ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2020 р. Справа №909/69/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання - Кишенюк Н.

Сторони в судове засідання не з»явились

розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит" б/н від 10.03.2020 (вх.ЗАГС 01-05/1040/20 від 16.03.2020)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 27.02.2020 ( повний текст складено 28.02.2020, суддя Михайлишин В.В.)

у справі № 909/69/18

за позовом Національного банку України, м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "Фінансова ініціатива"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Національний банк України звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції, до початку судового засідання, 27.02.2020 ТОВ "Торгова мережа "Фаворит" звернулося до суду із заявою про передачу справи № 909/69/18 на розгляд Господарського суду Луганської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 27.02.2020 постановлено справу № 909/69/18 за позовом Національного банку України до відповідача ТОВ "Торгова мережа "Фаворит", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ПАТ "Комерційний Банк "Фінансова ініціатива" про звернення стягнення на предмет іпотеки передати на розгляд Господарському суду Луганської області (5, проспект Науки, Харків, Харківська область, 61000) за виключною підсудністю.

ТОВ "Торгова мережа "Фаворит" подано апеляційну скаргу б/н від 10.03.2020 (вх.ЗАГС 01-05/1040/20 від 16.03.2020), в якій просить поновити процесуальний строк подання апеляційної скарги, змінити ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 27.02.2020 у даній справі в частині вирішення питання про розподіл судових витрат і покласти судові витрати на позивача-Національний банк України, посилаючись на те, що в цій частині ухвала суду є незаконною та необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права.

Як зазначає скаржник, у позовній заяві, яка подана з порушенням правил підсудності Національний банк України ставить вимогу про стягнення судового збору з відповідача. При прийнятті ухвали про передачу справи на розгляд Господарського суду Луганської області судом не вирішено питання розподілу судових витрат.

Національний банк України у запереченні на апеляційну скаргу просить відмовити у прийнятті апеляційної скарги, посилаючись на те, що апеляційна скарга є зловживанням правом з боку відповідача, що подана виключно з метою затягування розгляду справи, що порушує права інших учасників цього процесу.

Національний банк України у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на те, що апеляційна карга є необґрунтована та безпідставна, оскільки ГПК України не передбачено вирішення судових витрат при передачі справи на розгляд іншому суду за підсудністю і відповідач не наводить жодної норми, яка це визначає.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.04.2020 призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 29.04.2020.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.04.2020 з метою забезпечення процесуальних прав учасників судового процесу, принципів рівності та змагальності сторін, розгляд справи відкладено на 12.05.2020.

Представники сторін та третьої особи в судове засідання не з`явились.

Національним банком України подано клопотання №63-0008/21784 від 05.05.2020 про розгляд справи без участі представника банку.

Відповідач та третя особа про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторін, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість здійснити перевірку ухвали суду в апеляційному порядку за відсутності представників сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, Західний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, за загальним правилом викладеним у частині 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред'являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, регламентованої статтею 30 цього Кодексу.

Виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності.

Так, відповідно до частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Правовий аналіз змісту вказаної правої норми свідчить про те, що виключна підсудність розповсюджується на будь-який спір, наслідком якого може бути виникнення, зміна або припинення прав на нерухоме майно.

При цьому тлумачення частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України повинно відбуватися з урахуванням принципу правової визначеності, який, в аспекті даного спору, полягає у забезпеченні здатності вірного тлумачення закону пересічною особою. Зокрема, встановлюючи підхід до тлумачення правових норм, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.07.1995 у справі "Толстой-Милославський" (Tolstoy Miloslavsky) проти Сполученого Королівства, визначаючи зміст терміну "передбачений законом" сформулював наступну умову: положення національного законодавства повинні бути настільки ясними, зрозумілими і визначеними, щоб будь-яка людина, за необхідності скориставшись порадою юриста, могла б повністю зрозуміти зміст закону.

