ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

22.05.2020м. ДніпроСправа № 904/2373/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Київ

про визнання протиправними дій, визнання переважного права на укладення договору та зобов`язання укласти договір оренди

Суддя Назаренко Н.Г.

без участі представників

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", в якому просить:

- визнати протиправними дії Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" щодо обмеження переважного права ТОВ "НФМ АГРО" на користування приміщенням за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро, площею 1 228,9 кв.м.;

- визнати за ТОВ "НФМ АГРО" переважного права на укладення договору оренди на новий строк щодо приміщення, загальною площею 1228,9 кв.м, розташованого за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро;

- зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" договір оренди приміщення на користування приміщенням за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро , площе. 1228,9 кв.м на умовах, визначених проектом договору оренди приміщення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.04.2020 ТОВ "НФМ АГРО" повідомило АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про намір використовувати надалі орендоване приміщення та скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, додавши проект договору оренди приміщення. Натомість АТ КБ "ПРИВАТБАНК" фактично не визнало переважне право позивача на оренду приміщення та до цього часу не уклало з ТОВ "НФМ АГРО" договір оренди приміщення.

Ухвалою від 08.05.2020 залишено позовну заяву без руху та запропоновано позивачу протягом 10 днів з дня вручення ухвали господарського суду про залишення позовної заяви без руху, усунути недоліки позовної заяви, а саме надати: документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі; надати лист від 01.04.2020; надати докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачеві на адресу: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

20.05.2020 Позивач надав до суду заяву про зміну предмету позову, заяву про усунення недоліків та заяву про забезпечення позову.

Ухвалою від 21.05.2020 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" в прийнятті заяви про зміну предмету позову до розгляду.

Також ухвалою від 21.05.2020 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою від 21.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.06.2020.

В той же день, 21.05.2020 позивач надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить:

- Визнати протиправними дії Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" щодо обмеження переважного права ТОВ "НВМ АГРО" на користування приміщенням за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро, площею 1228,9 кв.м.

- Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" переважне право на укладення договору оренди на новий строк щодо приміщення, загальною площею 1228,9 кв.м, розташованого за адресою: вул . Набережна Заводська, 9 , м. Дніпро.

- Зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" договір оренди приміщення на користування приміщенням за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро, площею 1228,9 кв.м на умовах визначених проектом договору оренди приміщення.

- Визнати договір оренди приміщення укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" та Акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на користування приміщенням за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро, площею 1228,9 кв.м на новий строк в редакції, запропонованій позивачем.

Ухвалою від 22.05.2020 суд прийняв заяву позивача про збільшення позовних вимог до розгляду.

Також 21.05.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" надало до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить:

- Заборонити Акціонерному товариству комерційному банку "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570) та будь-яким іншим особам, які діють в інтересах або за дорученням АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі - вилучати та вчиняти будь-які дії щодо обмеження чи унеможливлення користування позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" (Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Зіни Бєлої, буд. 156, кв. 8, кім. 5, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39206071) приміщенням, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9, площею 1228,9 кв.м, що передане позивачу у користування за Договором оренди приміщення від 01.02.2020, у тому числі, але не виключно, шляхом обмеження доступу до вказаного приміщення, обмеження можливості у використанні комунікацій (електропостачання, водопостачання, водовідведення), наявних в приміщенні, за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро.

- Встановити зустрічне забезпечення шляхом встановлення обов`язку Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" (Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Зіни Бєлої, буд. 156, кв. 8, кім. 5, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39206071) щомісячно, починаючи з травня 2020 року перераховувати на поточний рахунок відповідача плату за користування майном у розмірі запропонованої орендної плати - 146 230,50 грн., у т.ч. ПДВ - 24 371,75 грн., безготівковими платежами не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним.

Зазначена заява обґрунтована тим, що АТ КБ "ПРИВАТБАНК" не укладає з позивачем договір оренди приміщення, в той же час позивачем отримано листи АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ТОВ з ІІ "НОВОФАРМ" з вимогою звільнити приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9.

Позивач зазначає, що відповідачем порушено ст. 777 ЦК України переважне право позивача на укладення договору оренди приміщення. Внаслідок невизнання АТ КБ "ПРИВАТБАНК" факту продовження договірних відносин, та переважного права позивача на укладення договору оренди на новий строк та вимоги від ТОВ з ІІ "НОВОФАРМ", існує ризик безпідставного витребування орендованого майна у ТОВ "НФМ АГРО", що може призвести до негативних господарських наслідків та спричинення йому збитків, тощо.

Також, позивач вважає, що вищевикладене свідчить про необхідність застосування заходів забезпечення позову задля уникнення будь-яких спроб відповідача унеможливити або ускладнити виконання судового рішення у даній справі.

Розглянувши заяву ТОВ "НФМ-АГРО", суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню на підставі наступного.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, держава Україна несе обов`язок перед заінтересованими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Статтею 131 Конвенції про захист прав і основоположних свободзакріплено правл на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободжи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юриидчного захисту в національному органі, навіть, якящо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Положеннями ст. 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову є процесуальною дією суду, спрямованою на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, які гарантують виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника на предмет необхідності вжиття заходів з урахуванням таких критеріїв: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів.

Положеннями частин 5, 6 статті 140 ГПК України передбачено право суду забезпечити позов повністю або частково, про що постановляється ухвала, в якій суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також може зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 №16 умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (і в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляд).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal у. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)). Іншими словами ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Як вбачається з заяви позивача та доданих до неї та позову документів, 01.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" та Акціонерним товариством Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" укладено Договір оренди приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9, площею 1228,9кв.м на 3 місяці, тобто до 30.04.2020року.

ТОВ "НФМ-АГРО" на виконання вимог ст. 777 ЦК України та попередніх переговорів листом від 01.04.2020р. повідомило АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про намір скористатись переважним правом на укладання договору оренди на новий строк. У цьому ж листі ТОВ "НФМ-АГРО" зазначило, що ініціює укладення нового договору оренди та надало проект нового договору на погодження сторонам.

Крім того, ТОВ "НФМ-АГРО" зазначає, що воно неодноразово в телефонному режимі здійснювало переговори з відповідачем щодо подальшої співпраці по оренді вищенаведеного приміщення. В цих діалогах Відповідач завжди схвально реагував на продовження договірних відносин, однак зволікав з підписання письмово нової угоди посилаючись на загальнонаціональний карантин, що був введений на території всієї України у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанов № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVІD-19. спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та № 239 від 25 березня 2020 змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVІD-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів від 16 березня 2020 № 215), якою на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 до 11 травня 2020.

Зважаючи на ту обставину, що період закінчення договору оренди від 01.02.2020 дійсно припав на пік гострої респіраторної хвороби СОVІD-19 в Україні, а також згоду відповідача на пролонгацію договірних відносин, ТОВ "НФМ-АГРО" не здійснювало заходів із пошуку нового приміщення для оренди та розміщення офісу, адже наразі дотепер триває карантин в Україні, що значно обмежує господарські можливості позивача.

Позивач зазначає, що жодний занепокоєнь з цього приводу зволікання у перепідписанні договору він не відчував, адже уже тривалий час користується цим приміщенням, зокрема, 06.11.2019 укладено перший договір оренди цього приміщення на три місяці, а 01.20.2020 року б укладено новий договір на це ж приміщення з таким же терміном дії. Зі свого боку Позивач бездоганно виконував умови договору оренди та завчасно оплачував орендну плату, про що міститься доказ, який додавався до позову. Окрім того, позивач досить бережно та турботливо користується орендованим нерухомим майном, зокрема уважно слідкує за станом приміщення, підтримує його збереження, активно займається благоустроєм та озелененням території, все це позивач здійснював в тому, числі задля збереження своєї привабливості перед потенційними споживачами послуг позивача та його потенційними клієнтами та покупцями сільськогосподарської техніки, адже наявність комфортабельного та престижного офісу є також запорукою побудови ділового іміджу. Таким чином у позивача були цілком обґрунтовані сподівання на укладення з відповідачем договору оренди на новий строк, адже відповідач достеменно обізнаний, про активну господарську діяльність позивача, яка безпосередньо пов`язання саме з цим нерухомим майном, адже це офісне приміщення фактично є візитівкою ділового іміджу позивача, який стрімко конкурує на досить конкурентному ринку продажу імпортної сільськогосподарської техніки.

В умовах небезпечної епідеміологічної ситуації ТОВ "НФМ-АГРО" поклалось на свої розумні очікування від власника майна, який є одночасно державним банком та щиро сподівався на укладення нового договору оренди приміщення.

