УХВАЛА

14 травня 2020 року

м. Київ

Справа № 924/525/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. - головуючого, Багай Н.О., Дроботової Т.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Олійники"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.01.2020

за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Олійники"

до Приватного акціонерного товариства "Шепетівський цукровий комбінат"

про зобов`язання Приватного акціонерного товариства "Шепетівський цукровий комбінат" передати Сільськогосподарському виробничому кооперативу "Олійники" 57,014 тон цукру білого кристалічного,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Олійники" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 (повний текст складено 24.01.2020) у справі № 924/525/19, подана 12.02.2020.

Ухвалою Верховного Суду від 10.03.2020 у справі № 924/525/19 вказану скаргу було залишено без руху у зв`язку з тим, що заявником не зазначено передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав) подання цієї скарги та надано строк для усунення недоліків, який не повинен був перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

07.04.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження у справі № 924/525/19, подані Приватним акціонерним товариством "Шепетівський цукровий комбінат".

24.04.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшло клопотання Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Олійники" про поновлення строку на усунення недоліків у касаційній скарзі до якого додано касаційну скаргу з виправленими недоліками.

Розглянувши матеріали касаційної скарги та вказаного клопотання, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що зазначена касаційна скарга підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Скаржник у касаційній скарзі з виправленими недоліками зазначає, що підставою касаційного оскарження судового рішення відповідно до пункту 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України є необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

За змістом третього абзацу пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Обґрунтовуючи вказану підставу касаційного оскарження, заявник зазначає, що апеляційний господарський суд помилково застосував норми Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та безпідставно послався в оскаржуваному судовому рішенні на правові позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 11.06.2019 у справі № 904/2881/18, від 24.09.2019 у справі №922/1151/18, від 18.12.2018 у справі № 910/7495/16, від 28.12.2019 у справі №922/788/19.

Таким чином, заявником не усунуто недоліки касаційної скарги, оскільки як підставу касаційного оскарження ним зазначено необхідність відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого господарським судом апеляційної інстанції. Разом з тим, скаржником не наведено від яких саме висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, які були застосовані апеляційним господарським судом, необхідно відступити та вмотивованого обґрунтування такого відступлення.

При цьому зазначення в касаційній скарзі з виправленими недоліками того, що господарський суд апеляційної інстанції безпідставно послався на постанови Верховного Суду не є підставою касаційного оскарження в розумінні частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, скаржник зазначає, що відповідно до другого абзацу частини другої статті 287, статті 311 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження постанови господарського суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема статті 237 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що положення другого абзацу частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України визначають підстави касаційного оскарження ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвал суду апеляційної інстанції, в той час як предметом касаційного оскарження у цій справі є постанова апеляційного господарського суду, прийнята по суті позовних вимог, підстави касаційного оскарження якої визначені пунктами 1 - 4 частини другої вказаної статті.

При цьому посилання заявника на норми статті 311 Господарського процесуального кодексу України не є підставою касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 287 зазначеного кодексу. За своєю суттю зазначені доводи зводяться до незгоди скаржника із встановленими судами обставинами справи та оцінкою апеляційним господарським судом зібраних у справі доказів.

За змістом пункту 4 частини четвертої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку, вона не приймається до розгляду і підлягає поверненню.

З огляду на викладене, оскільки заявником не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 10.03.2020 у встановлений Судом строк та не наведено підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку, касаційна скарга Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Олійники" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 у справі № 924/525/19 підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 234, 290, пунктом 4 частини четвертої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Олійники" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 у справі № 924/525/19 повернути заявникові.

2. Матеріали касаційної скарги (у тому числі платіжне доручення від 07.02.2020 № 56 на суму 3 842,00 грн) повернути Сільськогосподарському виробничому кооперативу "Олійники".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.А. Зуєв

Судді Н.О. Багай

Т.Б. Дроботова