суду від 31.07.2019 залишено без змін.

Апелянт, ТОВ «Старнайт» звернувся до Господарського суду Полтавської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 23.04.2019 по справі №917/1578/18. Проте, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 27.02.2020 відмовлено в задоволенні вищезазначеної заяви про перегляд рішення Господарського суду Полтавської області від 23.04.2019 по справі №917/1578/19 за новоявленими обставинами, а рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.12.2019 по справі №917/28/19 за позовом Управління майном комунальної власності міста до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старнайт", третя особа: Полтавська міська рада, про розірвання договору оренди, зобов`язання повернути об`єкт оренди та стягнення заборгованості - розірвано договір оренди №115/25 від 26.12.2012 та зобов`язано ТОВ "Старнайт" повернути Управлінню майном комунальної власності міста об`єкт оренди згідно договору оренди №115/25 від 26.12.2012.

Отже, вищенаведені судові рішення свідчать про те, що спірні договори оренди, які згідно розпорядження мали бути переукладені шляхом об`єднання в один договір оренди, припинили свою дію у зв`язку із закінченням строку дії договору або розірвані на підставі судового рішення.

Також слід відмітити той факт, що в поточній редакції своїх позовних вимог, з урахуванням його заяви про часткову зміну предмету позову від 31.01.2020, позивач просив зобов`язати Управління майном комунальної власності міста (ін. код за ), якому Полтавська міська рада делегувала свої повноваження, укласти договір оренди із ТОВ "Старнайт".

З цього приводу слід зазначити, що процедура продовження строку дії договору оренди державного та комунального майна та процедура укладення такого договору регулюються різними інститутами господарського права.

Так, продовження строку дії договору оренди державного та комунального майна врегульована, зокрема, нормами статті 284 Господарського кодексу України, статті 764 Цивільного кодексу України та статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна ".

Процедура ж укладення договору оренди державного та комунального майна врегульована, зокрема, статтями 6, 8, 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Таким чином, вимоги позивача зобов`язати Управління майном комунальної власності міста (ін. код за ), якому Полтавська міська рада делегувала свої повноваження, саме укласти договір оренди із ТОВ "Старнайт", з посиланням на Розпорядження міського голови є необґрунтованим, що цілком правомірно визнав суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Крім того, слід звернути увагу на те, що вимоги апеляційної скарги ТОВ «Старнайт» не відповідають ані первісним позовним вимогам згідно позовної заяви від 30.10.2019, ані змісту заяви ТОВ «Старнайт» про часткову зміну предмету позову від 31.01.2020.

Так, позовна вимога із змінами вимагає укласти договір оренди на нежитлові приміщення за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 31, а саме: договір оренди будівлі, загальною площею 1809,1 кв. м, терміном дії до 31.12.2021, з цільовим використанням: 35,6 кв. м. - під громадську вбиральню, 1287,6 кв.м. - під кафе, що здійснює продаж товарів підакцизної групи, 374,1 кв.м. - під торгівельні об`єкти продажу непродовольчих товарів, 111,8 кв.м. - під кафетерій, закусочні, що не здійснюють продаж товарів підакцизної групи" за текстом - згідно з додатком №11 до позовної заяви.

В той же час вимоги апеляційної скарги зводяться до визнання переукладеним договору оренди, укладений між Управлінням майном комунальної власності міста (), якому Полтавська міська рада делегувала свої повноваження із ТОВ «Старнайт» () на нежитлове приміщення за адресою: м.Полтава, вул. Соборності, 31, а саме: від 09.09.2015 №31/1 терміном дії до 31.12.2018 на строк 3 роки 3 місяці 22 дні, починаючи з 01.01.2019 по 21.04.2022 та на площу нежитлового приміщення 709,9 кв.м.

Також, доводи апеляційної скарги позивача зводяться до ствердження про ухилення Управління майном комунальної власності міста та Полтавської міської ради в ухиленні від виконання розпорядження міського голови №49-р від 01.08.2018, проте ці доводи судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. (п. 58 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Серявін проти України"). Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади обов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Колегія суддів зауважує, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд. Однак ця стаття не закріплює будь-яких правил допустимості доказів чи правил їх оцінки, а тому такі питання регулюються передусім національним правом і належать до компетенції національних судів.

Для того, щоб судовий розгляд був справедливим, як того вимагає п. 1 ст. 6 Конвенції, суд зобов`язаний належним чином вивчити та перевірити зауваження, доводи й докази, а також неупереджено їх оцінити на предмет того, чи будуть вони застосовуватися в рішенні суду.

І хоча Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях констатує, що п. 1 ст. 6 Конвенції дійсно вимагає, щоб суди мотивували висновки в рішеннях, однак ця вимога не означає обов`язку суду надавати детальну відповідь на кожен аргумент; таке питання вирішується виключно у світлі обставин конкретної справи.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2018 року у справі № 918/519/17.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Старнайт" не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Полтавської області від 20.02.2020 у справі № 917/1734/19 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Оскільки апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, то, з урахуванням положень статті 129 ГПК України, здійснені ним судові витрати за апеляційною скаргою - не відшкодовуються.

Керуючись статтями 129, 270, пунктом 1 частини 1 статті 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Старнайт" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 20.02.2020 у справі №917/1734/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 25.05.2020

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Н.М. Пелипенко