З огляду на зазначений підхід ЄСПЛ до тлумачення правових норм, положення статті 30 Господарського процесуального кодексу України означають, що спір має розглядатися за правилами виключної підсудності, коли нерухоме майно, право власності на таке майно або інші вимоги, що стосуються нерухомого майна, є предметом спору.

Предметом судового розгляду у даному спорі є вимога позивача до відповідача про звернення стягнення, в рахунок часткового погашення заборгованості ПАТ КБ "Фінансова ініціатива" перед Національним банком України за кредитним договором від 13.05.2014 № 12/09/5 в загальній сумі 2 135 863 013, 70 грн, на предмет іпотеки за іпотечним договором від 17.06.2014 № 1587 укладеним між Національним банком України та ТОВ "Торгова мережа "Фаворит", а саме на Торгово-побутовий комплекс І черга, загальною площею 880, 5 м2, що знаходиться за адресою: Луганська область, місто Луганськ, Якіра квартал, будинок 3в, що належить ТОВ "Торговельна мережа "Фаворит" на праві власності та встановлення способу реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження". Тобто, предметом спору є звернення стягнення на нерухоме майно шляхом його продажу на прилюдних торгах. Фактичним наслідком задоволення позовних вимог Національного банку України буде перехід права власності на нерухоме майно іншій особі та припинення права власності відповідача на предмет іпотеки.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що спір у даній справі виник з приводу нерухомого майна, оскільки позовні вимоги Національного банку України мають явний, очевидний правовий зв'язок із нерухомим майном, що знаходиться за адресою: Луганська область, місто Луганськ, Якіра квартал, будинок 3в, відповідно, справа підлягає розгляду за правилами виключної підсудності за місцезнаходження майна, а саме Господарським судом Луганської області, а заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит" про передачу справи за територіальною юрисдикцією - задоволенню.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що позовна заява подана з порушенням правил підсудності; Національний банк України просить стягнути судовий збір з відповідача; при прийнятті ухвали про передачу справи на розгляд Господарського суду Луганської області судом не вирішено питання розподілу судових витрат.

Щодо наведеного судова колегія зазначає, що порядок розподілу судових витрат визначений Господарським процесуальним кодексом України. Зокрема, ст.ст. 129, 130, 155 ГПК України визначено, що судові витрати розподіляються у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, ухвалення рішення про судові витрати.

З врахуванням наведеного, оскільки у даному випадку суд першої інстанції не ухвалював судового рішення у справі розподіл судових витрат у порядку статті 129 ГПК України судом не здійснюється.

Положення ГПК України не передбачають вирішення питання розподілу судових витрат при передачі справи на розгляд іншому суду за підсудністю.

Окрім того, судова колегія зазначає, що приписами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950, ратифікованої Україною 17.07.1997 (набрала чинності для України 11.09.1997) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема, цивільного характеру.

Однак, надане кожному право не може трактуватися безмежно. Реалізація такого права повинна відбуватися на умовах, визначених законом. Принцип законності є необхідною складовою верховенства права. Відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим кодексом порядку гарантується. Отже, кожен, хто звертається до суду, повинен дотримуватися певних правил та процедур, визначених законом. Зазначене є передумовою забезпечення прав та свобод людини.

Одночасно реалізація "права на суд", передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого згідно із ст.32 Конвенції поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Буланов та Купчик проти України" заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010, "Чуйкіна проти України" № 28924/04 від 13.01.2011).

Зважаючи на те, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо наявності підстав для передачі даної справи на розгляд Господарському суду Луганської області (5, проспект Науки, Харків, Харківська область, 61000) за виключною підсудністю, у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

З огляду на висновок колегії суддів про відмову у задоволенні апеляційної скарги справу слід направити до Господарському суду Луганської області розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 280, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, -

Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит" б/н від 10.03.2020 (вх.ЗАГС 01-05/1040/20 від 16.03.2020) залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 27.02.2020 у справі № 909/69/18 без змін.

Справу направити до Господарському суду Луганської області для розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.05.2020.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин Г.В.