РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.05.2020Справа № 910/17942/19
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ)

до Акціонерного товариства "Банк Альянс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Гідробуд Україна"

про стягнення 4 429 620,00 грн.

При секретарі судового засідання: Радченко А.А.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) до акціонерного товариства "Банк Альянс" про стягнення 4 429 620,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у зв`язку з невиконанням товариством з обмеженою відповідальністю "Гідробуд Україна" умов укладеного з позивачем договору № 190-В-ІЛФ-18 (підряду на виконання робіт) від 30.07.2018 року, відповідач, в рахунок забезпечення виконання умов зазначеного договору, зобов`язаний сплатити позивачу грошову суму відповідно до умов банківської гарантії №4533-18 від 18.07.2018 № 98-17/297, виданої акціонерним товариством "Банк Альянс".

Ухвалою Господарського суду від 23.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання у справі призначено на 21.01.2020.

02.01.2020 від позивача на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову.

16.01.2020 через канцелярію суду відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі.

17.01.2020 через канцелярію суду відповідач подав заяву про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

21.01.2020 позивач через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 21.01.2020 року позивачем подано заперечення на клопотання про зупинення провадження по справі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.01.2019 суд відмовив у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.01.2020 судом відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Банк Альянс" про зупинення провадження у справі, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гідробуд Україна" (01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, будинок 28, ідентифікаційний код юридичної особи 38490124), відкладено підготовче судове засідання у справі на 11.02.2020.

23.01.2020 року до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

28.01.2020 через канцелярію суду від акціонерного товариства "Банк Альянс" надійшла апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.01.2020 в частині відмови у задоволенні клопотання акціонерного товариства "Банк Альянс" про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.01.2020 апеляційну скаргу акціонерного товариства "Банк Альянс" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.01.2020 по справі №910/17942/19 в частині відмови у задоволенні клопотання акціонерного товариства "Банк Альянс" про зупинення провадження у справі з доданими до неї документами повернуто заявнику.

03.02.2020 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про повернення апеляційної скарги.

04.02.2020 на електронну адресу суду від відповідача надійшла відповідь на відзив.

05.02.2020 через канцелярію суду відповідач подав заяву про ухвалення додаткового рішення про повернення акціонерному товариству "Банк Альянс" судового збору в розмірі 2102,00 грн., відповідно до платіжного доручення №4 від 27.01.2020.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.02.2020 у задоволенні заяви акціонерного товариства "Банк Альянс" про ухвалення додаткового рішення про повернення судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду м. Києва від 21.01.2020 у розмірі 2102,00 грн., відповідно до платіжного доручення №4 від 27.01.2020 - відмовлено. Повернуто акціонерному товариству "Банк Альянс" (04053, м. Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 50, ) сплачений судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп., згідно платіжного доручення №4 від 27.01.2020.

06.02.2020 року до канцелярії суду позивачем подано відповідь на відзив.

10.02.2020 року до канцелярії суду від третьої особи надійшли письмові пояснення.

11.02.2020 року до канцелярії суду третьою особою подано клопотання про витребування оригіналів доказів, долучених до позову та про відкладення розгляду справи та продовження процесуального строку.

В судовому засіданні 11.02.2020 року позивачем подано заперечення на пояснення третьої особи та клопотання з долученням додаткових документів.

В судовому засіданні 11.02.2020 року постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 02.03.2020 року та продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, зобов`язано позивача надати в наступному судовому засіданні оригінали документів, які були долучені до позовної заяви.

25.02.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів.

28.02.2020 року до канцелярії суду від третьої особи надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

02.03.2020 року в судовому засіданні позивачем подано клопотання про долучення документів (аналогічне клопотанню від 25.02.2020, відправленого на електронну адресу суду).

В судовому засіданні 02.03.2020 року постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 24.03.2020 року.