Однак, всупереч вищенаведеному, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" відповіді на лист ТОВ "НФМ-АГРО" від 01.04.2020 не надав та не уклав з ТОВ "НФМ АГРО" новий договір оренди приміщення, тобто фактично не визнав переважне право позивача на оренду приміщення. Більш того, відповідач прислав Повідомлення про своє небажання продовжувати орендні відносини, щодо використання позивачем приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9 та про вимогу підготувати приміщення до повернення 04.05.2020.

Крім того, на адресу позивача надійшов лист ТОВ з II "НОВОФАРМ" з вимогою звільнити приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9, оскільки між вказаним товариством та відповідачем ведуться ділові перемовини, щодо передачі саме йому у використання цього приміщення.

Позивач вважає, що на даний час існують об`єктивні підстави вважати, що АТ КБ "ПРИВАТБАНК" вчинить дії, направлені на позбавлення ТОВ "НФМ-АГРО" переважного права користування приміщенням, оскільки Відповідачем жодної відповіді на пропозицію позивача про переукладення договру надано не було і не було укладено договору на новий строк.

Внаслідок невизнання АТ КБ "ПРИВАТБАНК" факту продовження договірних відносин, та переважного права на укладення договору оренди на новий строк, позивач вважає, що існує ризик безпідставного витребування орендованого майна у ТОВ "НФМ АГРО", що може призвести до негативних наслідків, таких як:

- унеможливлення для позивача здійснення своєї звичайної господарської діяльності, щодо господарських операцій з продажу сільськогосподарської техніки та запчастин, адже управління цією діяльність фактично здійснюється працівниками позивача з офісного приміщення, яке є предметом договору оренди з Відповідачем;

- унеможливлення виконання позивачем своїх зобов`язань перед самим Відповідачем, а в кінцевому рахунку - перед державним бюджетом, через позбавлення працівників позивача службових приміщень, з яких відповідальні працівники організовують проведення відповідних платежів та виплачують заробітку плату працівникам Товариства, кількість яких понад 200 чоловік;

- завдання великих збитків та шкоди правам та інтересам трудового колективу підприємства, що налічує понад 200 працівників, у вигляді обмеження можливості своєчасної виплати заробітної плати та інших обов`язкових виплат, згідно чинного трудового законодавства.

А це призведе до негативних наслідків, як-от: унеможливить укладати угоди з контрагентами, завдасть великих збитків та шкоди правам та інтересам трудового колективу позивача, який залишиться без роботи та без заробітної плати. А це понад 200 чоловік робітників ТОВ "НФМ АГРО".

Отже, у разі припинення користування спірними приміщеннями у підприємтсва існує обґрунтований ризик можливого скорочення працівників, задіяних на відповідній роботі.

При цьому позивач просить звернути увагу на те, що завчасно відмова відповідача від продовження Договору так і не була отримана, що фактично позбавило ТОВ "НФМ АГРО" можливості запобігти вищевказаним наслідкам та знайти інше приміщення.

Позивач вважає, що Відповідач фактично відмовив йому у переважному праві на укладення договору оренди на новий строк, посилаючись при цьому, на надумані аргументи і намагаючись завуалювати ними власне небажання вчиняти дії, спрямовані на забезпечення реалізації прав позивача.

Крім того, дії відповідача засвідчують намір здійснити передачу об`єкту оренди іншому орендарю - ТОВ з II "НОВОФАРМ", ігноруючи переважне право позивача та відверто порушуючи свої обов`язки, які кореспондуються із таким правом.

Ці дії відповідача позивач розцінює, як, незаконне ініціювання відповідачем припинення відносин з позивачем, що порушує законне переважне право ТОВ "НФМ-АГРО" на укладення договору оренди на новий строк та гарантоване Конституцією право на свободу підприємницької діяльності.

Також, позивач зазначає, що незаконне, з порушенням норм чинного законодавства укладення відповідачем договору оренди з іншим контрагентом, призведе до великих збитків для ТОВ "НФМ-АГРО". Адже, наразі товариство й так переживає тяжкі часи, що обумовлені всесвітньої фінансовою кризою споживчої спроможності господарюючих суб`єктів та громадян України, яка досить суттєво та разюче зазнала втрат внаслідок карантинних обмежень по всьому світі. У разі, якщо в цей непростий час позивач втратить офіс, це буде фактично означати крах господарської діяльності останнього та його фактична капітуляція з ринку продавців елітної імпортної сільськогосподарської техніки, адже при первинному укладанні договору оренди і позивач доводив відповідачу про свої амбітні плани стрімкого розвитку діяльності.

При цьому позивач наголошував, що вчинив усі необхідні дії для належного оформлення права оренди, у зв`язку із чим вважав, що у нього виникло правомірне очікування на укладення договору оренди.

Вивчивши заяву позивача та надані документи, суд прийшов до наступних висновків.

Предметом позову у даній справі, є немайнові вимоги позивача про: визнання протиправними дії Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" щодо обмеження переважного права ТОВ "НФМ АГРО" на користування приміщенням за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро, площею 1228,9кв.м.; визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" переважного права на укладення договору оренди на новий строк щодо приміщення, загальною площею 1228,9 кв.м., розташованого за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро ; зобов`язання Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" укласти з товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" договір оренди приміщення на користування приміщенням за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро , площею 1228,9 кв.м. на умовах, визначених проектом договору оренди приміщення; визнання договору оренди приміщення укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" та акціонерним товариством комерційним банком "ПРИВАТБАНК" на користування приміщенням за адресою: вул. Набережна Заводська, 9 , м. Дніпро, площею 1228,9 кв.м. на новий строк в редакції, викладеній позивачем.

При цьому в якості заходів забезпечення позову позивач зазначає заборону Акціонерному товариству комерційному банку "ПРИВАТБАНК" та будь - яким іншим особам, які діють за дорученням АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі - вилучати та вчиняти будь-які дії щодо обмеження чи унеможливлення користування позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" приміщенням, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9, площею 1228,9кв.м., що передане позивачу у користування за Договором оренди приміщення від 01.02.2020, у тому числі, але не виключно, шляхом обмеження доступу до вказаного приміщення, безпосередньо спрямовані на забезпечення справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача, оскільки в разі виселення позивача з приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9.

Зважаючи на вищевикладені норми права, суд зазначає, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові №6-605цс16 від 25.05.2016, в якій, зокрема, Верховний Суд України вказав, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

А у постанові Верховного Суду України №6-2552цс16 від 18.01.2017 зазначається, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Одним із завдань господарського судочинства відповідно до вимог ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів юридичних осіб.

Таким чином, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до приписів ст. 137 ГПК України до видів забезпечення позову відносяться заборона відповідачу вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами (ч. 4 статті 137 ГПК України). Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

В даному випадку, предметом заявленого позову є, в тому числі укладення договору оренди спірного нерухомого майна в редакції позивача; в обґрунтування позову покладено тривалість правовідносин з відповідачем, своєчасне та належне виконання умов договору оренди майна, бажання продовжити ці правовідносини в майбутньому та неможливість в короткі терміни, зважаючи на наявність карантину в країні, знайти інше приміщення, що в свою чергу може призвести до негативних наслідків в роботі підприємства.

В свою чергу, позивач наполягає на вжитті заходів забезпечення даного позову шляхом заборони виселення його з даного приміщення до розгляду справи по суті спору.

Зважаючи на зазначене, судове рішення у разі задоволення такої вимоги не вимагатиме примусового виконання, в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, господарський суд виходить із доведеності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу забезпечення позову та зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, відповідністю та співмірністю вжитих заходів забезпечення позову предмету позову немайнового характеру.

Суд вважає можливою загрозу ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача та ймовірність ускладення виконання судового рішення у разі задоволення позову при невжитті цих заходів, оскільки з заяви позивача вбачається, що відповідач вже вчиняє дії з виселення його зі спірного майна та намагання укласти договір оренди цього майна з іншою особою, порушуючи переважне прпаво позивача на переукладення договору оренди майна.

Крім того, зважаючи на карантинні заходи, що тривають в країні, побоювання позивача про неможливість швидкого знаходження іншого приміщення, також мають місце.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити клопотання позивача в частині заборони Акціонерному товариству комерційному банку "ПРИВАТБАНК" (та будь-яким іншим особам, які діють за дорученням АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до розгляду справи по суті вилучати та вчиняти будь-які дії щодо обмеження чи унеможливлення користування Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" приміщенням, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9, площею 1228,9 кв.м, що передане позивачу у користування за Договором оренди приміщення від 01.02.2020.

Суд зазначає, що, в даному випадку, вжиті заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті, з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки та можуть істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Що стосується клопотання позивача в частині заборони обмеження можливості у використанні комунікацій суд зазначає, що відповідно до діючого законодавства, послуги з надання електропостачання, водопостачання та водовідведення повинні відбуватися на умовах договорів, укладених між постачальником та власником приміщення або орендарем. Отже, суд не може обмежувати права на відключення від комунальних послуг в разі порушення умов вищезазначених договірів споживачем цих послуг, тому вважає за можливе задовольнити клопотання позивача в частині заборони обмеження можливості у використанні комунікацій (електропостачання, водопостачання та водовідведення), наявних в спірному приміщенні, однак лише з підстав відсутності договору оренди спірного приміщення.

Крім того, позивач у своїй заяві просить встановити зустрічне забезпечення позову шляхом встановлення обов`язку Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" щомісячно, починаючи з травня 2020 року перераховувати на поточний рахунок відповідача плату за користування майном у розмірі запропонованої орендної плати - 146 230,50 грн., у т.ч. ПДВ - 24 371,75 грн., безготівковими платежами не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним.

Відповідно до приписів ст. 141 ГПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення полягає в забезпеченні відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення. В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник в порядку зустрічного забезпечення. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення. Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Щодо зустрічного забезпечення шляхом встановлення обов`язку відповідача щомісячно, перераховувати на поточний рахунок відповідача плату за користування майном у розмірі запропонованої орендної плати - 146 230, 50грн., суд вважає його правомірним, оскільки зазначена сума є відповідає розміру орендної плати, яка сплачувалась відповідачем за попереднім договором оренди спірного майна.

Таким чином, з метою недопущення порушення прав відповідача на отримання плати за належне йому майно та забезпечення відшкодування можливих ризиків та збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову в період розгляду справи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та встановити зустрічне забезпечення позову шляхом встановлення обов`язку Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" щомісячно, починаючи з травня 2020 року перераховувати на поточний рахунок відповідача плату за користування майном у розмірі орендної плати , яка була встановлена попереднім договором оренди - 146 230,50 грн. безготівковими платежами, не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним

При цьому, зважаючи на те, що станом на дату розгляду заяви позивач майже місяць користується майном без договору, суд вважає за необхідне, зобов`язати позивача надати докази сплати за користування спірним майно за травень 2020 року 146 230,50 грн., у т.ч. ПДВ - 24 371,75 грн. - в строк до 29 травня 2020 року.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ГПК України, в разі, якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Поряд з цим, за приписами ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010, в яких зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з приписами ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 141, 234, 236 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" про забезпечення позову - задовольнити.

2. Заборонити Акціонерному товариству комерційному банку "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570) та будь-яким іншим особам, які діють за дорученням АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до розгляду справи по суті - вилучати та вчиняти будь-які дії щодо обмеження чи унеможливлення користування позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Зіни Бєлої, буд. 156, кв. 8, кім. 5, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39206071) приміщенням, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 9, площею 1228,9 кв.м, що передане позивачу у користування за Договором оренди приміщення від 01.02.2020, у тому числі, але не виключно, шляхом обмеження доступу до вказаного приміщення, обмеження можливості у використанні комунікацій (електропостачання, водопостачання, водовідведення), наявних в приміщенні, за адресою: вул. Набережна Заводська, 9, м. Дніпро з підстав відсутності договору оренди майна.

3. Встановити зустрічне забезпечення шляхом встановлення обов`язку Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Зіни Бєлої, буд. 156, кв. 8, кім. 5, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39206071):

- сплати за користування спірним майно за травень 2020 року в розмірі 146 230,50 грн., у т.ч. ПДВ - 24 371,75 грн - в строк до 29 травня 2020 року;

- щомісячно, починаючи з травня 2020 року перераховувати на поточний рахунок відповідача плату за користування майном у розмірі запропонованої орендної плати - 146 230,50 грн., у т.ч. ПДВ - 24 371,75 грн., безготівковими платежами не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним.

4. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили 22.05.2020, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України.

5. Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до виконання в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили, тобто до 23.05.2023.

6. Стягувачем за даною ухвалою є - Товариство з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Зіни Бєлої, буд. 156, кв. 8, кім. 5, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39206071)

7. Боржником за даною ухвалою є - Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570).

8. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

9. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Н.Г. Назаренко