ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2020 місто Дніпро Справа № 908/3598/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лермонтово" на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.03.2020 (повний текст оформлений 05.03.2020, суддя Проскуряков К.В.) у справі №908/3598/19

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лермонтово", м. Запоріжжя

про стягнення 14 929,61 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Запорізької області із позовом про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лермонтово" на свою користь 8 814,72 грн. пені, 1 403,61 грн. 3% річних та 4 711,28 грн. інфляційних витрат.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.03.2020 у справі №908/3598/19 позов задоволено: з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лермонтово" стягнуто на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 8 814,72 грн. пені, 1 403,61 грн. 3% річних та 4 711,28 грн. інфляційних витрат, судовий збір у сумі 1 921,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання природного газу №5217/1617-ТЕ-13 від 20.10.2016 в частині своєчасної оплати за поставлений природний газ.

Враховуючи наявність прострочення виконання грошового зобов`язання, перевіривши правильність розрахунку, місцевий господарський суд дійшов до висновку про правомірність заявлених вимог про стягнення 1 403,61 грн. 3% річних та 4 711,28 грн. інфляційних витрат. Також місцевий господарський суд дійшов до висновку про нарахування позивачем пені у сумі 8 814,72 грн. відповідно до норм чинного законодавства та умов договору.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру пені до 881,47 грн., місцевий господарський суд дійшов до висновку про відсутність підстав для зменшення пені, посилаючись на відсутність виняткових обставин, за наявності яких можливе зменшення пені; відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що порушення умов договору в частині своєчасного здійснення оплати за природний газ сталося не з вини відповідача, а також не надано доказів скрутного фінансового стану та виключності обставин.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лермонтово" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить змінити рішення Господарського суду Запорізької області від 02.03.2020 у справі №908/3598/19; позовні вимоги задовольнити частково: зменшити розмір заявленої позивачем до стягнення пені до 10% від заявленої суми, а саме до 881,47 грн.

Апеляційна скарга мотивована неправильним застосуванням місцевим господарським судом приписів статті 233 Господарського кодексу України. Апелянт зазначає, що обґрунтовував клопотання про зменшення пені посиланням на неприбутковість об`єднання, повну оплату поставленого газу, незначний строк прострочення оплати, використання газу для централізованого опалення, прострочення у зв`язку із несвоєчасним надходженням оплати за теплову енергію, однак місцевим господарським судом не надано оцінку вказаним відповідачем обставинам. Апелянт вважає, що наведені ним обставини є достатніми для прийняття рішення про зменшення розміру пені. Крім того, апелянт звертає увагу, що позивач звернувся із позовом про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат більше ніж через два роки після отримання оплати, що підтверджує відсутність негативних наслідків для позивача у зв`язку із простроченням оплати за природний газ.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.04.2020 (у складі колегії суддів: головуючого судді (доповідача) Орєшкіної Е.В., суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лермонтово" на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.03.2020 у справі №908/3598/19, розгляд скарги призначений у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження.

04.05.2020 від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач апеляційну скаргу вважає безпідставною та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Позивач зазначає, що застосування положень статті 233 Господарського кодексу є правом суду, а не обов`язком, за відсутності у законі переліку виняткових обставин господарський суд оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності на власний розсуд вирішує питання про наявність чи відсутність у кожному окремому випадку обставин, за яких можливе зменшення пені. Позивач погоджується із висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для зменшення пені та звертає увагу апеляційного господарського суду на фінансовий стан Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та його стратегічне значення для забезпечення підприємств необхідним обсягом газу протягом опалюваного сезону.

Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (частина 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України)

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апелянтом не наведено конкретних обставин справи, які перешкоджали б розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 20.10.2016 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", яке змінило найменування на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 226) (постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Лермонтово" (споживач) укладений договір постачання природного газу №5217/1617-ТЕ-13 постачання природного газу, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується передати споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до пункту 1.2. договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Пунктом 1.3 договору в редакції додаткової угоди №1 від 23.01.2017 визначено, що необхідний споживачу плановий обсяг природного газу, зазначений в пункті 2.1 цього договору, споживач визначає самостійно.

Згідно з пунктом 2.1. договору постачальник передає споживачу з 01.10.2016 по 31.03.2017 (включно) газ обсягом до 36 тис. куб. м., у тому числі по місяцях (тис. куб. м.) - жовтень 2016 року - 0; листопад 2016 року - 6,0; грудень 2016 року - 7,0 (загалом за IV квартал 2016 року - 13,0) тис. куб. м.; січень 2017 року - 9,0; лютий 2017 року - 8,0 та березень 2017 року - 6,0 0 (загалом за I квартал 2017 року - 23,0) тис. куб. м.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що споживач подає постачальнику до 15 числа місяця, що передує місяцю постачання природного газу, належним чином оформлену заявку на планові обсяги використання природного газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. У разі неподання або несвоєчасного подання заявки споживачем постачальник може користуватися плановими обсягами, зазначеними у пункті 2.1 цього договору, на відповідний місяць. Обсяги постачання підтверджується постачальником шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання (розрахунковий період) в установленому законодавством порядку. Постачальник протягом трьох днів з моменту підтвердження оператором газотранспортної системи номінації повідомляє споживачу про розмір поданої номінації шляхом надсилання відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену споживачем у розділі 13 цього договору.

Приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу (пункт 3.4. договору).

Відповідно до пункту 4.1. договору кількість природного газу, яка передається споживачу, визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу споживача відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

Згідно з пунктом 6.1. договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до пункту 12.1 договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками, за наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2016 до 31.03.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

На виконання умов договору протягом листопада 2016 року - березня 2017 року Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" поставило Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Лермонтово" природний газ на загальну суму 272 934,81 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 30.11.2016 на суму 44 027,29 грн., від 31.12.2016 на суму 67 695,52 грн., від 31.01.2017 на суму 80 653, 44 грн., від 28.02.2017 на суму 61 943,03 грн. та від 31.03.2017 на суму 18 615,53 грн., відповідно до яких відповідачем природний газ прийнято без будь-яких зауважень або претензій.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лермонтово" згідно з операціями по підприємству відповідача по договору №5217/1617-ТЕ-13 від 20.10.2016 за період з 30.11.2016 по 26.10.2017, банківськими виписками по особовому рахунку розрахувалося за спірними зобов`язаннями у повному обсязі, останній платіж здійснено 26.10.2017.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" посилається на несвоєчасну оплату Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Лермонтово" поставленого природного газу, у зв`язку з чим заявлено до стягнення з відповідача на свою користь 8 814,72 грн. пені, 1 403,61 грн. 3% річних та 4 711,28 грн. інфляційних витрат.

Предметом спору є стягнення 8 814,72 грн. пені, 1 403,61 грн. 3% річних та 4 711,28 грн. інфляційних витрат за несвоєчасну оплату природного газу за договором постачання природного газу №5217/1617-ТЕ-13 від 20.10.2016.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України правовими наслідками порушення грошового зобов`язання є нарахування процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховані та заявлені до стягнення 1 403,61 грн. 3% річних та 4 711,28 грн. інфляційних витрат.

Місцевим господарським судом здійснено перевірку правильності розрахунку позивача, за наслідками якої встановлено правильність нарахування та правомірність заявлення до стягнення 3% річних у розмірі 1 403,61 грн. за період з 27.12.2016 по 25.10.2017 та інфляційних втрат у сумі 4 711,28 грн. за період з 01.03.2017 по 26.10.2017.

Апеляційна скарга не містить вимог в частині стягнення 3% річних у розмірі 1 403,61 грн. та інфляційних втрат у сумі 4 711,28 грн., тому апеляційним господарським судом рішення в цій частині не переглядається відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Згідно з частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217 та частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до 8.2 договору у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Позивачем нарахована та заявлена до стягненню пеня, розрахована за кожним актом окремо, за загальний період з 27.12.2016 по 25.10.2017. у загальному розмірі 8 814,72 грн.

Перевіривши розрахунок пені, місцевий господарський суд встановив, що він здійснений правильно.

Під час розгляду справи Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Лермонтово" заявлено клопотання про зменшення розміру пені до 881,47 грн.

Місцевий господарський суд зазначив, що винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо зменшення розміру пені, має бути підтверджена відповідними засобами доказування, а до заяви повинні бути додані докази того, що особа вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Проте, в даному випадку відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що порушення умов договору в частині своєчасного здійснення оплати за природний газ сталося не з вини відповідача, а також не надано доказів скрутного фінансового стану та виключності обставин.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру пені до десяти відсотків від заявленої суми, а саме до 881,47 грн.

Апелянт вважає, що належним чином обґрунтовував клопотання про зменшення розміру пені, однак місцевим господарським судом не надано оцінку вказаним відповідачем обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення про відмову у задоволенні клопотання про зменшення пені.

Предметом апеляційного перегляду є рішення місцевого господарського суду в частині відмови у зменшені пені до 881,47 грн.

Відповідно до частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати.

Згідно з частиною першою статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам (наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків), поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків), незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лермонтово" посилається на неприбутковість об`єднання, повну оплату поставленого газу, незначний строк прострочення оплати, використання газу для централізованого опалення, прострочення у зв`язку із несвоєчасним надходженням оплати за теплову енергію.

Разом з тим, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) та засадах господарського судочинства, визначених статтею 2 Господарського кодексу України .

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 27.03.2019 у справі №912/1703/18 та в постанові від 01.08.2019 у справі №922/2932/18.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про зменшення пені, місцевий господарський суд послався на те, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що порушення умов договору в частині своєчасного здійснення оплати за природний газ сталося не з вини відповідача, а також не надано доказів скрутного фінансового стану та виключності обставин.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому апеляційний господарський суд враховує приписи частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, та встановлено, що нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд, оцінивши всі доводи сторін по даній справі щодо зменшення розміру пені, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність обставини, за яких можливе зменшення стягуваної суми пені до 881,47 грн. на підставі вищевказаних статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лермонтово" на рішення Господарського суду Запорізької області від 02.03.2020 у справі №908/3598/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 02.03.2020 у справі №908/3598/19 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лермонтово".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений - 15.05.2020.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І. М. Подобєд