19.03.2020 року з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 №211, з урахуванням Указу Президента України №87/2020 від 13.03.2020 щодо введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, на офіційній сторінці суду https://ki.arbitr.gov/ua/sud5011/ та на сторінці суду у соціальній мережі Facebook розміщено інформації щодо зняття з розгляду справ, призначених суддею Мудрим С.М. на 23, 24, 30 та 31 березня 2020. Повідомлено, що про дати і час судових засідань всі учасники будуть повідомлені ухвалами суду, які будуть внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Про зняття з розгляду вищезазначеної справи сторін 19.03.2020 та 20.03.2020 року повідомлено телефонограмами.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.04.2020 року призначено судове засідання у справі на 05.05.2020 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.04.2020 року виправлено допущену в ухвалі господарського суду м. Києва № 910/17942/19 від 22.04.2020 р. описку. В ухвалі господарського суду м. Києва № 910/17942/20 від 22.04.2020 р. зазначити учасника справи: "третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Гідробуд Україна"".

04.05.2020 року до канцелярії суду відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з запровадженням на території України карантину.

04.05.2020 року на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання в якому просить суд провести судове засідання 05.05.2020 року в режимі відеоконференції, а якщо 05.05.2020 року неможливо буде забезпечити проведення в режимі відеоконференції, то визнати причину відсутності представника позивача поважною та призначити розгляд справи на найблищу іншу дату проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Відповідно до статті 197 ГПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Розпорядженням в.о. Голови суду «Про проведення судових засідань в режимі відеоконференцій» № 9 від 23.04.2020 року запропоновано суддям на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, для забезпечення права учасників справи на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду використовувати програму Microsoft Teams. Учасник справи не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання повинен подати до суду заяву (засобами поштового зв`язку, на електронну пошту суду (підписану, за наявності, електронним підписом) або до скриньки для кореспонденції, встановленої у приміщенні канцелярії суду) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програми Microsoft Teams із зазначенням його облікового запису (логіну) у програмі Microsoft Teams.

Оскільки клопотання позивача про проведення судового засідання 05.05.2020 року надійшло до суду 04.05.2020 року, тобто за один день до судового засідання, то воно не підлягає задоволенню.

05.05.2020 року на електронну адресу суду відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

05.05.2020 року на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та письмові пояснення.

05.05.2020 року до канцелярії суду від позивача надійшли додаткові документи.

Статтею 118 ГПК України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Згідно ч. 2 ст. 207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

З огляду на вищезазначене, письмові пояснення позивача які надійшли до суду 05.05.2020 року підлягають залишенню без розгляду.

В судове засіданні 05.05.2020 року представники сторін не з`явилися.

Суд відмовив в задоволенні клопотань про відкладення розгляду справу у зв`язку з необґрунтованістю.

Оскільки явка сторін у судове засідання 05.05.2020 судом обов`язковою не визнавалася, правова позиція сторін висловлена ними у заявах по суті справи та оголошена в ході підготовчого провадження уповноваженими представниками, неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

30.07.2018 року між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Гідробуд Україна" (підрядник) було укладено договір (підряду на виконання робіт) № 190-В-ІЛФ-18.

Відповідно до п.2.1 договору, за цим договором замовник доручає, а підрядник зобов`язується у відповідності до Робочого проекту та умов договору виконати роботи з будівництва об`єкту: «Реконструкція гідротехнічної частини причалу №1 Іллічівської філії ДП "АМПУ", зазначені в Технічних вимогах в межах ціни, визначеної договірною ціною, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити такі роботи.

Місцезнаходження об`єкту будівництва: Україна, 68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Сухолиманська, 4-Ж, територія акваторії морського порту Чорноморськ (п.2.2 договору).

Відповідно до п.6.1 договору для укладення договору підрядник зобов`язаний надати підтвердження забезпечення виконання договору (виконання зобов`язань за договором) у розмірі 5 (п`яти) відсотків від договірної ціни, що складає 4 429 620,00 грн. у вигляді оригіналу банківської гарантії в паперовому вигляді.

Відповідно до ч.1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

На виконання п.6.1 договору, ТОВ "Гідробуд Україна" надало ДП Адміністрація морських портів України" банківську гарантію № 5433-18 від 18.07.2018, видану акціонерним товариством Банк Альянс".

Відповідно до цієї гарантії банк-гарант взяв на себе зобов`язання сплатити за першою письмовою вимогою на користь замовника, перед яким підрядник має зобов`язання щодо виконання договору підряду на виконання робіт, що буде укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Гідробуд Україна" (підрядник) та Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (замовник), відповідно до умов тендеру на виконання робіт: «Реконструкція гідротехнічної частини причалу №1 Іллічівської філії ДП "АМПУ", грошову суму відповідно до п.2 цієї гарантії (гарантійний платіж) у випадках невиконання та неналежного виконання робіт підрядником, дострокового припинення договору або розірвання з вини підрядника (гарантійний випадок), наведених нижче, а саме:

- Невиконання підрядником робіт у строк виконання робіт визначений договором,

- Розірвання договору у разі прийняття судом постанови про визнання підрядника банкрутом,

- Розірвання договору у разі порушення підрядником антикорупційного застереження,

- Розірвання договору у разі порушення зобов`язань підрядника за договором у інших випадках,

- Розірвання договору у разі якщо, підрядник зі своєї вини допустив недоліки, які виключають можливість використання об`єкту будівництва у працездатному стані, та які не можуть бути усунені підрядником.

Відповідно до п.2 гарантії, банк-гарант зобов`язується сплатити на рахунок замовника за цією гарантією суму, що становить 5 відсотків від договірної ціни, а саме:4 429 620,00 грн. сума гарантійного платежу залишається незмінною. Банківською гарантією забезпечується виконання зобов`язання підрядника перед замовником за умовами договору підряду на виконання робіт.

Ця гарантія є чинною з дати ї складання та діє до 31 грудня 2019 року (включно), а у разі необхідності, з продовженням строку її дії з підстав зазначених у п.п. 3.3, 16.3 та 19.3 договору, про що замовник повинен сповістити банк-гарант до дати закінчення строку дії гарантії (п.4 гарантії).

Згідно з п.5 гарантії вимоги за банківською гарантією задовольняються банком-гарантом за першою вимогою замовника без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов.

Банк-гарант закріплює за собою обов`язок безумовного перерахування коштів на поточний рахунок замовника проти письмової вимоги замовника протягом п`яти банківських днів після дня отримання від замовника належно оформленої письмово вимоги (п.8 гарантії).

Як зазначено позивачем, всупереч умовам укладеного договору, з 09.10.2018 року ТОВ «Гідробуд Україна» не приступило до виконання підготовчих робіт та взагалі не перебувало на об`єкт виконання робіт.

Відповідно до п. 3.1, 3.2 договору строк виконання робіт - 420 (чотириста двадцять) календарних днів безпосереднього виконання робіт з дати початку виконання робіт.

Дати початку та закінчення окремих видів (етапів, комплексів) робіт, передбачених Технічними вимогами та договором визначені в Календарному графіку виконання робіт (додаток №2, який є невід`ємною частиною договору).

Датою початку є дата підписання акту приймання-передачі фронту робіт.

В матеріалах справи наявний акт приймання-передачі фронту робіт по об`єкту будівництва: «Реконструкція гідротехнічної частини причалу №1 Іллічівської філії ДП «АМПУ» Коригування» від 09.10.2018 року підписаний та скріплений печатками сторін договору підряду.

Тобто, 09.10.2018 слід вважати датою початку виконання робіт.

Відповідно до календарного графіку (додатку №2 до додаткової угоди №1 до договору № 190-В-ІЛФ-18 від 30.07.2018 року) підготовчий період виконання робіт складає 60 днів та повинен завершитись в грудні 2018 року.

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що з 09.10.2018 ТОВ «Гідробуд Україна» приступило до виконання підготовчих робіт, здійснило закупівлю матеріалів, виробів, конструкцій.

Також, судом враховано, що рішенням Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 року у справі №910/12879/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 року у справі №910/12879/19 за позовом ТОВ «Гідробуд Україна» до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" та акціонерного товариства «Банк Альянс» про припинення дій Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" щодо вимог про виплату коштів в сумі 43 410 276,60 грн як таких, що не відповідають умовам банківської гарантії №5432-18 від 27.09.2018, та визнання такою, що не підлягає виконанню, банківської гарантії №5432-18 від 27.09.2018, яка видана акціонерним товариством «Банк Альянс» в частині суми 23 840 142,92 грн., у зв`язку із зменшенням граничної суми виконаних ТОВ «Гідробуд Україна» зобов`язань по договору підряду № 190-В-ІЛФ-18 від 30.07.2018 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Так, у постанові Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 року у справі №910/12879/19 зазначено, що при цьому суд апеляційної інстанції враховує той факт, що договір підряду укладено 30.07.2018, авансовий платіж було здійснено 08.10.2018, а строк виконання усіх робіт, який був узгоджений сторонами, складає 420 днів (рік і 55 днів). Однак станом на момент звернення до суду першої інстанції (більше року з дати укладення договору підряду), як і на час перегляду справи в суді апеляційної інстанції (більше ніж півтора року з дня укладення договору підряду), доказів виконання (початок виконання робіт), окрім укладених контрактів та перерахування частини коштів, не надано.

З матеріалів справи вбачається, що 15.04.2019 позивач направив лист № 124/15-01-01-10-1010 на адресу ТОВ «Гідробуд Україна», в якому у зв`язку із тим, що ТОВ «Гідробуд Україна» не приступило до виконання робіт, не здійснило закупівлю матеріалів, виробів, конструкцій та не застрахувало ризики знищення або пошкодження об`єкта будівництва, чим порушено вимоги п.1.2, 9.5, 10.4 договору, керуючись п.п.10.2.8, 18.3, 18.4 договору повідомило ТОВ «Гідробуд Україна» про розірвання договору № 190-В-ІЛФ-18 від 30.07.2018 року з 15 травня 2019 року. Також, вимагав повернути авансовий платіж.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з вимогою по банківській гарантії від 18.07.2018 року №4533-18 вих. №4128/10-05-02/Вих від 15.11.2019 року, в якій зазначено, що враховуючи те, що повідомило ТОВ «Гідробуд Україна» не виконує роботи, які були передбачені договором підряду № 190-В-ІЛФ-18 від 30.07.2018 року, вимагав сплатити Державному підприємству "Адміністрація морських портів України" кошти в сумі 4 429 620,00 грн. протягом п`яти днів зі дня отримання цієї письмової вимоги.

Вказана вимога була вручена АТ «Банк Альянс» 20.11.2019 року.

У відповідь листом №05.4/3514 від 27.11.2019 року АТ «Банк Альянс» повідомив позивача про те, що вимога останнього є передчасною, оскільки судом у справі №916/1441/19 буде встановлено факт настання/не настання гарантійного випадку.

06.12.2019 року позивач повторно направив відповідачу вимогу №4415/10-05-02/Вих від 04.12.2019 в якій у відповідності до умов банківської гарантії №4533-18 від 18.07.2018, яка видана АТ «БАНК АЛЬЯНС», повторно вимагав сплатити кошти за банківською гарантією.

Проте, в строк до 13.12.2019 року відповідач грошові кошти на рахунок позивача не сплатив.

Спір у справі виник з приводу невиконання відповідачем зобов`язань за наданою ним гарантією.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 200 Господарського кодексу України - гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Згідно з частиною 1 статті 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За умовами частини 1 та частини 2 статті 561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше.

Згідно з частиною 2 статті 564 Цивільного кодексу України гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються "Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах", затвердженим Постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639 (далі - Положення), відповідно до пункту 9 частини 3 розділу І якого гарантія - спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

В даному випадку, банківська гарантія є безумовною і безвідкличною, це гарантія, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов (п. 2 розд. І вказаного Положення)

Суд зауважує, що в частині змісту вимоги та доданих до неї документів законодавцем чітко встановлено, що обов`язковим є зазначення у вимозі або у доданих до неї документах того, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Проте обов`язкового переліку документів, які мають бути додані до вимоги по гарантії, закон не містить, тобто законодавець залишив на розсуд особи, яка складає гарантію, визначення у тексті гарантії певного переліку документів, які повинні бути додані до вимоги за гарантією.

Поряд з цим, ст. 1 Уніфікованих правил для гарантій за вимогою, в редакції 1992 року (публікація Міжнародної торгової палати № 458 (МТП № 458) визначено, що ці правила застосовуються до будь-якої банківської гарантії або доповненню до неї, яку гарант зобов`язався надати та в якій зазначено, що вона складена згідно з цими правилами (публікація МТП № 458) та обов`язкова для всіх сторін в гарантійному зобов`язанні, якщо інше прямо не зазначено в гарантії або доповненні до неї.

Гарантія за своєю природою є самостійною угодою, незалежною від основного контракту або тендера, на яких вона ґрунтується, тому гарант ніяким чином не пов`язаний таким контрактом або тендером, незважаючи на те, що посилання на них міститься в тексті гарантії. Обов`язок гаранта - сплатити грошову суму, зазначену в гарантії, при представленні письмової вимоги платити і інших документів, зазначених у гарантії, які за зовнішніми ознаками відповідають умовам, описаним в гарантії (ст. 2 зазначених правил).

Частиною 1 статті 565 Цивільного кодексу України визначено, що гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Відповідно до частин 1-4 статті 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

У даному випадку зміст гарантії АТ "Банк Альянс" відповідно до приписів ст.563 ЦК України та вказаного Положення відповідав усім вимогам чинного законодавства про гарантію.

В свою чергу, вимога позивача була направлена на адресу АТ "Банк Альянс" (гаранта) та була письмовою, у вимозі є посилання на гарантію № 5433-18 від 18.07.2018 року із зазначенням номеру і дати договору, який забезпечений гарантією (договір №190-В-ІЛФ-18 від 30.07.2018), вказана сума гарантії, яка підлягає виплаті (4 429 620,00 грн.), є посилання, що ця сума (4 429 620,00 грн.) повинна бути виплачена ДП "АМПУ" у зв`язку з тим, що ТОВ "Гідробуд Україна" не виконує роботи.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чаном відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового оборону або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, АТ "Банк Альянс" взяло на себе безумовні та безвідкличні зобов`язання щодо виплати позивачу 4 429 620,00 грн. за першою його вимогою протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання вимоги.

Заперечення відповідач викладені у відзиві на позовну заяву не приймається судом до уваги та спростовуються матеріалами справи.

Також, суд зазначає, що обставини, які є предметом спору у справі 916/1441/19 не мають відношення до цієї справи та результат її розгляду не може впливати на результат розгляду даної справи, оскільки виконання вимог відповідачем за банківською гарантію не ставиться у залежність від наявності будь-яких вимог або які належить встановити.

Отже, рішення у справі 916/1441/19 не може змінювати чи припиняти права та обов`язки відповідача перед позивачем за виданою банківською гарантією.

На підставі викладеного, враховуючи той факт, що позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату гарантійної суми, яка не перевищувала суми гарантії, а також в порядку, на умовах та у встановлений в гарантії строк, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення гарантії визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів відповідача суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.ст. 129, 236-238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Банк Альянс" (04053, м. Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 50, ) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 14, ) в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, 6, код ВП філії 38728418) грошові кошти в розмірі 4 429 620 (чотири мільйони чотириста двадцять дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 66 444 (шістдесят шість тисяч чотириста сорок чотири) грн. 30 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання повного тексту рішення 19.05.2020 року

Суддя С.М. Мудрий