УХВАЛА

про відмову у прийнятті додаткового рішення

21.05.2020Справа № 910/2366/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши

заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна"

про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовною заявою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна"

до Приватного акціонерного товариства "Реалізаційна база"

про стягнення 2 912, 15 грн

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз Україна", позивач) до Приватного акціонерного товариства "Реалізаційна база" (далі - ПАТ "Реалізаційна база", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 2 912, 15 грн.

Справа розглядалась відповідно до процедури, визначеної Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. За результатами розгляду справи ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2020 р. провадження за позовом АТ "НАК "Нафтогаз Україна" до ПрАТ "Реалізаційна база" про стягнення заборгованості у сумі 2 912, 15 грн. було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку зі сплатою відповідачем під час розгляду справи заявленої заборгованості.

15.05.2020 р. до Господарського суду міста Києва надійшла заява АТ "НАК "Нафтогаз Україна" про ухвалення додаткового рішення у даній справі, в якій заявник просить ухвалити додаткове судове рішення щодо стягнення витрат зі сплати судового збору з відповідача.

Розглянувши вказану заяву, суд прийшов до висновку, що у її задоволенні слід відмовити з огляду на наступне.

Свою заяву АТ "НАК "Нафтогаз Україна" обгрунтовує тим, що звернення позивача до суду із позовом про стягнення заборгованості у сумі 2 912, 15 грн. стало наслідком неправильних дій відповідача - ПрАТ "Реалізаційна база" (прострочення грошового зобов`язання), а тому судовий збір, сплачений при подачі позову, має бути стягнутий з відповідача на підставі ч. 9 ст. 129 ГПК України, однак, дане питання судом вирішене не було.

За змістом п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається із матеріалів справи, у зв`язку із неналежним виконанням ПрАТ "Реалізаційна база" (відповідачем) своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу № 2317/15-ТЕ-41 від 23.12.2014 р. щодо сплати вартості поставленого газу АТ "НАК "Нафтогаз Україна" звернулось до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 2 912,15 грн. При подачі вказаної позовної заяви АТ "НАК "Нафтогаз Україна" сплатило судовий збір за поданий позов у сумі 2 102,00 грн. (платіжне доручення № від 13.02.2020 р.).

У подальшому, у зв`язку зі сплатою відповідачем заявленої до стягнення заборгованості у сумі 2 912,15 грн. під час розгляду справи, предмет спору припинив своє існування, а тому ухвалою суду від 27.04.2020 р. провадження у справі було закрите на підставі ч. 2 ст. 231 ГПК України.

У цій же ухвалі, у порядку ч. 4 ст. 231 ГПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», було вирішено, що за відсутності клопотання позивача про повернення судового збору з бюджету, судовий збір йому не повертається. Таким чином в ухвалі від 27.04.2020 р. Господарський суд міста Києва вирішив питання про судові витрати (зокрема, з розподілу судового збору), зазначивши про те, що підстав для його повернення немає, оскільки необхідне відповідне клопотання позивача.

Отже, з огляду на те, що вказане питання судом вирішувалось, підстав для прийняття додаткового рішення немає.

При цьому немає значення той факт, що спір виник з вини відповідача, оскільки у разі закриття провадження у справі законом передбачене повернення судового збору, а не покладення його на відповідача, зокрема, у разі його неправильних дій.

Водночас суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, судовий збір за розгляд позову АТ "НАК "Нафтогаз Україна" може бути повернутий заявнику з Державного бюджету за клопотанням позивача у порядку, передбаченому ст. 7 Закону України "Про судовий збір", про що постановляється відповідна ухвала.

Посилання заявника у заяві на ч. 1 ст. 130 ГПК України, якою передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд повинен вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, суд не приймає, оскільки під час розгляду справи відповідачем не подавалась заява про визнання позову, а сплата ПрАТ "Реалізаційна база" коштів заборгованості свідчила про відсутність предмета спору, у зв`язку з чим провадження у справі було закрите з цієї підстави (п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України).

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ПрАТ "Реалізаційна база" судового збору, сплаченого при подачі позову, задоволенню не підлягає.

Також суд враховує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" та постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (із внесеними змінами) з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин, у зв`язку з чим внесені зміни до ГПК України щодо продовження процесуальних строків на апеляційне оскарження на строк дії такого карантину.

Керуючись ст. 129, 130, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та з цього часу може бути оскаржена в апеляційному порядку у десятиденний строк, який не може бути меншим строку карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Головіна К. І.