ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2020 р. Справа№ 910/11664/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Київпастранс" в особі Дарницького трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо

на рішення Господарського суду міста Києва

від 19.11.2019

у справі № 910/11664/19 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Комунального підприємства "Київпастранс" в особі Дарницького трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо

до Науково-виробничого підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ч Д Л"

про стягнення заборгованості в розмірі 27 600,79 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства "Київпастранс" в особі Дарницького трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо (далі - позивач) до Науково-виробничого підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ч Д Л" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 27 600,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було порушено умови Договору про надання послуг по зберіганню майна № 02/15-п від 01.08.2015 щодо оплати вартості наданих послуг та комунальних платежів, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем на суму 23 186,47 грн. Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем заявлено до стягнення з відповідача 4 069,38 грн пені та 344,94 грн 3 % річних.

Короткий зміст оскаржуваного рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №910/11664/19 у позові відмовлено. Судові витрати зі сплати судового збору покладено на позивача.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не було доведено факту порушення його прав відповідачем, що унеможливлює задоволення позову в частині стягнення основного боргу в розмірі 23 186,47 грн.

Щодо стягнення з відповідача 4 069,38 грн пені та 344,94 грн 3 % річних, оскільки судом першої інстанції встановлено відсутність правових підстав для стягнення з відповідача основного боргу, ці вимоги суд першої інстанції також визнав необґрунтованими.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Комунальне підприємство "Київпастранс" в особі Дарницького трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі № 910/11664/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення є безпідставним, необґрунтованим та таким, що винесене при неповному з`ясуванні обставин справи, та порушенні норм матеріального права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2019 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2019 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київпастранс" в особі Дарницького трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі № 910/11664/19 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

11.01.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду на виконання вимог ухвали суду від 27.12.2019 скаржником подано заяву про усунення недоліків (надано докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Київпастранс" в особі Дарницького трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі № 910/11664/19, роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2020, у зв`язку із перебуванням судді Майданевича А.Г. у відпустці, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 прийнято справу №910/11664/19 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М, Сулім В.В.

Позиції учасників справи

Науково-виробниче підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ч Д Л" своєї позиції щодо вимог і змісту апеляційної скарги не висловило, відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не подало.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

01.08.2015 між позивачем (далі - виконавець) та відповідачем (далі - замовник) було укладено Договір про надання послуг по зберіганню майна №02/15-п (далі - Договір), відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого, виконавець виділяє замовнику приміщення для розміщення його майна, за адресою: м. Київ, вул. П. Усенка, 6, загальною площею 54,3 кв.м. на підставі акту прийому-передачі, а замовник розміщує своє майно у виділеному приміщенні та своєчасно і в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг на умовах даного Договору.

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Договору вартість послуг становить 4 900,00 грн на місяць, крім того ПДВ 20% - 980,00 грн, всього 5 880,00 грн, без урахування відшкодування комунальних послуг. Вартість послуг щомісячно визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць.

Відповідно до пунктів 2.3, 2.4 Договору вартість комунальних послуг розраховується виконавцем і надається замовнику окремим рахунком до сплати. Замовник, не пізніше 20 числа поточного місяця сплачує вартість наданих послуг виконавцю згідно наданого рахунку.

Згідно з підпунктом 3.1.6 п. 3.1 Договору замовник зобов`язується здійснювати оплату за надані послуги та сплачувати комунальні платежі щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2015. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторін від виконання зобов`язань, що лишились невиконаними. Після закінчення терміну дії Договору, він пролонгується на такий же період, якщо при цьому жодна із сторін за 30 днів до закінчення терміну не заявила іншій про розірвання Договору, без обмеження кількості разів продовження (пункти 6.1, 6.2 Договору).

01.08.2015 між сторонами підписано акт приймання-передачі приміщення, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв приміщення для розміщення товарно-матеріальних цінностей, площею 54,3 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. П. Усенка, 6.

30.09.2016 між сторонами підписано акт приймання-передачі приміщення, відповідно до якого відповідач передав, а позивач прийняв приміщення для розміщення товарно-матеріальних цінностей, площею 54,3 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. П.Усенка, 6.

