СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2020 р. Справа № 922/3931/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання Черкас В.М.,

представники сторін в судове засідання не з`явились;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м.Харків,

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.02.2020 (про повернення зустрічної позовної заяви) (суддя Присяжнюк О.О.), постановлену в приміщенні Господарського суду Харківської області в м.Харкові,

у справі №922/3931/19,

за позовом: Фізичної особи ОСОБА_2 , м.Харків,

до 1-го відповідача: Фізичної особи-підприємця Мкртчян Роберта Юрійовича, м.Харків,

до 2-го відповідача: ОСОБА_1 , м.Харків,

за участю 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ТОВ «АКСІОМА», м.Харків,

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до фізичних осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі - продажу частини частки у статутному капіталі ТОВ «АКСІОМА» від 08.11.2019, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.12.2019 у справі №922/3931/19 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу та відповідачу строк до 14.01.2020 року на подання суду заяв чи клопотань, пов`язаних з розглядом справи, а також доказів, які не були подані суду в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

09.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ «Аксіома» про визнання права ОСОБА_1 брати участь в управлінні ТОВ «Аксіома» шляхом перерозподілу часток учасників у статутному капіталі ТОВ «Аксіома».

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.02.2020 у справі №922/3931/19 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху; встановлено позивачу протягом 5 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати: докази сплати судового збору у розмірі 181,00грн; обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання зустрічної позовної заяви; перелік доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою за їх наявності (або підтвердження про подання усіх доказів); попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Роз`яснено позивачу, що в разі невиконання вимог щодо усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, така заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

20.02.2020 вказана ухвала Господарського суду Харківської області від 11.02.2020 у справі №922/3931/19 повернулась до місцевого господарського суду з довідкою АТ «Укрпошта» за формою «ф-20» з відміткою : «інші причини не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.02.2020 у справі №922/3931/19 повернуто позовну заяву фізичної особи ОСОБА_1 та додані до неї документи.

Ухвала місцевого господарського суду із посиланням на ст. 174 Господарського процесуального кодексу України мотивована тим, що позивачем за зустрічним позовом у визначений судом строк не усунуті недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.02.2020 про залишення позовної заяви без руху.

ОСОБА_1 із ухвалою місцевого господарського суду не погодився та 10.03.2020 звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.02.2020 у справі №922/3931/19 про повернення зустрічної позовної заяви та направити справу №922/3931/19 до Господарського суду Харківської області для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що провадження у цій справі відкрито 23.12.2019, що вбачається з ухвали суду першої інстанції від 23.12.2019, а тому, на думку скаржника, з урахуванням приписів статті 4 Закону України «Про судовий збір» при визначенні розміру судового збору за подання зустрічного позову слід керуватися Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік». У зв`язку з цим скаржник вважає, що сплачений ним судовий збір у розмірі 1921,00грн при поданні зустрічного позову відповідає розміру, встановленому вимогами чинного законодавства. Крім того, скаржник вважає, що ним належним чином обґрунтовано підстави для звернення до суду із позовом; відсутність попереднього орієнтовного розрахунку суми судових витрат пов`язана з тим, що ним не понесені жодні витрати, пов`язані з підготовкою та поданням зустрічного позову, окрім сплати судового збору. Також, на думку скаржника, встановлений судом п`ятиденний строк для усунення недоліків зустрічної позовної заяви не відповідає критеріям розумності процесуального строку у розумінні ст. 114 Господарського процесуального кодексу України.

12.05.2020 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подані клопотання про відкладення розгляду справи та продовження процесуальних строків у зв`язку з продовженням карантину.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотань ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо продовження строку розгляду апеляційної скарги на строк дії карантину у зв`язку з тим, що вимогами ГПК України не передбачено право суду продовжувати строк розгляду справи в суді апеляційної інстанції на строк дії карантину, а також щодо відкладення розгляду справи з огляду на таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідно до пунктів 8, 10 частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: забезпечення права на апеляційний перегляд справи; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що:

- апеляційне провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.02.2020 у цій справі відкрито ухвалою суду апеляційної інстанції від 18.03.2020;

- 01.04.2020 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подані клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином;

- ухвалою суду апеляційної інстанції від 07.04.2020 продовжено ОСОБА_2 строк для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказими його надсилання до 24.04.2020 та відкладено розгляд справи на 28.04.2020;

- 27.04.2020 адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 повторно подані клопотання про відкладення розгляду справи, які задоволені судом апеляційної інстанції ухвалою від 28.04.2020, у зв`язку з чим відкладено розгляд справи на 14.05.2020.

Отже, судом апеляційної інстанції дотримано основних засад господарського судочинства та надано учасникам судового процесу достатньо часу для надання відзиву та висловлення своєї позиції щодо апеляційної скарги.

Крім того, суд апеляційної звертає увагу на те, що адвокатом ОСОБА_2 двічі безпосередньо до суду апеляційної інстанції (наручно) подавались клопотання про відкладення розгляду справи, що свідчить про те, що він не був позбавлений можливості навіть в умовах карантину підготувати відзив на апеляційну скаргу. Натомість, скориставшись ситуацією, яка склалась в державі (установлення на всій території України карантину), відзиву на апеляційну скаргу не подав, а подавав клопотання про відкладення розгляду справи, що свідчить про свідоме затягування судового процесу та зловживання правами, наданими ГПК України.

12.05.2020 адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 втретє подані клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином.

При поданні цих клопотань про відкладення адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не надано достатнього обґрунтування неможливості їх безпосередньої участі чи їх представників в судовому засіданні (якщо ці особи вважають таку участь обов`язковою), зважаючи на те, що і ОСОБА_2 і ОСОБА_1 проживають у місті Харкові, а їх клопотання були подані безпосередньо (наручно) до Східного апеляційного господарського суду.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що розгляд апеляційної скарги за обов`язковою участю представників сторін процесуальним законом не передбачений, а також явку представників сторін не було визнано судом обов`язковою. Натомість, ухвалою суду апеляційної інстанції від 28.04.2020 у цій справі, яка отримана ОСОБА_2 та ОСОБА_1 04.05.2020, доведено до відома учасників справи, що нез`явлення у судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що судочинство в господарських судах здійснюється і в умовах карантину, а сторони не були позбавлені можливості надати документи, які вважали необхідними для розгляду апеляційної скарги, сплив тривалого часу з моменту відкриття апеляційного провадження у цій справі та достатній обсяг матеріалів для розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотань про відкладення розгляду справи.

Інші учасники судового процесу також належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, а також те, що явка представників сторін не була визнана судом обов`язковою, з метою забезпечення основоположних засад господарського судочинства та недопущення затягування судового процесу, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників судового процесу за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до частини 1 статті 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Пунктом 3 частини 2 статті 46 ГПК України встановлено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Частинами 4, 5 вказаної статті встановлено, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 162 ГПК України встановлено, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Статтею 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частин 1,2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.02.2020 у справі №922/3931/19 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху; встановлено позивачу протягом 5 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати: докази сплати судового збору у розмірі 181,00грн; обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання зустрічної позовної заяви; перелік доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою за їх наявності (або підтвердження про подання усіх доказів); попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Роз`яснено позивачу, що в разі невиконання вимог щодо усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, така заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що ОСОБА_1 подав неналежно оформлену зустрічну позовну заяву, оскільки до позовної заяви не додані документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, з огляду на таке.

Згідно із частиною 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначені розміри ставок судового збору.

Частиною 1 статті 4 цього Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З відбитку штампу Господарського суду Харківської області на копії зустрічного позову, а також з додатків до зустрічного позову: описів документів, що направлені цінним листом сторонам спору, накладних, вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до місцевого господарського суду з зустрічною позовною заявою 09.01.2020, а отже розмір судового збору слід визначати від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом станом на 1 січня 2020року.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено, що у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2020 року становить 2102,00 грн.

Отже, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку в ухвалі від 11.02.2020 у цій справі про те, що ОСОБА_1 при зверненні з зустрічним позовом мав сплатити судовий збір у розмірі 2102,00грн.

Доводи скаржника про те, що за подання зустрічного позову судовий збір слід було розраховувати з урахуванням Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», оскільки провадження у справі відкрито 23.12.2019, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з тих підстав, що Закон України «Про судовий збір» не ставить в залежність визначення розміру судового збору за подання зустрічного позову від дати відкриття провадження у справі за первісним позовом, а визначає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява (позовна заява, зустрічна позовна заява) або скарга подається до суду.

А отже, місцевий господарський суд відповідно до викладених вище процесуальних норм ухвалою від 11.02.2020 правомірно залишив без руху зустрічний позов ОСОБА_1 та надав йому строк для усунення недоліків.

Відповідно до статті 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно зі статтею 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

Відповідно до статті 232 ГПК України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази.

Згідно з частиною 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2019 у справі № 906/142/18 висловила правову позицію, подібну правовій позиції, наведеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №752/11896/17, що положення Господарського процесуального кодексу України не дають підстав для висновку, що повернення до суду кореспонденції із зазначенням причин повернення "за закінченням терміну зберігання" або "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення", є доказом належного інформування сторони. Повернення поштової кореспонденції з таких причин не свідчить ні про відмову сторони від одержання відправлення, ні про її відсутність за адресою, повідомленою суду.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Частиною 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яка кореспондується з частиною 4 статті 236 ГПК України, встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, з метою дотримання принципу правової визначеності, та формування сталої судової практики суд апеляційної інстанції враховує висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування конкретних норм права до спірних правовідносин.

Згідно з інформацією, зазначеною у повідомленні про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікаторам №552, копію ухвали скаржнику не вручено, а поштове відправлення повернуто до суду з відміткою "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

При цьому, за інформацією, отриманою з сайту ПАТ "Укрпошта" за штрих-кодовим ідентифікатором на конверті, відправлення прийняте 13.02.2020, відправлення у точці доставки 14.02.2020, не вручене під час доставки (інші причини) та вже 20.02.2020 повернуто за зворотною адресою.

Відповідно до п.21 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 N270 (надалі Правила), адресат реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу інформується про надходження адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу через смс-повідомлення, повідомлення, що підтримується засобами Інтернету, або повідомлення у паперовому вигляді за встановленим оператором поштового зв`язку зразком.

У пункті 116 цих Правил встановлено, що у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу (пункт 99 Правил).

Згідно з п.99-1 цих Правил рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

На поштовому конверті, в якому було надіслано скаржнику ухвалу про залишення позовної заяви без руху від 11.02.2020, наявна довідка АТ «Укрпошта» за формою «ф-20», в якій відсутня відмітка «адресат відсутній за вказаною адресою» або «адресат відмовився від одержання».

Після невручення з позначкою причини «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», поштове відправлення зберігалося п`ять днів та було повернуто.

Однак, положення ГПК України не передбачають повернення рекомендованих листів з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», така відмітка не передбачена як причина невручення судового рішення. Ця відмітка не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист.

Отже, у сукупності із недотриманням терміну зберігання, подібна відмітка не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема, не визначає чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судове рішення, не виявлено за місцем проживання.

Враховуючи те, що ухвалою місцевого господарського суду від 11.02.2020 у справі №922/3931/19 надано право ОСОБА_1 усунути недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, яка не була отримана ОСОБА_1 у зв`язку з її поверненням поштовою організацією у п`ятиденний строк, місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №910/4902/19 та у постанові від 12.08.2019 у справі №1340/5463/18.

Також колегія суддів враховує, що відповідно до статті 114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі "Bellet v. France" ЄСПЛ зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права".

Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

При цьому право учасників судового розгляду бути проінформованими про перебіг судового процесу та прийняті процесуальні рішення розглядаються як складові права на доступ до правосуддя.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Созонов та інші проти України" наголосив, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати чи були судові повістки або інші документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зафіксувати таку інформацію у тексті рішення ( п.36 рішення у справі "Ганкін та інші проти Росії від 31.05.2016).

З огляду на викладене, місцевий господарський суд, постановляючи ухвалу від 26.02.2020, яка є предметом оскарження, дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 , оскільки, враховуючи усталені правові позиції Верховного Суду та норми статті 242 ГПК України, відсутні підстави вважати, що позивачу належним чином вручена ухвала місцевого господарського суду про залишення позовної заяви без руху та забезпечено право особи на усунення її недоліків у строки, встановлені законодавством, з урахуванням критеріїв їх розумності та достатності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі 910/4902/19 та від 12.08.2019 у справі № 1340/5463/18 та у справі від 23.03.2020. у справі №918/287/19.

Вищенаведене в сукупності свідчить про те, що при прийнятті оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд порушив вимоги процесуального права та помилково повернув зустрічний позов ОСОБА_6 з підстав неусунення недоліків у строк, встановлений судом. При цьому суд не зазначив, з якого числа розпочався строк на усунення недоліків зустрічного позову та коли саме він сплив. За таких обставин, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 Ухвалу Господарського суду Харківської області слід скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду на стадію прийняття.

Керуючись ст.ст. 270, 271, 273, п.6 ч.1 ст. 275, п.4 ч.1 ст.277, ст.ст. 280 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2.Ухвалу Господарського суду Харківської області від 26.02.2019 у справі №922/3931/19 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 18.05.2020.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза