ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.05.2020 Справа № 920/258/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., при секретарі судового засідання Пономаренко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження справу №920/258/20

За позовом Приватного акціонерного товариства "Технологія" (40031, м. Суми, проспект Курський, буд. 147-А, ),

до відповідача Societe par Actions Simplifiee "GSC" (Impasse de la lieme, 39570, Perrigny, France)

про стягнення 19 723,15 євро заборгованості за порушення строків виконання грошових зобов`язань згідно договору (зовнішньоекономічний контракт) № 702 від 12.12.2018,

за участю представників:

позивача - не прибув

відповідача - не прибув

установив:

Відповідно до позовної заяви № 47/2 від 16.03.2020, поданої до господарського суду 17.03.2020, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 19723,15 євро, у тому числі: 18821,16 євро основного боргу, з яких 19399,81 євро заборгованості за поставлений і неоплачений товар, 2421,35 євро вартості виготовленого товару, від якого відповідач відмовився, 901,00 євро неустойки за порушення строку виконання грошових зобов`язань згідно умов зовнішньоекономічного контракту № 702 від 12.12.2018; а також 295,85 євро судового збору, що становить 8576,72 грн.

При вирішенні питання відкриття провадження у справі судом встановлено, що відповідач у справі - Societe par Actions Simplifiee "GSC" (Impasse de la lieme, 39570, Perrigny, France) є нерезидентом України, відтак при повідомленні останнього про хід провадження у справі необхідно керуватись положеннями ст. ст. 365, 367 ГПК України. Судом наголошено, що про розгляд даної справи відповідача - Societe par Actions Simplifiee "GSC" (Impasse de la lieme, 39570, Perrigny, France) належить повідомляти в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року (Гаазькою конвенцію 1965 року), а саме: в порядку п. (а) ст. 10 Конвенції, оскільки відповідно до інформації із офіційного веб-сайту Гаазької Конвенції ( ІНФОРМАЦІЯ_1 .hcch.net) Францією Конвенція підписана, призначений центральний орган, а також відсутні застереження чи заяви щодо застосування п. (а) ст. 10 Конвенції (щодо безпосереднього направлення стороні судом документів засобами поштового зв`язку) із покладанням витрат, пов`язаних з перекладом відповідних документів, а також з оплатою за вручення їх за кордоном згідно з цією Конвенцією, під час судового розгляду на позивача.

Представники сторін у підготовче засідання 14.05.2020 не прибули, при цьому до суду від представника позивача надійшла заява (вх. № 3756/20 від 14.05.2020), у якій він просить суд розглядати справу без його участі, а також наполягає на задоволенні позовних вимог, а також повідомлення (вх. № 3752/20 від 14.05.2020) про те, що відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі, факту існування заборгованості не заперечує та пояснює, що через введення щодо нього судового нагляду з 25.10.2019 (аналог процедури банкрутства) на може сплатити дану заборгованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Тому, враховуючи визнання позову відповідачем, про що свідчить копія листа останнього від 17.04.2020 із його перекладом, суд дійшов висновку ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд встановив наступне.

12.12.2018 між позивачем та відповідачем у письмовій формі був укладений господарський договір (зовнішньоекономічний контракт) за № 702, відповідно до пункту 1.1. якого позивач зобов`язався поставити відповідачу продукцію виробничо-технічного призначення: мюзле для закупорювання пляшок з ігристими винами, надалі (надалі - Товар), а відповідач зобов`язується прийняти Товар, та сплатити його вартість на умовах Контракту.

Невід`ємною частиною Контракту є Специфікації (додатки), які погоджуються сторонами при поставці кожної партії Товару, в яких зазначається найменування, асортимент ціна Товару, та інші суттєві умови поставки.

Згідно з умовами пункту 5.4 Контракту валютою Контракту і платежів є Євро (EUR).

29.08.2019 сторонами Контракту була підписана Специфікація № 2 на поставку відповідачеві партії Товару в асортименті, загальною вартістю 16291,99 євро. Відповідно пункту 5 зазначеної Специфікації № 2 допускається відхилення фактичної поставки Товару від кількості, погодженої Специфікацією в розмірі 10%. Умови поставки за Специфікацією - DАР Периньї, Франція. Умови оплати - протягом 60 (шістдесяти) календарних днів від дати оформлення експортної митної декларації.

Фактично відповідачеві було поставлено Товару на 16 399,81 євро (шістнадцять тисяч триста дев`яносто дев`ять євро 81 євроцент) за МД UА805180/2019/026726, СМR А № 032703. Дата поставки (оформлення МД та фактичне вивезення товару) - 28.09.2019. Отже, кінцева дата оплати вказаної партії Товару - 27.11.2019.

Однак, як зазначає позивач відповідач до цього часу оплату Товару не здійснив, хоча отримання Товару неодноразово підтверджував та обіцяв його оплатити (роздруківка листування представників сторін засобами електронного зв`язку та переклад українською мовою додана позивачем до позову).

Відповідно пункту 12.2. Контракту при відсутності у Сторін взаємного рішення по суперечці (розбіжності, вимозі), така суперечка передається на розгляд і рішення до Господарського суду Сумської області (м. Суми, Україна). Застосовуваним матеріальним та процесуальним правом є право України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного Кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договорами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. Сторонами договору поставки можуть бути суб`єкти господарювання, зазначені у пунктах 1, 2 частини другої статті 55 цього Кодексу. Сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України. Поставка товарів без укладення договору поставки може здійснюватися лише у випадках і порядку, передбачених законом.

Статтею 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 267 ГК України договір поставки може бути укладений на один рік, на строк більше одного року (довгостроковий договір) або на інший строк, визначений угодою сторін. Якщо в договорі строк його дії не визначений, він вважається укладеним на один рік. Строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством. Якщо в довгостроковому договорі кількість поставки визначено лише на рік або менший строк, у договорі повинен бути передбачений порядок погодження сторонами строків поставки на наступні періоди до закінчення строку дії договору. Якщо такий порядок не передбачений, договір вважається укладеним на один рік. У разі якщо сторонами передбачено поставку товарів окремими партіями, строком (періодом) поставки продукції виробничо-технічного призначення є, як правило, квартал, а виробів народного споживання, як правило, - місяць. Сторони можуть погодити в договорі також графік поставки (місяць, декада, доба тощо). У договорі поставки за згодою сторін може бути передбачений порядок відвантаження товарів будь-яким видом транспорту, а також вибірка товарів покупцем. Договором може бути передбачено відвантаження товарів вантажовідправником (виготовлювачем), що не є постачальником, та одержання товарів вантажоодержувачем, що не є покупцем, а також оплата товарів платником, що не є покупцем. Договором може бути передбачений порядок поставки недоодержаної покупцем у встановлений строк кількості товарів.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - ч. 1 ст. 530 ЦК України.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено наявність факту заборгованості відповідача за переданий йому позивачем товар на суму 16399,81 євро, яка також була визнана відповідачем.

Положення статті 524 Цивільного кодексу України надають сторонам можливість визначати грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті, що і було узгоджено сторонами у пункті 5.4 Контракту.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин, суд визнає вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 16399,81 євро правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 901,9 євро неустойки за прострочення виконання зобов`язання по оплаті товару.

Судом встановлено, що пунктом 11.4. Контракту визначено, що в разі запізнення в оплаті партії Товару більш, ніж на 2 (два) тижні проти строку, узгодженого сторонами, покупець (відповідач) на вимогу постачальника (позивача) зобов`язаний виплатити йому борг і неустойку в розмірі 0,05% від суми боргу за кожен день запізнення.

Згідно наданого позивачем розрахунку суми неустойки з урахуванням строку прострочення виконання зобов`язань 110 днів (з 28.11.2019 по 16.03.2020) ця сума становить 901,99 євро.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 549 вищевказаного Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Враховуючи, що нарахування неустойки за прострочення виконання зобов`язань за Контрактом передбачено як його умовами, так і положеннями цивільного і господарського законодавства України, про застосування якого домовились сторони, суд визнає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на свою користь 901,99 євро неустойки правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 2421,35 євро вартості виготовленого товару, від якого відповідач відмовився, суд зазначає наступне.

20.12.2019 сторонами Контракту була підписана Специфікація № 3 на поставку відповідачеві партії Товару в асортименті, загальною вартістю 2 421,35 євро. Умови поставки за Специфікацією - DАР Периньї, Франція, в строк до 17.01.2020. Умови оплати - 100% попередня оплата до 06.01.2020. Відповідачу для попередньої оплати 20.12.2019 був наданий рахунок - проформа № 63. З метою дотримання строків поставки замовленої партії Товару позивачем до 06.01.2020 вказаний в Специфікації Товар був фактично виготовлений та підготовлений до поставки відповідачеві. Однак, в установлений Специфікацією № 3 строк відповідач Товар не оплатив.

Відповідно пункту 11.5. Контракту покупець, який відмовився від Товару, виробленого і/або поставленого йому за узгодженою сторонами Специфікацією, протягом 5 (п`яти) днів зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки, завдані такою відмовою.

Під відмовою від Товару розуміється:

- відмова від Товару, безпосередньо заявлена покупцем після підписання сторонами Специфікації на поставку замовленої партії Товару;

- неприйняття покупцем заходів по отриманню виготовленого на його замовлення Товару протягом більше 10 (десяти) робочих днів.

На момент подання цієї позовної зави вищевказаний Контракт не було розірвано або/чи визнано недійсним у судовому порядку. Не існує й інших доказів щодо відкладення/пролонгації або відмови від виконання зобов`язання за вказаним Контрактом. Отже, зобов`язання є чинним (дійсним).

Таким чином, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачеві збитки в сумі 2421,35 євро, завдані відмовою від виготовленого позивачем товару, оскільки відмову від оплати Товару відповідач пояснив фінансовими проблемами.

Отже, вимоги позивача в цій частині також визнаються судом правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 123, 129, ГПК України, враховуючи що спір у даній справі виник з вини відповідача, суд вважає за доцільне покласти на нього витрати позивача по сплаті судового збору у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 185, 232, 233, 236- 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Societe par Actions Simplifiee "GSC" (Impasse de la lieme, 39570, Perrigny, France) на користь Приватного акціонерного товариства "Технологія" (40031, м. Суми, проспект Курський, буд. 147-А, ) 19723,15 євро, у тому числі: 18821,16 євро основного боргу, з яких 16399,81 євро заборгованості за поставлений і неоплачений товар, 2421,35 євро вартості виготовленого товару, від якого відповідач відмовився, 901,00 євро неустойки за порушення строку виконання грошових зобов`язань згідно умов зовнішньоекономічного контракту № 702 від 12.12.2018; а також 295,85 євро судового збору, що становить 8576,72 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено 18.05.2019.

Суддя В.Л. Котельницька