ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" травня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/715/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Арзуманян В.А.

розглянувши справу №916/715/20

За позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, )

До відповідача Акціонерного товариства "Альцест" в особі Одеської філії АТ " Альцест" (65005, м. Одеса, вул. Балківська, 143, код ЄДРОПУ 21009123)

про стягнення 85 208,61грн., -

Представники сторін:

від позивача - Котовська Т.О., ордер

від відповідача - Шимбарьов О.В., ордер

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Альцест" в особі Одеської філії АТ " Альцест" про стягнення 85 208,61грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на нездійснення відповідачем як постачальником своєчасної поставки товару, у зв`язку з чим позивачем нараховано штраф та пеню.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.03.2020р. провадження по справі №916/715/19 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

13.04.20р. за вх. №9433/20 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого останній позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими безпідставними в зв`язку з чим в задоволені позову просить суд відмовити повністю.

При цьому в обґрунтуванні своїх заперечень відповідач вказує, що заявку АТ „Українська залізниця" на поставку товару отримана ПрАТ ,,АЛЬЦЕСТ" після закінчення строку дії договору, тому жодних порушень його умов, у т.ч. щодо своєчасної поставки товару, не допущено.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

23.12.2019 р. між АТ „Українська залізниця" (Замовник) та ПрАТ ,,АЛЬЦЕСТ" в особі Одеської філії АТ " Альцест" (Постачальник) укладено договір поставки № ОД/НХ-19-995НЮ (Договір), відповідно до п.1.1 якого Постачальник передає у власність Замовника, а Замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами (далі - товар), які зазначені у специфікації (додаток № 1), що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною. Постачальник передає у власність Замовника товар на умовах, зазначених в Договорі.

Найменування товару: електроінструмент (п.1.2 Договору).

Виробник товару: ТОВ ,,Роберт БОШ Лтд" ROBERT BOSCH GmbH, Німеччина (п.1.3 Договору).

Згідно п.5.1 договору, поставка товару проводиться партіями протягом строку дії Договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки (заявки) Замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності Замовника до приймання товару.

Товар має бути поставлений на підставі письмових рознарядок (заявок) впродовж 20 робочих днів з моменту їх отримання будь-яким способом (факсом: , електронною поштою: ІНФОРМАЦІЯ_1 , листом за адресою: 65005, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 143) Постачальником у кількості, визначеній у рознарядці (заявці). (п.5.2 Договору).

Відповідно до п. 6.1 Договору, Замовник оплачує поставлений Постачальником товар за ціною, вказаною у Специфікації (п.6.1 Договору).

Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної (п.7.3 Договору).

Підтвердженням про одержання товару Замовником є видаткова накладна, підписана уповноваженими представниками сторін (п.9.5 Договору).

Згідно п. 11.3 Договору, Постачальник за даним Договором несе наступну відповідальність: у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому Замовником, Постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару, за кожний день затримки; за порушення термінів поставки товару, визначених Договором, Постачальник має сплачувати штраф у розмірі 20% від вартості не поставленого в строк товару; при постачанні неякісного товару Постачальник, має проводити зміну товару якісну за власний рахунок у термін, що не перевищує 20діб, та сплачувати штраф у розмірі 20% від вартості поставленого товару неналежної якості; у разі передачі прав і обов`язків по укладеному договору постачання товару іншим особам - Постачальник , що порушив зобов`язання, сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% від суми договору. .

Всі зміни, доповнення та додатки до цього Договору, крім випадків, передбачених цим Договором, вносяться сторонами шляхом підписання додаткових угод, які є його невід`ємною частиною та мають юридичну силу, якщо вони підписані уповноваженими представниками сторін (п.13.1 Договору).

Строк дії цього Договору встановлюється сторонами з моменту його підписання до 31.12.2019, в частині відвантаження товару - до 25.12.2019, в частині виконання обов`язків щодо розрахунків по Договору - до закінчення місяця, наступного за місяцем, у якому закінчується строк реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН за операціями із цього Договору (п.16.2 Договору).

Додатком № 1 до Договору є специфікація, в якій зазначено кількість та асортимент товару загальною вартістю 575 566,14 грн.

Як вказує позивач, на виконання п.5.1 Договору АТ „Українська залізниця" 24.12.2019 року направила письмову заявку за вих. №НХ11/7139 Постачальнику, згідно якої просив поставити електроінструмент на суму 345 350,16 грн., та письмову заявку за вих. №ИХ11/7161, згідно якої також просив поставити електроінструмент на суму 227 611,98 грн.

Крім того, 24.12.2019 року Позивач направив письмову заявку за вих. №НХ11/7137 Постачальнику, згідно якої просив поставити електроінструмент на суму 2604,00 грн.

