ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року Справа № 924/284/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Маціщук А.В. , суддя Гудак А.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 20.03.2020 р. у справі № 924/284/20 (суддя Заярнюк І.В.) за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі до подання позовної заяви

за участю представників:

від заявника - Ткачук Б.М.;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Хмельницької області із заявою про забезпечення позову у справі до подання позовної заяви, в якій просив суд заборонити до набрання законної сили судовим рішенням або до дати прийняття ухвали про скасування заходів забезпечення позову на підставі п.1 ч. 13 ст. 145 ГПК України у цій справі державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно приватного акціонерного товариства "Холод" (), щодо внесення змін до відомостей (в т.ч. щодо зміни членів та голови наглядової ради, голови правління, підписантів і т.д.) на виконання рішення позачергових загальних зборів приватного акціонерного товариства "Холод" від 24.02.2020 р.; зупинити до набрання законної сили судовим рішенням або до дати прийняття ухвали про скасування заходів забезпечення позову на підставі п. 1 ч. 13 ст. 145 ГПК України, дію рішення позачергових загальних зборів приватного акціонерного товариства "Холод" () від 24.02.2020 р. в частині обрання нового складу наглядової ради.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 20.03.2020 р. у справі №924/284/20 заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно приватного акціонерного товариства "Холод" () щодо внесення змін до відомостей (в т.ч. щодо зміни членів та голови наглядової ради, голови правління, підписантів і т.д.) на виконання рішення позачергових загальних зборів приватного акціонерного товариства "Холод" від 24.02.2020 р. В задоволенні заяви про забезпечення позову в частині зупинення дії рішення позачергових загальних зборів приватного акціонерного товариства "Холод" () від 24.02.2020 р. - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , як акціонер АТ "Холод" звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині задоволення вимог заяви про забезпечення позову, як таку, що порушує корпоративні права скаржника та яка прийнята з порушеннями норм процесуального права, прийняти в цій частині нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апелянт вказує, що лише припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду чи істотно ускладнить його вирішення, не може бути достатньою підставою для такого вжиття заходів забезпечення позову.

Скаржник зазначає, що спірна ухвала суду про заборону судом суб`єктам державної реєстрації проводити реєстраційні дії відносно ПАТ "Холод" щодо внесення змін до відомостей щодо зміни членів та голови наглядової ради винесена абсолютно безпідставно та ніяк не сприяє ефективному захисту або поновленню порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Апелянт звертає увагу суду, що позивач має намір відновити свої права як члена наглядової ради ПАТ "Холод". Проте, доводів про те, яким чином зміна керівника юридичної особи порушує його права, ним не зазначено. Позивач зацікавлений у тому, щоб в/о обов`язки директора ПАТ "Холод" залишався його близький родич (син) - ОСОБА_3 , що дає йому додаткові можливості контролювати товариство та впливати на його господарську діяльність, які не передбачені чинним законодавством. Однак, зміна керівника юридичної особи жодним чином не перешкоджає ефективному захисту або поновленню порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Скаржник посилається на положення п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та вказує, що реєстраційна дія щодо зміни керівника ПАТ "Холод" на підставі оспорюваного рішення буде скасована у разі задоволення позову, і в/о директора товариства залишиться ОСОБА_3 Окрім того, зміна відомостей у ЄДР про керівника ПАТ "Холод" на підставі оспорюваного рішення позачергових загальних зборів гарантує дотримання у судовому процесі такого принципу господарського судочинства як змагальність сторін, який передбачений п. 4 ч. 3 ст. 2 ГПК України.

Також скаржник зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову відповідно до ч. 10 ст. 137 ГПК України не повинні порушувати прав акціонерів. Однак, оскаржувана ухвала порушує на його думку такі права акціонерів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.04.2020 р. скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали суду, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та призначено розгляд апеляційної скарги на 14.05.2020 р. об 11:30 год.

ОСОБА_2 надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що про достатність лише припущення для вжиття заходів забезпечення позову зазначалося у самій заяві, де також робилося посилання на судову практику (постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2019 у справі №922/3010/18). Сама незаконність скликання та проведення позачергових зборів акціонерів, є самостійним та завершеним порушенням права акціонера на управління товариством, в т.ч. і усі прийняті за наслідками такого незаконного скликання рішень, в т.ч. і щодо обрання нового керівника товариства. При цьому, у заяві про вжиття заходів забезпечення позову про відновлення права позивача як члена наглядової ради взагалі не зазначалося і така обставина, зазначена у апеляційній скарзі є вигаданою.

Заявник вказує, що апелянт ОСОБА_1 окрім зазначеного вище обґрунтовує скаргу також тим, що порушуються його права на управління товариством не як акціонера, який приймав участь у оспорюваних позачергових зборах акціонерів, а як обраного нового директора товариства з припиненням повноважень попереднього т.в.о директора ОСОБА_3. В даному випадку апелянт помиляється із межами та обсягом поняття корпоративних прав, оскільки виконання повноважень директора товариства навіть якщо він одночасно і є акціонером, не відноситься до корпоративних прав. Оскаржувана ухвала з урахуванням імперативної норм ч. 10 ст. 137 ГПК України не порушує законних прав акціонерів, оскільки не забороняє проводити та відповідно приймати будь-які рішення з дотриманням законності скликання і т.д. нових, наступних позачергових зборів акціонерів.

Помилковим є твердження апелянта про незаконність введення забезпечення, яке уможливлює подальше зловживання процесуальними правами відповідачем у спосіб визнання позову з огляду на те, що визнання чи невизнання позову не є для суду беззаперечною підставою для формування правової позиції суду з метою задоволення чи відмови у задоволенні позову в силу ч. 4 ст. 191 ГПК України. Разом з тим, у разі невжиття заходів забезпечення позову, незаконно новопризначений директор ОСОБА_1 також може зловживати процесуальними правами та не погоджуватися з позовом, що в силу зазначеної вище процесуальної норми не є обов`язковим для суду, з огляду на що, заявником (позивачем) така підстава для вжиття заходу забезпечення позову і не наводилася. Також, законодавством не встановлено заборон щодо призначення (обрання) директором товариства особи, яка перебуває у родинних стосунках з акціонером.

Представник ОСОБА_2 надіслав до суду клопотання, в якому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому засіданні. Також представник посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19".

В судовому засіданні 14.05.2020 р. представник ОСОБА_2 просить суд залишити без розгляду його клопотання про відкладення розгляду справи; заперечив доводи апеляційної скарги, просить відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Апелянт - ОСОБА_1 та ПрАТ "Холод" не забезпечили явку повноважних представників в судове засідання 14.05.2020 р., хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

З огляду на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні, беручи до уваги позицію представника ОСОБА_2 щодо його клопотання про відкладення розгляду, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для його розгляду.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою,обмеженість строків розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія апеляційного суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника заявника в судовому засіданні, зазначає наступне.

Положеннями ч. 2 ст. 4 ГПК України передбачено право на звернення до господарського суду юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, державних органів, органів місцевого самоврядування за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Отже, пред`явлення позову є процесуальною формою реалізації позивачем права на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову. Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011р. №4-рп/2011).

Окрім того, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст. 55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011р. №5-рп/2011).

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, до подання позовної заяви ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Хмельницької області із заявою про забезпечення позову у справі шляхом заборони державним реєстраторам вносити відомості та/або зміни до реєстру та проводити реєстраційні дії відносно ПрАТ "Холод" щодо внесення змін до відомостей на виконання рішення позачергових загальних зборів товариства від 24.02.2020 р.; зупинити дію рішення позачергових загальних зборів ПрАТ "Холод" від 24.02.2020 р. в частині обрання нового складу наглядової ради.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову, заявник посилається на те, що є акціонером ПрАТ "Холод", який володіє іменними простими акціями номінальною вартістю 9,9574% у статутному капіталі товариства.

В свою чергу, заявник вказує, що йому стало відомо, що 24.02.2020 р. на загальних зборів ПрАТ "Холод", що одноосібно були проведені акціонером ПАТ "Проскурів" було прийнято рішення із питань порядку денного: 1) припинено повноваження членів наглядової ради товариства ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; обрано директором товариства ОСОБА_1 . Про рішення з інших питань, відомості у заявника відсутні. В свою чергу, копію рішення позачергових загальних зборів заявнику, як акціонеру та голові наглядової ради надіслано не було, та у будь-який інший спосіб ним рішення не отримано.

Таким чином, на дату подання даної заяви про забезпечення позову, заявнику не відомо про рішення з інших питань, внесених до порядку денного, а також чи здійснювався під час проведення позачергових загальних зборів розгляд питань, які не були включені в порядок денний; про наявність чи відсутність кворуму під час проведення позачергових загальних зборів та інше.

З огляду на викладене, на думку заявника, наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі до подання позову про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів ПрАТ "Холод" від 24.02.2020 р., оскільки невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернеться з позовом до суду, а вжиття заходів забезпечення позову зможе після прийняття судового рішення відновити його права до стану, який існував до прийняття рішення позачергових загальних зборів ПрАТ "Холод" від 24.02.2020 р.

Суд першої інстанції, проаналізувавши зміст та здійснивши належну оцінку обґрунтованості доводів заявника про необхідність вжиття відповідних заходів заборони проводити реєстраційні дії з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, оцінюючи відповідність заходів забезпечення позову позовним вимогам (за умови подання заявником позову), дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, вказавши, що заходи вказані заявником носять конкретний характер, а заборона державним реєстраторам вносити відповідні зміни до реєстру є тимчасовою та не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності товариства.

В свою чергу, вжиття заходів забезпечення позову спрямоване на запобігання імовірним порушенням корпоративних прав заявника, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін, а невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити поновлення порушеного права заявника, за захистом якого він звернеться до суду з позовом про визнання недійсними рішення загальних зборів ПрАТ "Холод" від 24.02.2020 р.

Як встановлено апеляційним судом, на час розгляду даної апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовною заявою, предметом якої є матеріально-правова вимога до ПрАТ "Холод" про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів від 24.02.2020 р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення відповідачем, при прийнятті спірного рішення, порядку проведення позачергових загальних зборів акціонерів товариства, що визначений у ст. 47 Закону України "Про акціонерні товариства".

Так, ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 03.04.2020 р. прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 924/357/20 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач, на час розгляду даної апеляційної скарги, звернувся до суду з позовною заявою, яка містить немайнову вимогу, рішення про задоволення якої не вимагатиме примусового виконання.

Колегія суддів апеляційного суду вказує, що ч. 1 ст. 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Оскільки позивач звернувся до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, враховуючи вимоги ст. 136 ГПК України, то в такому випадку судом має досліджуватися та застосовуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 16.08.2018 р. у справі № 910/1040/18, від 15.01.2020 р. у справі № 910/14150/19, від 22.01.2020 р. у справі №923/826/19).

З огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням встановлених обставин справи, беручи до уваги предмет та підстави заявленого позову у справі № 924/357/20, колегія суддів приходить до висновку, що незастосування заходу до забезпечення позову, обраного господарським судом, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

Адже у разі, якщо до закінчення розгляду спору у справі № 924/357/20 державними реєстраторами будь-яких органів або особами уповноваженими на виконання даних функцій будуть вчиненні дії щодо внесення відомостей та/або змін до установчих документів (статуту) ПрАТ "Холод" на підставі рішення загальних зборів від 24.02.2020 р., то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Відтак, апеляційний господарський суд не приймає до уваги доводи скаржника, що заходи забезпечення позову ніяк не сприяють ефективному захисту або поновленню порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника.

Колегія суддів апеляційного суду, в даному випадку погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів або особам уповноваженим на виконання даних функцій внесення відомостей та/або змін до реєстру відносно ПрАТ "Холод" на підставі рішення загальних зборів від 24.02.2020 р. є адекватним та ефективним способом забезпечення позову, носять конкретний характер, даний захід забезпечення позову є тимчасовим та не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності товариства, а вжиття таких заходів спрямоване на запобігання імовірним порушенням корпоративних прав заявника, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін.

Отже, колегія суддів вважає, що при прийняті оскаржуваної ухвали господарський суд надав оцінку обґрунтованості доводів заявника, встановив безпосередній зв`язок між конкретними заходами забезпечення позову та предметом позову і правильно застосував статтю 136 ГПК України та обрав заходи забезпечення позову, які відповідають ч. 1 ст. 137 ГПК України.

Посилання скаржника на те, що оскаржувана ухвала з урахуванням імперативної норм ч. 10 ст. 137 ГПК України порушує права акціонерів товариства, судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки заходи забнзпечення носять тимчасовий характер, є співрозмірними з заявленими позивачем вимогами у справі № 924/357/20 та такими, що відповідають положенням ст. 137 ГПК України, та ніяким чином не порушують прав інших учасників товариства.

Окрім того, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений зокрема Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Твердження апелянта, як підставу для скасування ухвали суду, на те, що застосування заходів забезпечення позову в подальшому матиме наслідком зловживання відповідачем своїми процесуальними правами (шляхом визнання позову) при вирішення спору у справі № 924/357/20, з огляду на те, що ОСОБА_3 залишиться в.о. керівника ПрАТ "Холод", суд апеляційної інстанції також вважає безпідставними, оскільки визнання чи невизнання позову не є для суду беззаперечною підставою для формування правової позиції для задоволення чи відмови у задоволенні позову в силу ч. 4 ст. 191 ГПК України.

Інші доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі колегія суддів апеляційного господарського суду вважає такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції.

При цьому, судом звертається увага на те, що у рішенні Європейського суду з прав людини (справа Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 р.) зазначено, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині відмови заявнику в задоволенні заяви про забезпечення позову щодо зупинення дії рішення позачергових загальних зборів ПрАТ "Холод" від 24.02.2020 р. в частині обрання нового складу наглядової ради, не є предметом апеляційного оскарження, тому суд апеляційної інстанції не перевіряє її законність та обґрунтованість в цій частині в силу положень ст. 269 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 20.03.2020 р. у справі № 924/284/20 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 20.03.2020 р. у справі № 924/284/20 - залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складено 18 травня 2020 р.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Гудак А.В.