За твердженням позивача, станом на 21.08.2019 відповідач має заборгованість з оплати вартості наданих послуг та відшкодування комунальних платежів за період червень - вересень 2016 в розмірі 23 186,47 грн, що підтверджується актами надання послуг, а саме: № 304 від 30.06.2016 на суму 7 000,09 грн; № 352 від 31.07.2016 на суму 6 873,52 грн; № 398 від 31.08.2016 на суму 6 862,22 грн; № 476 від 30.09.2016 на суму 6 821,41 грн.

Крім того, у позовній заяві позивач зазначив, що 30.06.2016 відповідачем було частково оплачено вартість наданих послуг на суму 3 732,16 грн.

З огляду на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, позивач звернувся до відповідача з претензією № 1781 від 30.12.2016 на суму 23 186,47 грн.

З урахуванням наведених обставин, оскільки відповідач у повному обсязі не оплатив вартість наданих позивачем послуг по зберіганню майна та не відшкодував вартість спожитих ним комунальних послуг, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 23 186,47 грн основного боргу, 4 069,38 грн пені та 344,94 грн 3 % річних.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно з ч. 1 ст. 938 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання (ч. 1 ст. 946 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як свідчать матеріали справи, на підставі акту приймання-передачі приміщення від 01.08.2015, позивач передав, а відповідач прийняв приміщення для розміщення товарно-матеріальних цінностей, площею 54,3 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. П.Усенка, 6.

Разом із тим, згідно з актом приймання-передачі приміщення від 30.09.2016 вказане приміщення було повернуто відповідачем позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи, вказані вище акти надання послуг відповідачем не підписані, доказів на підтвердження направлення або надання вказаних актів відповідачу в будь-який спосіб матеріали справи не містять.

При цьому сторонами Договору не погоджувався порядок складення та підписання відповідних актів наданих послуг.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Для з`ясування правової природи як господарської операції (спірної поставки), так і договору (укладенням якого опосередковувалося виконання цієї операції) необхідно вичерпно дослідити фактичні права та обов`язки сторін у процесі виконання операції, фактичний результат, до якого прагнули учасники такої операції, та оцінити зміни майнового стану, які відбулися у сторін у результаті операції.

Наведене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.03.2018 у справі № 910/6986/17.

Як вірно вказано судом першої інстанції, вказані вище акти надання послуг не відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки містять посилання на інший номер договору, аніж той, що укладений між сторонами, а також не містять посад осіб, відповідальних за здійснення господарських операцій і правильність їх оформлення з боку відповідача, їх особисті підписи та/або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні вказаних вище господарських операцій.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно не визнав вказані вище акти надання послуг належними та допустимими доказами, в розумінні статей 76 - 77 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження заявлених позивачем вимог.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що надані позивачем рахунки на оплату № 404 від 10.06.2016 на суму 7 000,09 грн, № 449 від 10.07.2016 на суму 6 873,52 грн, № 495 від 10.08.2016 на суму 6 862,22 грн та № 530 від 09.09.2016 на суму 6 821,41 грн також не можуть підтвердити надання позивачем визначених Договором послуг, оскільки у вказаних рахунках на оплату міститься посилання на інший договір, аніж той який є підставою позовних вимог у цій справі, доказів на підтвердження направлення (надання) відповідачу вказаних рахунків на оплату матеріали справи також не містять.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не було доведено факту порушення його прав відповідачем, що є підставною для відмови у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 23 186,47 грн.

У зв`язку із безпідставністю вимог позивача про стягнення з відповідача основного боргу, вимоги позивача про стягнення з відповідача 4 069,38 грн пені та 344,94 грн 3 % річних також не підлягають задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки місцевого господарського суду відповідають встановленим обставинам справи, рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі № 910/11664/19 є законним і обґрунтованим.

Інших доводів та доказів, які б могли бути підставою для скасування судового рішення у даній справі апелянтом не наведено.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі № 910/11664/19 прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також із дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київпастранс" в особі Дарницького трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі № 910/11664/19 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/11664/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова не підлягає касаційному оскарженню у відповідності до ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім