СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2020 р. Справа № 905/2262/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І.В.

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (вх. №844Д) на рішення господарського суду Донецької області від 04.02.2020 (ухвалене суддею Кротіновою О.В. 04.02.2020 у приміщенні господарського суду Донецької області, повний текст рішення складено 10.02.2020) у справі №905/2262/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м. Білицьке, м. Добропілля Донецької області,

до Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця, м. Лиман Донецької області,

про стягнення 35885,93 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Донецької області від 04.02.2020 у справі №905/2262/19 у задоволенні позовних вимог ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля до АТ Українська залізниця, в особі регіональної філії Донецька залізниця, про стягнення 35885,93 грн. вартості нестачі вугілля відмовлено.

ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 04.02.2020 у справі №905/2262/19 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, надав неповну оцінку обставинам справи, неправильно тлумачив норми матеріального права та залишив поза увагою правові позиції суду касаційної інстанції, висловлені під час розгляду справ у подібних правовідносинах.

Також позивач звернувся з клопотанням про долучення до матеріалів справи в якості доказів копії договору №010715/2/п/р від 01.07.2015 та письмової угоди №1 від 28.12.2018.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 поновлено ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 04.02.2020 у справі №905/2262/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; встановлено учасникам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 5 днів з дня вручення даної ухвали. Попереджено сторони, що апеляційна скарга на рішення господарського суду Донецької області від 04.02.2020 у справі №905/2262/19 буде розглядатися за правилами ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України без повідомлення учасників справи.

Копія ухвали Східного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 була отримана ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля 30.03.2020, АТ Українська залізниця - 30.03.2020, Регіональною філією Донецька залізниця АТ Українська залізниця 27.03.2020, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Станом на час ухвалення даної постанови відзивів на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань від сторін не надходило.

Стосовно клопотання позивача про долучення до матеріалів справи копії договору №010715/2/п/р від 01.07.2015 та письмової угоди №1 від 28.12.2018, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, відповідних доказів неможливості подання вказаних документів до суду першої інстанції позивачем не надано, у зв`язку з чим у апеляційного господарського суду відсутні підстави приймати їх до розгляду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

04.09.2019 ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля (відправник) за накладною №51437085 зі станції відправлення Добропілля Донецької залізниці на станцію «Кривий Торець» Донецької залізниці відвантажило на адресу ТОВ Донітнервугілля (одержувач) у вагон №56364557 вугілля кам`яне, марки г газовий; вантаж вологий, завантаження нижче бортів; марка вугілля Г (Г2) Р (0-200) з масою вантажу 69800 кг.

За накладною № 51435295 від 04.09.2019 відвантажено вугілля кам`яне, марки г газовий; вантаж вологий, завантаження нижче бортів; марка вугілля Г (Г2) Р (0-200) масою 417000 кг., а саме у вагони: №52276375 - 69000 кг., №54784319 69500 кг., №52368487 69300 кг., №600 кг, № 54038443 69800 кг., №56046766 - 69800 кг.

За накладною № 51439339 від 05.09.2019 відвантажено вугілля кам`яне, марки г газовий; вантаж вологий, завантаження нижче бортів; марка вугілля Г (Г2) Р (0-200) масою 416100 кг., а саме у вагони: №56100845 69300 кг., №60458155 69600 кг., 62008065- 69500 кг., №56950934 68500 кг., №54751946 69700 кг., №62966361 69500 кг.

На станції Слов`янськ Донецької залізниці виявлено нестачу вантажу, про що складено відповідні комерційні акти: №492006/97 від 07.09.2019, №492006/98 від 07.09.2019, №492006/99 від 07.09.2019, №492006/103 від 07.09.2019, №492006/104 від 07.09.2019, №492006/105 від 07.09.2019, №492006/100 від 07.09.2019, №492006/101 від 07.09.2019, №492006/102 від 07.09.2019.

Після видачі вантажу вантажоодержувачу, ТОВ «Донінтервугілля» передано право на пред`явлення позову та претензії вантажовідправнику - ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля, що підтверджується відповідними переуступними написами у залізничних накладних.

Посилаючись на складені комерційні акти та норми чинного законодавства, ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою, в якій просило стягнути з АТ Українська залізниця, в особі регіональної філії Донецька залізниця АТ Українська залізниця на свою користь 35885,93грн. вартості нестачі вугілля.

В оскаржуваному рішенні від 04.02.2020 суд першої інстанції зазначив, що з урахуванням даних, вказаних у комерційних актах, своїх зобов`язань підприємство залізничного транспорту не виконало належним чином, оскільки не забезпечило збереження довіреного йому вантажу. Однак, виходячи з предмету спору, звернення на захист порушеного права реалізовано позивачем як вантажовідправником, та згідно відомостей, що містять залізничні накладні у графі 7, власником вантажу, і за своїм змістом не вказує на те, що відносно цього вантажу відбулась господарська операція з продажу, а відтак не підтверджено підстави у розумінні приписів податкового законодавства для нарахування податку на додану вартість та включення його до складу вартості нестачі у спірному випадку. Також, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано жодного з доказів на підтвердження похідних даних, у тому числі власного бухгалтерського обліку підприємства, як власника вантажу, що формують ціну 1т вугілля на рівні 673,05 грн. без ПДВ. Враховуючи викладене суд дійшов висновку про не підтвердження матеріалами справи факту недостачі вантажу у приведеній вартості, а тому відмовив у задоволенні позову.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи таке.

Положеннями ч. 5 ст. 307 ГК України, які кореспондуються з положеннями ст. 908 та 920 ЦК України визначено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

У разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин (ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт") .

Згідно ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами; порядок і терміни складання актів, пред`явлення і розгляду претензій та позовів визначаються Статутом залізниць України відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, зокрема, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин (ст. 113 Статуту залізниць України).

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до пункту 1 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6 до Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу від 25.02.99 №113 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.99 за №165/3458).

Комерційні акти, відповідно до пункту 2 зазначених Правил складання актів, складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу, і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами переважування вантажу, який перевезено згідно з накладними від 04.09.2019 №51437085, №51435295 та від 05.09.2015 №51439339 виявлено його часткову втрату у вагонах №№ 56364557, 56046766, 54038443, 52276375, 62008065, 54784319, 60724531, 60458155, 56100845, на підтвердження чого складено відповідні комерційні акти.

Так, відповідно до комерційного акту №492006/97 від 07.09.2019 на станції Слов`янськ проведено контрольне переважування вантажу у вагоні №56364557, який прибув 06.09.2019. За результатами перевірки встановлено, що у перевізних документах зазначено вагу 69800 кг. Під час зважування вага становить 67000 кг., що менше ніж зазначено у вантажному документі на 2800 кг. В розділ Д акту зазначено, що над 1-6 люками виявлено поглиблення 6000*2800*400 мм, у місці поглиблення відсутнє маркування; люки зачинені; течі не має; вагон технічно справний.

Відповідно до комерційного акту №492006/98 від 07.09.2019 на станції Слов`янськ проведено контрольне переважування вантажу у вагоні №56046766, який прибув 06.09.2019. За результатами перевірки встановлено, що у перевізних документах зазначено вагу 69800 кг. Під час зважування вага становить 67700 кг., що менше ніж зазначено у вантажному документі на 2100 кг. В розділ Д акту зазначено, що над 4-7 люками виявлено поглиблення 4000*2800*400 мм, у місці поглиблення відсутнє маркування; люки зачинені; течі не має; вагон технічно справний.

Згідно комерційного акту №492006/99 від 07.09.2019 на станції Слов`янськ проведено контрольне переважування вантажу у вагоні №54038443, який прибув 06.09.2019. За результатами перевірки встановлено, що у перевізних документах зазначено вагу 69800 кг. Під час зважування вага становить 67200 кг., що менше ніж зазначено у вантажному документі на 2600 кг. В розділ Д акту зазначено, що над 2-6 люками виявлено поглиблення 5000*2800*400 мм, у місці поглиблення відсутнє маркування; люки зачинені; течі не має; вагон технічно справний.

За змістом комерційного акту №492006/103 від 07.09.2019 на станції Слов`янськ проведено контрольне переважування вантажу у вагоні №52276375, який прибув 06.09.2019. За результатами перевірки встановлено, що у перевізних документах зазначено вагу 69000 кг. Під час зважування вага становить 61300 кг., що менше ніж зазначено у вантажному документі на 7700 кг. В розділ Д акту зазначено, що над 2-7 люками знята шапка глибиною 500 мм, у місці поглиблення відсутнє маркування; люки зачинені; течі не має; вагон технічно справний.

Згідно комерційного акту №492006/104 від 07.09.2019 на станції Слов`янськ проведено контрольне переважування вантажу у вагоні №54784319, який прибув 06.09.2019. За результатами перевірки встановлено, що у перевізних документах зазначено вагу 69500 кг. Під час зважування вага становить 61500 кг., що менше ніж зазначено у вантажному документі на 8000 кг. В розділ Д акту зазначено, що над 2-7 люками знята шапка глибиною 600 мм, у місці поглиблення відсутнє маркування; люки зачинені; течі не має; вагон технічно справний.

Відповідно до комерційного акту №492006/105 від 07.09.2019 на станції Слов`янськ проведено контрольне переважування вантажу у вагоні №60724531, який прибув 06.09.2019. За результатами перевірки встановлено, що у перевізних документах зазначено вагу 69600 кг. Під час зважування вага становить 61150 кг., що менше ніж зазначено у вантажному документі на 8450 кг. В розділ Д акту зазначено, що над 1-7 люками знята шапка глибиною 300 мм, у місці поглиблення відсутнє маркування; люки зачинені; течі не має; вагон технічно справний.

За змістом комерційного акту №492006/100 від 07.09.2019 на станції Слов`янськ проведено контрольне переважування вантажу у вагоні №62008065, який прибув 06.09.2019. За результатами перевірки встановлено, що у перевізних документах зазначено вагу 69500 кг. Під час зважування вага становить 60300 кг., що менше ніж зазначено у вантажному документі на 9200 кг. В розділ Д акту зазначено, що над 1-7 люками знята шапка глибиною 300-400 мм, у місці поглиблення відсутнє маркування; люки зачинені; течі не має; вагон технічно справний.

Згідно комерційного акту №492006/101 від 07.09.2019 на станції Слов`янськ проведено контрольне переважування вантажу у вагоні №60458155, який прибув 06.09.2019. За результатами перевірки встановлено, що у перевізних документах зазначено вагу 69600 кг. Під час зважування вага становить 60450 кг., що менше ніж зазначено у вантажному документі на 9150 кг. В розділ Д акту зазначено, що над 1-6 люками знята шапка глибиною 500 мм, у місці поглиблення відсутнє маркування; люки зачинені; течі не має; вагон технічно справний.

Відповідно до комерційного акту №492006/102 від 07.09.2019 на станції Слов`янськ проведено контрольне переважування вантажу у вагоні №56100845, який прибув 06.09.2019. За результатами перевірки встановлено, що у перевізних документах зазначено вагу 69300 кг. Під час зважування вага становить 62350 кг., що менше ніж зазначено у вантажному документі на 6950 кг. В розділ Д акту зазначено, що над 2-6 люками знята шапка глибиною 500 мм, у місці поглиблення відсутнє маркування; люки зачинені; течі не має; вагон технічно справний.

В розділі Є комерційних актів «Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції» зазначено, що при перевірці ваги різниці проти цих актів не виявлено.

Колегія суддів зазначає, що комерційні акти є належними доказами, у яких зафіксовано відповідні розміри нестачі вугілля у вагонах №56364557 - 2800 кг; №56046766 - 2100 кг; №54038443 - 2600 кг; №52276375 - 7700 кг; №54784319 - 8000 кг; №60724531 - 8450 кг; №62008065 - 9200 кг; №60458155 - 9150 кг; №56100845 - 6950 кг., які за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів.

Матеріали справи не містять доказів того, що незбереження вантажу (втрата/нестача) відбулося не з вини залізниці.

Відповідно до ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення (ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України).

Норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси встановлено пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644. Відповідно до цього Порядку, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах, що стосується вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Відповідно до матеріалів справи, у накладних у графі 20 найменування вантажу зазначено, що вантаж вологий.

За розрахунком позивача, вартість недостачі фактично розрахована з урахуванням норми природної втрати маси вантажу із застосуванням 2%

Так нестача з урахуванням норми природної втрати 2% складає: у вагоні №56364557 1,404 т., №56046766 0,704 т., №54038443 1,204 т., №52276375 6,32 т., №54784319 6,61 т., №60724531 7,058 т., №62008065 7,81 т., №60458155 7,758 т., №56100845 5,564 т.

Згідно довідки ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» за підписом заступника директора Філії «Добропільське ВТУ» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» Гоменюк І.Ю. та головного бухгалтера ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» Гайдаєнко Н.І., яка наявна в матеріалах справи, вартість 1 тони вугільної продукції, відвантаженої ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (станція Добропілля Донецької області) на адресу ф-я ЗФ «Щербинівська» ТОВ «Донінтервугілля» (станція Кривий Торець Донецької залізниці) в вагонах № №60724531, 54784319, 52276375, 56100845, 60458155, 62008065, 54038443, 56046766, 56364557 складає 673,05 грн. без ПДВ та 807,66 грн. з ПДВ.

Перевіривши розрахунок позивача, колегія суддів вважає його обґрунтованим та арифметично вірним.

Таким чином, вартість вантажу, що підлягають відшкодуванню перевізником, позивачем доведена наявними в матеріалах справи документами, зокрема довідкою про вартість 1 тони вугільної продукції, накладними та комерційними актами.

Ураховуючи положення чинного законодавства, неспростовані відповідачем факти втрати під час перевезення частини вантажу та наявності у його діях вини за незбереження прийнятого до перевезення вантажу, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення 35885,93 грн. вартості нестачі вугілля.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо необхідності доведення позивачем здійснення господарських операцій стосовно відправленого вантажу за залізничними накладними та не доведення підстави, у розумінні приписів податкового законодавства, для нарахування податку на додану вартість, включення його до складу вартості нестачі, з урахуванням такого.

Згідно ст.133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені. Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством. До претензії або позову додаються документи, які підтверджують вимоги заявника. До претензії або позову щодо втрати, нестачі, псування або пошкодження крім документів, які обґрунтовують їх пред`явлення (подання), додається документ, який засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Як вбачається з матеріалів справи, на накладних №51437085, 51435295, 51439339 міститься переуступний напис зроблений директором ТОВ «Донінтервугілля» про передачу права на пред`явлення позову та претензії ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля».

Отже, оскільки позивач у цій справі не був власником майна, а виступав вантажовідправником, право на подання позову були передані йому отримувачем, що не суперечить положенням статті 133 Статуту залізниць України, висновки суду першої інстанції щодо не підтвердження недостачі вантажу у вартості, зазначеній позивачем, є безпідставними.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду, від 05.07.2018 у справі №910/23348/16, від 24.07.218 у справі № 910/22325/16, від 16.10.2019 у справі № 910/16904/18, від 05.02.2020 у справі №910/3868/19.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За положеннями ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, враховуючи невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду Донецької області від 04.02.2020 у справі №905/2262/19 з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля задовольнити

Рішення господарського суду Донецької області від 04.02.2020 у справі №905/2262/19 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця (Тверська), 5, ), в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (85043, Донецька область, м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Красноармійська, 1а, ) 35885,93 грн. вартості нестачі вугілля та 1921,00 грн. судового збору за подання позову, 2881,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.05.2020

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова