ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 травня 2020 року Черкаси справа № 925/396/20

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. у справі за позовом фізичної особи-підприємця Барана Ярослава Олексійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПЕКСТРАНС ГРУП» про стягнення 22000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Баран Ярослав Олексійович звернувся у Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПЕКСТРАНС ГРУП» про стягнення заборгованості за надані послуги з перевезення вантажу згідно з договором про перевезення вантажів від 26.09.2019 №190 у розмірі 22000,00 грн та відшкодування судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 07.04.2020 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, (висновки експертів і заяви свідків), що підтверджують заперечення проти позову протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

21.05.2020 відповідач надіслав до суду відзив від 20.05.2020 на позовну заяву, у якому у задоволенні позову просить відмовити повністю, у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю вимог. Відповідач вказав, що позивач не вжив усіх заходів, необхідних для належного виконання ним зобов`язання у розумінні статті 193 Господарського кодексу України. Підтвердженням чого є те, що жодних листів з уточненням чи розрахувався замовник із експедитором за договором на адресу відповідача не надходило. Відповідач зазначив, що на погоджених умовах договору сторони домовились про розрахунок за надані послуги повинен відбуватися лише коштами замовника і жодних виключень з пунктів 2.1.3 та 5.4 договору не передбачено, а тому виконання договору має бути відповідно до умов статті 193 Господарського кодексу України, яка перетинається зі статтею 526 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 165 Господарського процесуального кодексу України до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Частина 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України, яка застосовується і до відзиву, встановлює, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно з пунктами 59, 61 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Отже, належним доказом відправлення позивачу копії відзиву та доданих до нього документів є опис вкладень у поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Опису вкладення про надіслання відзиву відповідачем з додатками позивачу не додано.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Національним законодавством України (статтею 165 Господарського процесуального кодексу України) передбачено забезпечення права позивача на інформацію про поданий відзив та ознайомлення з його змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов`язку відповідача надіслати сторонам копії відзиву та доданих до нього документів. Отже, наведені положення передбачають обов`язок відповідача належним чином інформувати сторони про подання відзиву до суду шляхом направлення їм копії відзиву з додатками.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконано вимоги пункту 2 частини 6 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для відмови у прийнятті відзиву до розгляду.

Суд зазначає, що для прийняття судом відзиву до розгляду відповідачу необхідно надати суду опис вкладення про направлення відзиву позивачу.

21.05.2020 відповідач також надіслав до суду заяву від 20.05.2020 про розгляд справи за участі відповідача.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає, що відповідно до частин 1, 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини 3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, суд наділений повноваженнями, врахувати всі складники, наведені в частині 3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, та самостійно визнати справу малозначною.

При відкритті провадження, суд дійшов висновку, що справу за позовом фізичної особи-підприємця Барана Ярослава Олексійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПЕКСТРАНС ГРУП» про стягнення 22000,00 грн необхідно розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини 6 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд може відмовити у задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З огляду на те, що матеріали справи свідчать про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у малозначній справі не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, тому в задоволенні заяви про розгляд справи з повідомленням сторін у судовому засіданні необхідно відмовити.

Керуючись статтями 165, 233-235, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПЕКСТРАНС ГРУП» про розгляд справи з повідомленням сторін у судовому засіданні - відмовити.

Залишити без розгляду відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПЕКСТРАНС ГРУП» від 20.05.2020 на позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту набрання нею чинності.

Суддя О.І. Кучеренко