ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.05.2020 Справа № 904/237/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

секретар судового засідання Доннік Н.В.,

розглянувши матеріали справи за позовом: Фізичної особи-підприємця Козубенко Наталії Іванівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арланд" (87548, м. Маріуполь, вул. Громової, 69, )

про стягнення 87 581,30 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Фізична особа-підприємець Козубенко Наталія Іванівна звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арланд" про стягнення 87 581,30 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про надання послуг по перевезенню вантажів №2911-19 від 14.04.2014 щодо оплати вартості наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області №904/237/20 від 16.01.2020 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Козубенко Наталії Іванівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арланд" було направлено за територіальною підсудністю до Господарського суду Донецької області.

Підставою направлення на адресу Господарського суду Донецької області стало встановлення Господарським судом Дніпропетровської області місцезнаходження відповідача за наступною адресою: 87548, Донецька обл., місто Маріуполь, вул. Громової, будинок 69.

06.02.2020 позовна заява Фізичної особи-підприємця Козубенко Наталії Іванівни надійшла на адресу Господарського суду Донецької області.

Ухвалою Господарського суду Донецької області №904/237/20 від 07.02.2020 позовну заяву було залишено без руху.

05.03.2020 на адресу суду від позивача надійшов супровідний лист б/н від 27.02.2020 з доданими доказами усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 11.03.2020р. було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, а відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

Поштова кореспонденція суду направлялась на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арланд", яка міститься в ЄДРПОУ: 87548, м. Маріуполь, вул. Громової, 69 та на адреси, які визначив позивач: 1) 49000, м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого, 59 А; 2) 49000, м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22.

Кореспонденція суду була повернута поштовими відділеннями з відміткою про причину повернення «за закінченням терміну зберігання».

Представники сторін у судове засідання 14.05.2020р. не з`явились, про час, дату та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Дослідивши документи, наявні в матеріалах справи, судом встановлено.

29.11.2018 року між Фізичною особою-підприємцем Козубенко Н.І. (далі - перевізник або позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Арланд" (далі - замовник або відповідач) було укладено договір про перевезення вантажів територією України №2911-18 (далі - договір).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, перевізник зобов`язується доставляти (перевозити) автомобільним транспортом довірений йому замовником (відправником) вантаж з пункту (місця) відправлення до пункту (місця) призначення і видавати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачеві вантажу), а замовник (відправник) зобов`язується сплачувати за перевезення вантажу плату.

Найменування, кількість вантажу або маса (вага), його вартість та інші умови перевезення вантажу за цим договором узгоджуються сторонами в замовлені на перевезення.

За приписами п. 2.1.1, 2.2.1 договору, замовник зобов`язується надати вантажі для перевезень на підставі узгодженого «Замовлення на перевезення», що є невід`ємною частиною цього договору, в якому вказані: пункт завантаження, пункт розвантаження, контактні особи та їх телефони, назва та характеристика вантажу, об`єм та вага вантажу, вартість перевезення, додаткові вимоги.

Перевізник зобов`язується у випадку досягнення згоди сторін щодо умов конкретного перевезення вантажів, направляти замовнику підтверджене штампом перевізника «Замовлення на перевезення» з вказівкою водія, номеру його посвідчення та державного номера (-ів) автомобіля (-ів).

Згідно з п. 3.1 договору ціни на послуги узгоджуються сторонами в замовленнях на перевезення і вказуються у рахунках-фактурах перевізника.

Як вбачається з п. 4.1 договору розрахунки за цим договором здійснюються у безготівковій формі у національній валюті України шляхом переведення коштів з розрахункового рахунку замовника на розрахунковий рахунок перевізника на протязі 5 (п`яти) днів після отримання від перевізника належним чином оформлених рахунка-фактури, акту виконаних робіт, податкової накладної, якщо в «Замовленнях на перевезення» не вказані інші умови оплати за кожне окреме перевезення.

Пунктом 8.2 договору встановлено, що за фактом виконання перевезення сторони складають та підписують акти виконаних робіт.

Договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.2019 (п. 8.3 договору).

Договір підписаний та скріплений печатками обох сторін без зауважень.

Відповідно до ст. 909 Цивільного Кодексу України за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

Статтею 920 Цивільного Кодексу України обумовлено: у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

З вищевикладеного вбачає, що укладений між сторонами правочин є договором перевезення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує за посиланням на наступні документи: товарно-транспортну накладну №4 від 12.12.2018, рахунок-фактуру №40 від 30.11.2018 на суму 24 430,00 грн., акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 21, 26, 32 , 34, 36), замовлення на перевезення (а.с. 22, 27, 30), товарно-транспортну накладну №3 від 12.12.2018, рахунок-фактуру №42 від 30.11.2018 на суму 23 065,00 грн., рахунок-фактуру №6 від 14.12.2018 на суму 7 086,30 грн., рахунок фактуру №1 від 04.12.2018 на суму 9 000,00 грн., рахунок-фактуру №4 від 14.12.2018 на суму 24 000,00 грн.

Проте, жоден з цих документів не підтверджує позовні вимоги заявника за договором про перевезення вантажів територією України №2911-18 від 29.11.2018.

Так, за приписами п. 2.1.1, 2.2.1 договору, замовник зобов`язується надати вантажі для перевезень на підставі узгодженого «Замовлення на перевезення», що є невід`ємною частиною цього договору, в якому вказані: пункт завантаження, пункт розвантаження, контактні особи та їх телефони, назва та характеристика вантажу, об`єм та вага вантажу, вартість перевезення, додаткові вимоги.

Перевізник зобов`язується у випадку досягнення згоди сторін щодо умов конкретного перевезення вантажів, направляти замовнику підтверджене штампом перевізника «Замовлення на перевезення» з вказівкою водія, номеру його посвідчення та державного номера (-ів) автомобіля (-ів).

Тобто, договором визначена певна послідовність дій з боку обох сторін, а саме, замовник (відповідач) направляє перевізнику (позивачу) «Замовлення на перевезення», а перевізник (позивач) направляє замовнику підтверджене штампом перевізника «Замовлення на перевезення».

Але, суду не надано доказів звернення замовника (відповідача) до перевізника (позивача) з замовленням на перевезення, в якому вказані: пункт завантаження, пункт розвантаження, контактні особи та їх телефони, назва та характеристика вантажу, об`єм та вага вантажу, вартість перевезення, додаткові вимоги.

Надані позивачем замовлення на перевезення не містять відомостей щодо: пункту завантаження, пункту розвантаження, контактних осіб та їх телефонів, назв та характеристики вантажу, об`єму та ваги вантажу.

Також, в матеріалах справи наявні дві товарно-транспортні накладні: №3 від 12.12.2018 та №4 вд 12.12.2018, в яких стоїть відмітка відповідача про отримання вантажу, але вказані накладні взагалі не містять посилань на договір про перевезення вантажів територією України №2911-18 від 29.11.2018.

Позивач вказує, що на підставі товарно-транспортних накладних №3 та №4 їм виставлені рахунки-фактури №40 на суму 24 430,00 грн. та №42 на суму 23 065,00 грн.

Товарно-транспортні накладні №3 та №4 датовані 12.12.2018, в той час, як рахунки-фактури №40 на суму 24 430,00 грн. та №42 на суму 23 065,00 грн. датовані 30.11.2018 з терміном оплати до 04.12.2018, що є неможливим, оскільки станом на 30.11.2018 товарно-транспортних накладних №3 та №4 від 12.12.2018 взагалі не існувало.

Як вбачається з п. 4.1 договору розрахунки здійснюються у безготівковій формі у національній валюті України шляхом переведення коштів з розрахункового рахунку замовника на розрахунковий рахунок перевізника на протязі 5 (п`яти) днів після отримання від перевізника належним чином оформлених рахунка-фактури, акту виконаних робіт, податкової накладної, якщо в «Замовленнях на перевезення» не вказані інші умови оплати за кожне окреме перевезення.

Оплата здійснюється на підставі акту виконаних робіт та рахунку-фактури, тобто, рахунки мають бути датованими тільки після надання послуг з перевезення вантажу.

Слід звернути увагу, що акти здачі-приймання робіт (надання послуг) на підставі товарно-транспортних накладних №3 та №4 від 12.12.2018, які позивач надав суду, також, датовані 30.11.2018р. з посиланням на товарно-транспортні накладні №3 та №4 від 12.12.2018.

Тобто, в акті здачі-приймання робіт (надання послуг) встановлена дата здачі-приймання послуг - 30.11.2018р., в той час, як сама послуга надана 12.12.2018р.

Відсутність решти товарно-транспортних накладних, без підписаних актів виконаних робіт взагалі не підтверджують надання послуг позивачем на користь відповідача.

І знову таки, оплата здійснюється після отримання відповідачем встановленого переліку документів, в тому числі акту виконаних робіт.

Але в доданому супровідному листі б/н від 04.09.2019 (а.с. 50) про направлення на адресу відповідача документів, в тому числі: «Акти приймання - передачі», визначений чіткий перелік рахунків із зазначенням номеру, дати та суми.

В той час, як акти приймання - передачі в супровідному листі не ідентифіковані їх номером, датою та вартістю.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України 1. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1, 3, 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частинами 1, 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позивачем не надано доказів виконання своїх зобов`язань за договором про перевезення вантажів територією України №2911-18 від 29.11.2018, у зв`язку з чим, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача 87 581,30 грн.

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Козубенко Наталії Іванівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арланд" про стягнення 87 581,30 грн. - відмовити.

У судовому засіданні 14.05.2020 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19.05.2020.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач: Фізична особа-підприємець Козубенко Наталія Іванівна ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Арланд" (87548, м. Маріуполь, вул. Громової, 69, ).

Суддя О.М. Сковородіна