В той же час, 28.12.2019 року Відповідач поставив електроінструмент, згідно видаткової накладної №42963 на суму 227659,32 грн.

При цьому, як зазначає позивач 27.12.2019 року ним було отримано лист б/н від Відповідача, згідно якого останній повідомляв, що він має можливість виконати заявки, серед іншого, за договором поставки №ОД/НХ19-995 НЮ від 23.12.2019 року лише частково.

Отже товар на суму 347 906,82 грн., за договором поставки №ОД/НХ19-995 НЮ від 23.12.2019 року так і не було поставлено, що за посиланнями позивача стало підставою для нарахування штрафних санкцій відповідно до положень умов договору.

Вказуючи на те, що до теперішнього часу замовлений товар так і не поставлено, АТ „Українська залізниця" звернулось до господарського суду з позовом у рамках провадження у даній справі про стягнення штрафних санкцій, нарахованих на підставі п.11.3 Договору, за порушення строків поставки, визначених у п.5.2 Договору.

Так згідно розрахунку позивача відповідно до аб. 2 п. 11.3 Договору розмір штрафу складає 69 581,36грн., та відповідно до п.п.5.2, п.16.2 Договору розмір пені складає 15 627,25грн.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про поставки №ОД/НХ19-995 НЮ від 23.12.2019 року стало підставою для звернення Акціонерного товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до суду з відповідним позовом для захисту свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно ст.. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2019 р. між АТ „Українська залізниця" (Замовник) та ПрАТ ,,АЛЬЦЕСТ" в особі Одеської філії АТ " Альцест" (Постачальник) укладено договір поставки № ОД/НХ-19-995НЮ (Договір), відповідно до п.1.1 якого Постачальник передає у власність Замовника, а Замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами (далі - товар), які зазначені у специфікації (додаток № 1), що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною. Постачальник передає у власність Замовника товар на умовах, зазначених в Договорі.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Абзацом 1 ч. 1. ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з умов договору, поставка товару проводиться партіями протягом строку дії Договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки (заявки) Замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності Замовника до приймання товару (п.5.1 договору). Товар має бути поставлений на підставі письмових рознарядок (заявок) впродовж 20 робочих днів з моменту їх отримання будь-яким способом (факсом: , електронною поштою: ІНФОРМАЦІЯ_1 , листом за адресою: 65005, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 143) Постачальником у кількості, визначеній у рознарядці (заявці). (п.5.2 Договору).

Судом встановлено, що 24.12.2019 року позивача направила письмову заявку за вих. №НХ11/7139 відповідачу, згідно якої просив поставити електроінструмент на суму 345 350,16 грн., письмову заявку за вих. №НХ11/7161, згідно якої також просив поставити електроінструмент на суму 227 611,98 грн., та письмову заявку за вих. №НХ11/7137 Постачальнику, згідно якої просив поставити електроінструмент на суму 2604,00 грн.

Відповідачем товар був поставлений частково на суду 227659,32 грн., товар на суму 347 906,82грн. поставлений не був.

При цьому в листі від 27.12.2019р. відповідач повідомив позивача про можливість часткового виконання заявок на поставку товару, та поставка решти товарів можлива після закінчення січневих свят.

В той же час як встановлено судом та не заперечується відповідачем, залишок товару на суму 347 906,82грн. поставлений не був.

Отже з урахуванням наведеного вище судом встановленно факт порушення відповідачем умов договору щодо своєчасної поставки товару за договором № ОД/НХ-19-995НЮ від 23.12.2019р. на суму 347 906,82грн., що є підставою для нарахування останньому штрафних санкцій.

Так, позивачем відповідно до аб. 2 п. 11.3 Договору нараховано відповідачу штраф складає 69 581,36грн., та відповідно до п.п.5.2, п.16.2 Договору пеню в сумі 15 627,25грн.

За умовами п. 11.3 Договору, Постачальник за даним Договором несе наступну відповідальність: у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому Замовником, Постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару, за кожний день затримки; за порушення термінів поставки товару, визначених Договором, Постачальник має сплачувати штраф у розмірі 20% від вартості не поставленого в строк товару; при постачанні неякісного товару Постачальник, має проводити зміну товару якісну за власний рахунок у термін, що не перевищує 20діб, та сплачувати штраф у розмірі 20% від вартості поставленого товару неналежної якості; у разі передачі прав і обов`язків по укладеному договору постачання товару іншим особам - Постачальник , що порушив зобовязання, сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% від суми договору.

Так, у відповідності до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частиною шостою статті 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

Отже, чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Враховуючи вищевикладене, суд перевіривши розрахунок позивача, щодо сплати відповідачем 69 581,36грн. штрафу у розмірі 20 (двадцять) відсотків, вважає його вірним та таким, що підлягає задоволенню.

Проте перевіривши розрахунок пені, судом встановлено, що вказаний розрахунок пені здійснений не належним чином в частині періоду нарахування, а саме щодо початкової дати з якої позивачем розраховувалась пеня 28.12.2019р. тоді як за відповідна дата з урахуванням п. 5.2 договору є 28.01.2020р.

В зв`язку з чим, судом було самостійно обраховано пеню. Так, здійснивши перерахунок пені за допомогою системи "Ліга Закон", судом встановлено, що загальна сума пені яка підлягає задоволенню становить 7 671,06грн.

Заперечення відповідача до уваги судом не приймаються з огляду на наступне.

Так заперечуючи проти позову відповідач вказує, що договір поставки №ОД/НХ- 19-995НЮ сторони підписали 23.12.2019 року - за два дні до закінчення його строку дії в частині відвантаження товару.

24.12.2019 року Позивач направив письмову заявку за вих. №НХ11/7139 Постачальнику, згідно якої просив поставити електроінструмент на суму 345 350,16 грн., та письмову заявку за вих. №НХ11/7161, згідно якої також просив поставити електроінструмент на суму 227 611,98 грн., а також письмову заявку за вих. №НХ11/7137 Постачальнику, згідно якої просив поставити електроінструмент на суму 2604,00 грн., які було отримано Постачальником 26.12.2019 року, тобто після встановленого договором строку для відвантаження товару, а тому Відповідач, на його думку, не несе відповідальності щодо сплати штрафу та пені за невиконання зобов`язання за договором поставки №ОД/НХ-19- 995НЮ від 23.12.2019 року.

В той же час суд до відповідних посилань ставиться критично, оскільки відповідно до положень статті 627 ЦК України передбачено свободу договору, а також той факт, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.Вимогами ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже сторони, зокрема, відповідач, укладаючи договір поставки №ОД/НХ-19-995НЮ від 23.12.2019 року, був обізнаний про його істотні умови, в тому числі, про закінчення терміну дії договору.

Крім того, на підтвердження невиконання своїх зобов`язань за договором поставки №ОД/НХ-19-995НЮ від 23.12.2019 року, відповідачем надано лист б/н від 27.12.2019 року, згідно якого він повідомляє про можливість лише частково виконати свої зобов`язання, оскільки виробники товару не працюють через січневі свята.

При цьому як встановлено судом, що після завершення січневих свят, на які як на підставу неможливості своєчасного виконання умов договору посилався відповідач в своєму листі від 27.12.2019р. товар на суму 347 906,82 грн., за договором поставки №ОД/НХ19-995НЮ від 23.12.2019 року так і не поставлено.

Також суду зазначає, що отримання відповідачем письмових заявок за вих. №НХ11/7139, за вих. №НХ11/7161, за вих. №НХ11/7137 від 24.12.2019 року, часткове їх виконання, лист б/н від 27.12.2019 року - свідчить про усвідомлення відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №ОД/НХ-19-995НЮ від 23.12.2019 року та визнання невиконання їх у повному обсязі, відповідно ст. 74 ГПК України.

Більш того, послання відповідача на той факт що Постачальником заявки були отримані 26.12.2019 року, тобто після встановленого договором строку для відвантаження товару, а тому відповідач не несе відповідальності щодо сплати штрафу та пені за невиконання зобов`язання за договором поставки №ОД/НХ-19-995НЮ від 23.12.2019 року, є хибними оскільки як зазначалось вище умовами договору зокрема п.5.2 передбачено, що товар повинен бути поставлений впродовж 20 робочих днів з моменту отримання заявок.

Крім того, суд зазначає, що здійснюючи 28.12.2019р. часткову поставку замовленого товару, відповідач своїми діями фактично погодив та прийняв на себе зобов`язання за договором №ОД/НХ-19-995НЮ від 23.12.2019 року щодо поставки товару будучи при цьому обізнаним про закінчення його строку дії в частині відвантаження товару.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, проте враховуючи перерахунок пені підлягають частковому задоволенню

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, ) до Акціонерного товариства "Альцест" в особі Одеської філії АТ " Альцест" (65005, м. Одеса, вул. Балківська, 143, код ЄДРОПУ 21009123) - задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Альцест" в особі Одеської філії АТ " Альцест" (65005, м. Одеса, вул. Балківська, 143, код ЄДРОПУ 21009123) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, ) штраф в розмірі 69 581 (шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят одна)грн. 36 коп., пеню в суму 7 671 (сім тисяч шістсот сімдесят одна)грн. 06 коп. та судовий збір в сумі 1 905 (одна тисяча дев`ятсот п`ять)грн. 72 коп.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.4 розділу Х ,,Прикінцеві положення" чинного ГПК України строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на час дії карантину, введеного для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст складено 25 травня 2020 р.

Суддя К.Ф. Погребна