Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" травня 2020 р. Справа № 906/514/20.

Господарський суд Житомирської області у складі судді Лозинської І.В., розглянувши заяву позивача від 18.05.2020 про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський сонях" (м. Вінниця)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблунецький олійний завод" (Житомирська область, Ємільчинський район, смт. Яблунець)

про стягнення 1717766,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

20.05.2020 ТОВ "Подільський сонях" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ "Яблунецький олійний завод" про стягнення 1717766,04 грн., з яких 1502894,53 грн. попередньої оплати, сплаченої за товар, 53548,34 грн. процентів, 161323,17 грн. збитків, пов`язаних з неналежним виконанням зобов`язання; крім того, 25766,49 грн. судового збору, 1051,00 грн. судового збору за забезпечення позову, 20000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги позивач обгрунтував, зокрема, посиланням на факт неналежного виконання продавцем взятих на себе зобов`язань з поставки товару; вважає, що сплачені покупцем кошти в розмірі 1502894,53 грн. попередньої оплати за договором поставки № 74-2019 від 04.11.2019, повинні бути йому повернуті постачальником на підставі ст. 693 ЦК України.

Одночасно разом з поданням позовної заяви, 20.05.2020 до суду від позивача надійшла заява від 18.05.2020 про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача в межах суми в розмірі 1502894,53 грн. вартості оплаченого, але не поставленого товару;

- накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми в розмірі 1502894,53 грн. вартості оплаченого, але не поставленого товару;

- заборони посадовим особам відповідача вчиняти дії, направлені на відчуження будь-яким чином передачу в заставу, іпотеку, користування майном ТОВ "Яблунецький олійний завод".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з таких підстав.

Обгрунтовуючи необхідність забезпечення позову позивач у вказаній заяві вказав, що станом на дату звернення до суду з цим позовом за відповідачем обліковується борг у сумі 1502894,53 грн.; враховуючи дані про розмір статутного або складеного капіталу, вказані у витягу з ЄДРПОУ, розмір статутного капіталу відповідача складає 10000,00 грн., що може суттєво ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду; зазначив, що одним з критеріїв обгрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду; позивач вважає, що відповідач може вчинити правочини, якими відчужить належне йому майно, що стане наслідком неможливості виконання рішення суду; позивач вважає, що існування значного боргу відповідача, надмірно малого статутного капіталу, неналежність відповідачу нерухомого майна за місцем його реєстрації, свідчить про неможливість позивачу вчинити реальне та ефективне виконання судового рішення, тому заявлено про доцільність вжиття заходів забезпечення позову в порядку ст.ст. 136 - 138 ГПК України.

Слід зазначити, що згідно із ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є змагальність сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

В свою чергу обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За ч. 1 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Разом з цим, позивачем не надано доказів того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Яблунецький олійний завод" намагається здійснити дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання, вчинення яких обумовлюється в часі після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Крім того, не надано суду доказів відсутності майна, зареєстрованого за відповідачем та неналежності нерухомого майна за місцем його реєстрації.

В статті 6 Господарського кодексу України визначено принцип свободи підприємницької діяльності.

Водночас, принцип змагальності, закріплений у статті 13 ГПК України, встановлює право відповідача заперечити проти наявності боргу. При цьому, відповідач має право розраховувати на те, що його господарська діяльність під час розгляду спору по суті не зазнаватиме з боку держави свавільного утиску, у тому числі, й шляхом безпідставного арешту грошових коштів у значному розмірі.

В свою чергу, лише посилання на недобросовісність дій відповідача, які дають підстави вважати, що останній може ухилятись від виконання судового рішення, не є тією обставиною, яка б могла свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, оскільки є припущенням, не підтвердженим доказами (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 02.04.2019 у справі №918/702/18).

Про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 140 ГПК України).

Частиною 8 ст.140 ГПК України передбачено, що ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Враховуючи вищенаведене, слід відмовити в задоволенні заяви від 18.05.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський сонях" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ТОВ "Яблунецький олійний завод" в межах суми в розмірі 1502894,53 грн. вартості оплаченого, але не поставленого товару; накладення арешту на грошові кошти ТОВ "Яблунецький олійний завод" в межах суми в розмірі 1502894,53 грн. вартості оплаченого, але не поставленого товару; заборони посадовим особам відповідача вчиняти дії направлені на відчуження будь-яким чином передачу в заставу, іпотеку, користування майна ТОВ "Яблунецький олійний завод" в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 233-235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський сонях" від 18.05.2020 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ТОВ "Яблунецький олійний завод" в межах суми в розмірі 1502894,53 грн. вартості оплаченого, але не поставленого товару; накладення арешту на грошові кошти ТОВ "Яблунецький олійний завод" в межах суми в розмірі 1502894,53 грн. вартості оплаченого, але не поставленого товару; заборони посадовим особам відповідача вчиняти дії направлені на відчуження будь-яким чином передачу в заставу, іпотеку, користування майном ТОВ "Яблунецький олійний завод" в повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 21.05.2020 та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвала підписана 21.05.2020.

Суддя Лозинська І.В.

Віддрук:

1 - в справу

2 - ТОВ "Подільський сонях" (реком. з повідомл.)