СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2020 р. Справа № 917/1141/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Перікової К.В.,

за участю представників:

позивача - Пономаренко А.Є. на підставі ордеру від 16.03.2020 №105847 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 25.07.2017 №1805);

відповідача - не з`явився,

третьої особи - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції з Північним апеляційним господарським судом апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудіко", м. Полтава, (вх.№ 114)

на рішення господарського суду Полтавської області від 21.11.2019, ухвалене суддею Мацко О.С. в приміщенні господарського суду Полтавської області 21.11.2019 о 10:03 (повний текст рішення складений 29.11.2019)

у справі №917/1141/19,

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України", м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудіко", м. Полтава,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії "Надра України" "Миргороднафтогазрозвідка", м. Миргород,

про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 21.11.2019 позовні вимоги задоволено. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Рудіко" повернути Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Надра України" майно, отримане по договору користування майном №2/17 від 12.04.2017, а саме: бульдозер, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 1983 (двигун № НОМЕР_12, номер шасі НОМЕР_2 , колір оранжевий), технічний талон серія НОМЕР_10 від 12.03.2003; автомобіль КРАЗ 65032 (самоскид), державний номер НОМЕР_5 , рік випуску 1992, бежевого кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 в технічно справному стані. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудіко" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" 3842,00 грн судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рудіко" з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 21.11.2019 у справі №917/1141/19, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, а саме вказує, що наявний в матеріалах справи акт про відсутність майна, наданий позивачем, складений комісійно за участю 6 осіб, які його підписали, зміст якого слід брати до уваги в сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами (довідка ГУ ДСНС у Полтавській області про пожежу, копії договорів оренди, підряду між ТОВ «Рудіко» та ТОВ «Мальва»). Також, звертає увагу, що всі дії від імені ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» вчинялись лише ОСОБА_1 , отже, при підписанні акту здачі-приймання майна від 30.06.2017 у ТОВ «Рудіко» не виникало жодних сумнівів в тому, що він є неповноважним представником орендодавця, про що наголошувалось в ході судового розгляду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудіко" на рішення господарського суду Полтавської області від 21.11.2019 у справі №917/1141/19. Призначено справу №917/1141/19 до розгляду на 27.02.2020.

Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Надра України" подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№1752 від 21.02.2020), в якому заявник просить провести судове засідання по справі №917/1141/19, яке призначене до розгляду на 27.02.2020 о 12:15 в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду м. Києва, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 44-Б або в приміщенні Північного апеляційного господарського суду, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шолуденко, 1.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2020 у задоволенні клопотанні Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" про участь у судовому засіданні 27.02.2020 о 12:15 у справі №917/1141/19 в режимі відеоконференції відмовлено.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. 1874 від 25.02.2020), в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення з підстав її необґрунтованості.

В обґрунтування своєї позиції по справі позивач зазначає, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_2 повноважень на вчинення дій від імені ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» щодо прийняття майна, яке знаходилось в оренді та підписання відповідних актів. Також позивач вказує, що оригінал акту здачі-приймання від 30.06.2017 відповідач не надав, у зв`язку з чим надані суду копії акту здачі-приймання, на думку позивача, не приймаються до уваги, оскільки оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 розгляд справи відкладено на 09.04.2020 о 10:00 год.

Задоволено клопотання ПАТ "НАК "Надра України" про участь у судовому засіданні у справі №917/1141/19 в режимі відеоконференції у Північному апеляційному господарському суді.

Задоволено клопотання ТОВ "Рудіко" про участь у судовому засіданні у справі №917/1141/19 в режимі відеоконференції у Господарському суді Полтавської області.

Постановлено провести судове засідання у справі №917/1141/19, призначене на 09.04.2020 о 10:00 год. в режимі відеоконференції в приміщенні Східного апеляційного господарського суду.

Доручено Північному апеляційному господарському суду забезпечити проведення судового засідання, що відбудеться 09.04.2020 о 10:00 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду, в режимі відеоконференції.

Доручено Господарському суду Полтавської області забезпечити проведення судового засідання, що відбудеться 09.04.2020 о 10:00 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду, в режимі відеоконференції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2020 розгляд справи відкладено на 14.05.2020. Задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" про участь у судовому засіданні у справі №917/1141/19 в режимі відеоконференції у Північному апеляційному господарському суді. Постановлено провести судове засідання у справі №917/1141/19, призначене на 14.05.2020 об 11:00 год. в режимі відеоконференції та доручено Північному апеляційному господарському суду (м. Київ, вул. Шолуденко,1) забезпечити проведення судового засідання, що відбудеться 14.05.2020 об 11:00 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №105, в режимі відеоконференції. Повідомлено, що неявка представників сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Від відповідача електронною поштою надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. 4412 від 12.05.2020), в якому просить визнати причину неявки поважною та відкласти призначене до розгляду судове засідання на інший день та час.

В обґрунтування наведеного клопотання заявник зазначає, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із змінами та доповненнями, якою встановлено карантин на всій території України та заборонено, зокрема, регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському та внутрішньообласному і міжобласному сполученні. Також посилається на офіційну заяву Ради суддів України від 16.03.2020 №9рс-186/20, в якій остання рекомендувала учасниками судового процесу утриматись від особистої присутності і судовому розгляді. Крім того, повідомляє, що 14.05.2020 представник відповідача задіяний в якості представника в двох судових засідання у м. Полтава (справа №553/2170/19, справа №917/1621/19).

У судовому засіданні в режимі відеоконференції 14.05.2020 представник позивача заперечував проти задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. Також представник позивача підтримав свою позицію, викладену у відзиві на апеляційну скаргу, та просив рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на наступне.

Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2020 було своєчасно направлено всім сторонам по справі за юридичними адресами. При цьому, в зазначеній ухвалі Східний апеляційний господарський суд зазначав, що інформацію у справі можна отримати за веб-адресою http://eag.court.gov.ua. Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2020 відправлено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Таким чином, Східним апеляційним господарським судом було здійснено всі можливі заходи щодо повідомлення сторін про час та місце проведення судового засідання.

Як вбачається з матеріалів справи ухвала Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2020 про відкладення розгляду справи, що направлялась відповідачу у справі, повернута з позначкою «адресат відсутній».

Разом з тим представником відповідача адвокатом Полтавцевою А.С. 10.05.2020 (вх. 4412 від 12.05.2020) подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ураховуючи, що відповідач звертався до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, суд доходить висновку, що скаржнику було достеменно відомо про існування призначеного судового засідання на 14.05.2020.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

"Розумність" строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі "G. B. проти Франції"), тощо. Отже, поняття "розумний строк" є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Відповідно до пунктів 8, 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: забезпечення права на апеляційний перегляд справи; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Розгляд апеляційної скарги за обов`язковою участю представників сторін процесуальним законом не передбачений, а також не було визнано судом явку представників сторін обов`язковою. Натомість ухвалою суду апеляційної інстанції від 09.04.2020 у цій справі доведено до відома учасників справи, що нез`явлення у судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з частинами 11, 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що у разі відсутності представника з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні господарський суд має виходити з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника.

Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

В обґрунтування неможливості бути присутнім у призначеному судовому засіданні 14.05.2020 представник відповідача повідомляє, що 14.05.2020 останній задіяний в якості представника в двох судових засідання у м. Полтава (справа №553/2170/19, справа №917/1621/19).

Однак, доказів на підтвердження того, що саме представник відповідача Полтавцева А. С. у даній справі є представником у справі №553/2170/19, яке призначено на 09:30 год. та у справі №917/1621/19, яке призначено на 14:00 год., до суду апеляційної інстанції не надано.

Крім того, як зазначає представник відповідача 14.05.2020 останній буде знаходитись у м. Полтава, отже, не позбавлений був права подати клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у зв`язку з неможливості прибуття до Східного апеляційного господарського суду.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідач є апелянтом, свою позицію та доводи виклав в апеляційній скарзі, клопотань про долучення нових доказів з обґрунтуванням неподання їх до суду першої інстанції до суду апеляційної інстанції не надано.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що судочинство в господарських судах здійснюється і в умовах карантину, а також те, що сторони надали документи, які вважали необхідними для розгляду апеляційної скарги, сплив тривалого часу з моменту відкриття провадження у цій справі та достатній обсяг матеріалів для розгляду справи, явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов`язковою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання скаржника про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у відповідності до вимог статті 282 Господарського процесуального кодексу України зазначає про такі обставини.

12.04.2017 між Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» (засновником якого є Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рудіко» укладено договір користування майном № 2/17 (а.с. 36-38).

Відповідно до п. 1.1 предметом договору є передача розпорядником майна (ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка») користувачу (ТОВ «Рудіко») в тимчасове платне користування майна згідно переліку (додаток № 1, що є невід`ємною частиною цього Договору).

Пунктом 1.2 договору визначено, що майно передається у тимчасове платне користування користувачу терміном до 31.12.2017, з дати підписання акту приймання-передачі майна згідно переліку (Додаток № 1, що є невід`ємною частиною цього договору).

Згідно з актами приймання-передачі майна від 21.04.2017 та 22.06.2017 (а.с. 39-40) ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» передало, а ТОВ «Рудіко» прийняло в тимчасове платне користування наступне майно:

- бульдозер Т-130, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 1983 (двигун НОМЕР_11, номер шасі НОМЕР_2 , колір оранжевий), технічний талон серія НОМЕР_10 від 12.03.2003;

- автомобіль КРАЗ 65032 (самоскид), державний номер НОМЕР_5 , колір бежевий, 1992 року випуску, кузов НОМЕР_7 . Судом першої інстанції встановлено, що в акті вказано « 1997 року випуску» помилково, що підтверджено представниками сторін у засіданні.

26.12.2018 ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» звернулось до ТОВ «Рудіко» з листом № 02-15/75 (а.с. 43-44), у якому, з огляду на закінчення строку дії договору від 12.04.2017 № 2/17 та наявність заборгованості за вказаним договором в розмірі 1279320,00 грн, повідомило про припинення його дії 31.12.2018, необхідність проведення розрахунків за договором та повернення орендованого майна ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка».

12.02.2019 Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» та Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Надра України» складено акт приймання-передачі права користування майном, що передано до Статутного капіталу Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка», та майна (а.с. 74-75), відповідно до якого позивач прийняв право користування майном, що було передано, зокрема, і за договором №2/17 від 12.04.2017 (трактор бульдозер Т-170), КРАЗ 65032 (самоскид). Про відсутність вказаного майна під час передачі прав на нього сторонами було складено відповідний акт від 12.02.2019 (а.с. 76).

12.06.2019 позивач звернувся листом № 613/2/01/10 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рудіко» з вимогою про повернення зазначеного майна (а.с. 82-85).

За даними ПАТ «НАК «Надра України» відповідач спірне майно не повернув, у зв`язку з чим ПАТ «НАК «Надра України» звернулось до суду з позовною заявою про зобов`язання ТОВ «Рудіко» повернути Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Надра України» майно, отримане за договором користування майном від 12.04.2017 № 2/17, а саме: бульдозер, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 1983 (двигун № НОМЕР_12, номер шасі НОМЕР_2 , колір оранжевий), технічний талон серія НОМЕР_8 від 12.03.2003 року; автомобіль КРАЗ 65032 (самоскид), державний номер НОМЕР_5 , рік випуску 1992, бежевого кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 в технічно справному стані.

ТОВ «Рудіко» заперечуючи проти позовних вимог, зазначає, що майно за договором користування майном від 12.04.2017 №2/17 повернуто розпоряднику майна, що підтверджується актом здачі-приймання майна від 30.06.2017, оригінал якого відсутній у зв`язку з пожежею, що підтверджується довідкою ГУ ДСНС у Полтавській області № 01-2352/1504 від 05.04.2019, актом від 05.04.2019, договором підряду від 14.05.2018 № 26/05, договором оренди від 14.05.2018 № 25/05.

21.11.2019 господарським судом Полтавської області ухвалене оскаржуване рішення, яким задоволені позовні вимоги.

Судове рішення мотивоване тим, що копія акту здачі-приймання від 30.06.2017, який наданий відповідачем у справі, не може вважатися підтвердженням повернення майна за договором користування, оскільки він підписаний особою, яка станом на 30.06.2017, не мала повноважень на його підписання. Також судом копія акту не береться до уваги, враховуючи відсутність оригіналу акту, неможливість призначення почеркознавчої чи будь-якої іншої експертизи для встановлення його достовірності.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між відповідачем та третьою особою виникли договірні відносини, пов`язані з користуванням бульдозера Т-130 та автомобіля КРАЗ 65032.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п. 4.10 договору користування майном від 12.04.2017 № 2/17 користувач зобов`язується після закінчення строку дії даного договору або після дострокового його розірвання не пізніше трьох днів повернути майно за свій рахунок на базу (м. Миргород, вул. Нафтовиків, 1) згідно додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього договору, в технічно справному стані за актом здачі-приймання, який підписується сторонами даного договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 1.2 договору майно передається у тимчасове платне користування користувачу терміном до 31.12.2017 з дати підписання акту приймання-передачі майна.

Відповідно до п. 1.3 договору у випадку необхідності, термін тимчасового платного користування може бути продовжений або розірваний на підставі укладення сторонами додаткової угоди до цього договору.

Стаття 764 ЦК України імперативно встановлює: якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом 1 місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Як встановлено господарським судом першої інстанції доказів укладення додаткових угод сторонами не подано.

У відповідності до п. 1.2 договору договір користування майном від 12.04.2017 №2/17 укладений терміном до 31.12.2017.

Таким чином, після припинення договору користування майном від 12.04.2017 № 2/17 у відповідача виник обов`язок повернути орендоване майно в строки та в порядку, передбачені вказаним договором: не пізніше 3 днів за свій рахунок на базу наймодавця в технічно справному стані.

26.12.2018 ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» звернулось до ТОВ «Рудіко» з листом № 02-15/75 (а.с. 43-44), у якому, з огляду на закінчення строку дії договору від 12.04.2017 № 2/17 та наявність заборгованості за вказаним договором в розмірі 1279320,00 грн, повідомило про припинення його дії 31.12.2018, необхідність проведення розрахунків за договором та повернення орендованого майна ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка».

Як вбачається з матеріалів справи, з позовом про зобов`язання повернути майно, отримане за договором користування майном від 12.04.2017 №2/17 з чужого незаконного володіння звернулось ПАТ «НАК «Надра України», яке не є стороною наведеного договору користування.

Глава 29 Цивільного кодексу України передбачає, зокрема, такі способи захисту права власності як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) й усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов).

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Під час розгляду віндикаційного позову позивач має підтвердити право власності на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. На підтвердження наявності у позивача суб`єктивного права на витребуване майно позивач повинен надати суду відповідні докази.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює його витребування від добросовісного набувача.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2017 ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» укладений договір користування майном №2/17 з ТОВ "Рудіко".

Відповідно до даних Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» є НАК «Надра України».

Відповідно до п. 1.1 статуту ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка», останнє створене згідно з чинним законодавством України Національною акціонерною компанією «Надра України».

Пунктами 6.1., 6.2 статуту ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» встановлено, що для забезпечення діяльності підприємства створюється статутний фонд в розмірі 8774,642 тис. грн. Статутний фонд підприємства у повному обсязі формується засновником шляхом передачі майнових прав.

Таким чином, у відповідності до статуту ПАТ «НАК «Надра України» передало до Статутного фонду ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» права користування майном, зокрема на бульдозер, державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 1983 (двигун № НОМЕР_12, номер шасі НОМЕР_2 , колір оранжевий), технічний талон серія НОМЕР_8 від 12.03.2003 року; автомобіль КРАЗ 65032 (самоскид), державний номер НОМЕР_5 , рік випуску 1992, бежевого кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 .

Як вже зазначалось, 12.02.2019 Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» та Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Надра України» складено акт приймання-передачі права користування майном, що передано до Статутного капіталу Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка», та майна (а.с. 74-75), відповідно до якого позивач прийняв право користування майном, що було передано, зокрема, і за договором №2/17 від 12.04.2017 (трактор бульдозер Т-170), КРАЗ 65032 (самоскид). Про відсутність вказаного майна під час передачі прав на нього сторонами було складено відповідний акт від 12.02.2019 (а.с. 76).

12.06.2019 позивач звернувся листом № 613/2/01/10 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рудіко» з вимогою про повернення зазначеного майна (а.с. 82-85).

Зважаючи на вищевикладене, а також беручи до уваги підстави позову, заявлені позивачем при зверненні до суду, колегія суддів дійшла висновку, що права та законні інтереси ПАТ «НАК «Надра України» як власника майна, яке було предметом за укладеним договором користування майном від 12.04.20117 №2/17, порушені відповідачем, який був користувачем спірного майна за наведеним договором.

Право на пред`явлення позову про витребування майна з незаконного володіння, унормовано статтею 387 Цивільного кодексу України, за приписами якої власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до приписів статті 387 Цивільного кодексу України у поєднанні з комплексом норм, що регулюють набуття і реалізацію права власності, передбачений цією нормою спосіб захисту права власності є матеріально-правовою вимогою власника, що на момент подання позову фактично не володіє своїм індивідуально визначеним майном, до невласника, що на момент подання позову незаконно фактично володіє цим майном, про вилучення цього майна в натурі.

Тобто, позивачем за віндикаційним позовом є неволодіючий власник індивідуально визначеного майна.

Таким чином, ПАТ «НАК «Надра України» мало право на звернення до суду з позовом про зобов`язання повернути майно за договором користування від 12.04.2017 №2/17, стороною якого воно не було.

Відповідно до частини 1 статті 397 Цивільного кодексу України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Виходячи з цієї норми, фактичне володіння передбачає фактичне панування особи над річчю.

Під незаконним володінням слід розуміти фактичне володіння річчю, яке не має правової підстави (передбаченої законом, договором чи адміністративним актом) або правова підстава якого відпала чи визнана недійсною.

Тобто відповідачем за віндикаційним позовом виступає незаконний володілець майна, який може і не знати про незаконність свого володіння майном (добросовісний набувач).

Відповідач отримане за договором користування від 12.04.2017 № 2/17 майно, а саме: бульдозер, державний номер НОМЕР_13 та автомобіль КРАЗ 65032 (самоскид), державний номер НОМЕР_5 , не повернув, у зв`язку з чим у ПАТ «НАК «Надра України» (як у власника майна) виникло право на звернення до суду з позовною заявою про зобов`язання ТОВ «Рудіко» повернути Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Надра України» наведене вище майно.

Апелянт як у відзиві на позовну заяву, так і в апеляційній скарзі наголошує на тому, що майно, яке було предметом договору користування від 12.04.2014 №2/17, було повернуто згідно з актом здачі-приймання майна від 30.06.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2019 ТОВ «Рудіко» подало до господарського суду Полтавської області відзив на позовну заяву, до якого додано копію спірного акту здачі-приймання майна від 30.06.2017 (т. 1, а.с. 153). Відзив, а також всі документи, які додані до нього, прошиті та завірені директором ТОВ «Рудіко» Глушко М.С. згідно з оригіналом 20.09.2020.

З наведеної копії акту вбачається, що підпис ОСОБА_2 . на акті відсутній.

Разом з тим, до суду першої інстанції вдруге 10.10.2019 надано копію акту здачі-приймання майна від 30.06.2017, що підписаний ОСОБА_2 , який прийняв спірне майно. Наведений акт засвідчений згідно з оригіналом директором ТОВ «Рудіко» 09.10.2019 (т. 1, а.с. 178).

У вказаній копії акта особою, що прийняла зазначене майно з боку ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка», вказаний представник - в.о. головного механіка ОСОБА_2 (підпис останнього міститься на другому аркуші копії акта). Крім того, на документі міститься відмітка про затвердження акта виконуючим обов`язки директора ДП «Миргороднафтогазрозвідка» ОСОБА_1 . (з підписом останнього та печаткою ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка»).

При цьому, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_2 повноважень на вчинення від імені ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» таких дій, як прийняття майна, що знаходилось в оренді, та підписання відповідних актів.

Крім того, постановою господарського суду Полтавської області від 27.06.2017 у справі №917/966/15 Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру підприємства строком на дванадцять місяців та призначено ліквідатором ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» арбітражного керуючого Авраменка Ігоря Миколайовича з наданням йому повноважень відповідно до вимог вищевказаного Закону.

Також відповідно до п. 7 резолютивної частини вказаної постанови з дня прийняття господарським судом постанови про визнання ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Згідно з актом від 29.06.2017 виконуючим обов`язки директора ДП «Миргороднафтогазрозвідка» ОСОБА_1 було передано арбітражному керуючому Авраменку Ігорю Миколайовичу печатку, штамп, статут та бухгалтерську документацію ДП НАК «Надра України» «Миргороднафтогазрозвідка» (т. 1 а.с. 193).

Таким чином, станом на 30.06.2017 припинені повноваження виконуючого обов`язки директора ДП «Миргороднафтогазрозвідка» Денисенка Олега Леонідовича, а печатка підприємства - передана арбітражному керуючому Авраменку Ігорю Миколайовичу.

Відповідно до ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Частиною 6 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Відповідач зазначає, що оригінал акту від 30.06.2017 надати неможливо, у зв`язку з тим, що пожежею на будівельному майданчику за адресою м. Полтава, вул. Соборності, 40 було знищено низку документів, в тому числі договори та усі договірні документи ТОВ «Рудіко» за період з 14.07.2016 по 29.03.2019. На підтвердження зазначеної обставини відповідачем надано копії довідки ГУ ДСНС у Полтавській області № 01-2352/1504 від 05.04.2019, акта від 05.04.2019, договору підряду № 26/05 від 14.05.2018, договору оренди від 14.05.2018 № 25/05 та роздруківку з вебсайту «Полтавщина».

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що наведені документи не можуть бути прийняті в якості доказів знищення оригіналу акта здачі-приймання майна від 30.06.2017.

Відповідно до договору оренди від 14.05.2018 № 25/05 та акту приймання-передачі від 14.05.2018 ТОВ «Рудіко» прийняло у тимчасове платне користування майстерню площею 234,7 кв.м., розташовану за адресою: Полтавська обл ., м. Полтава, вул. Соборності, 40. Проте, докази того, що саме за вказаною адресою знаходився оригінал акта здачі-приймання майна від 30.06.2017 відповідачем не надано.

Крім того, з роздруківки інтернет-видання «Полтавщина», на яке посилається відповідач, вбачається, що пожежа відбулась на закритому будівельному майданчику на вулиці Соборності у Полтаві, згорів вагончик для переодягання робітників та автомобіль ВАЗ 2105.

Колегія суддів також зазначає, що акт здачі-прийняття майна від 30.06.2017 (т. 1, а.с. 178) завірений згідно з оригіналом директором ТОВ «Рудіко» Глушко М. С . 03.10.2019, натомість пожежа у приміщенні, в якому, за словами відповідача, знаходився оригінал, відбулась 30.03.2019 у відповідності до довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області від 05.04.2019 №01-2352/1504 (т. 1 а.с. 163). Тому, з огляду на засвідчення копії акта згідно з оригіналом 03.10.2019, можна зробити висновок, що станом на 03.10.2019 у відповідача був оригінал цього документа.

Отже, наведене також не підтверджує, що оригінал акту здачі-приймання від 30.06.2017 міг знаходитись на будівельному майданчику.

Відповідно до абз. 2 ч. 6 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Отже, суд може не брати до уваги копію документа, якщо сторона не подала її оригіналу, а у суду або у учасника сторони є обґрунтовані сумніви щодо відповідності поданої копії оригіналу.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що неподання відповідачем оригіналу акта здачі-приймання майна від 30.06.2017, неможливість призначення почеркознавчої чи будь-якої іншої експертизи у справі для встановлення його достовірності, посилання позивача на неналежність та недопустимість даного доказу, та наявність у суду обґрунтованих сумнівів щодо відповідності поданої ТОВ «Рудіко» копії акта оригіналу, вказана копія до уваги не береться.

З огляду на викладене, судова колегія вважає рішення господарського суду першої інстанції обґрунтованим та таким, що відповідає нормам чинного законодавства.

Згідно з положеннями частин 1, 3 статті 74, статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо задоволення позовних вимог і вважає, що рішення є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Судове рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Матеріали справи свідчать про те, що господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване, надав вірну юридичну оцінку обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку та не приймаються судовою колегією апеляційної інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудіко" не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Полтавської області від 21.11.2019 у справі №917/1141/19 слід залишити без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 129, 282 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 253, 254, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудіко" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 21.11.2019 у справі №917/1141/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 20.05.2020.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко