ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2020 р. Справа№ 15/143-б

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності представників сторін:

ОСОБА_1. - особисто

від ОСОБА_1 - Правдивий В.І. - довіреність № 2718 від 07.10.2019

від АТ КБ "Приватбанк": Шевченко Ю.Л. - довіреність № 141 від 22.10.2019

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.12.2019 року

у справі №15/143-б (суддя Пасько М.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Едвансед Ресьоч Енд

Девелопмент Груп" в особі ліквідатора боржника Реверука П.К.

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІГО-ТОВ"

2. ОСОБА_2

3. ОСОБА_3

4. ОСОБА_1

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1.Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд-Люкс Україна"

про витребування майна з чужого незаконного володіння

в межах справи № 15/143-б

про банкрутство ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.12.2019 року у справі №15/143-б позов задоволено, визнано недійсним правочин щодо відчуження нерухомого майна ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп", а саме: комплексу нежитлових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Черкаська обл ., м. Ватутіне, вул. Індустріальна, 3, оформлений рішенням зборів засновників (учасників) ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" (протокол № 8/1 від 04.04.2011 року) та актом прийому-передачі комплексу нежитлових споруд від 01.03.2011 року між ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" та ТОВ "Сакура Груп"; визнано недійсними рішення зборів засновників (учасників) ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп", оформлене протоколом №8/1 від 04.04.2011 року; зобов`язано Відділ з питань державної реєстрації Ватутінської міської ради Черкаської області скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 29.07.2014 р. №24858923, видане Реєстраційною службою Ватутінського МУЮ Черкаської області, та запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ТОВ "Сакура Груп" на комплекс нежитлових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Черкаська обл ., м. Ватутіне, вул. Індустріальна, 3; витребувано у власність ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" наступне нерухоме майно:

- прохідна "А", прибудова "а", арматурний цех "Б", навіс "б-2", гараж "Г", прибудова "г", плотня "Д", склад "Е", гараж прибудова "е", ворота "1", тин "2" - 230м.п., місцезнаходження: АДРЕСА_2 , яке перебуває у володінні ОСОБА_2;

- прохідна з прибудовою "А-1", "а", арматурний цех "Б", навіс "б2", гараж "Г-1", прибудова "г", плотня "Д-1", ворота "1", огорожа "2", вбиральня "8", місцезнаходження: АДРЕСА_1 , яке перебуває у володінні ОСОБА_3 ;

- механічна майстерня "В" загальною площею 194,8 кв.м., прибудова в, прибудова в1, прибудова в2, прибудова в3, навіс в4, тин №2, ворота з хвірткою №9, місцезнаходження: АДРЕСА_2 , яке перебуває у володінні ОСОБА_1;

- склад "Л", склад "М", склад "Н", сторожка "О", тин №2, яма для гасіння вапна №5, тупік залізної дороги №6, вбиральня №8, місцезнаходження: Черкаська обл., м . Ватутіне, вул. Індустріальна, 3, яке перебуває у володінні товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІГО-ТОВ".

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 24.12.2019 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" у задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Грек Б.М., Копитова О.С.

Ухвалою суду від 29.01.2020 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.12.2019 року у справі №15/143-б, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 13.02.2020 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданих через відділ документального забезпечення відзивах на апеляційну скаргу ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Реверук П.К. та представник АТ КБ "Приватбанк" просять залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

У зв`язку із участю судді Грека Б.М. 13.02.2020 року в апробації матеріалів тренінгу витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2020 року для розгляду справи №15/143-б сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В. Копитова О.С.

Ухвалою суду від 13.02.2020 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №15/143-б за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.12.2019 року.

Іншою ухвалою суду від 13.02.2020 року відкладено розгляд справи на 12.03.2020 року на підставі ст. 216 ГПК України.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника АТ КБ "Приватбанк" надійшли пояснення по справі.

В судове засідання 12.03.2020 року з`явились скаржник та його представник, а також представники боржника і АТ КБ "Приватбанк" та надали свої пояснення по суті спору.

Крім того, представник скаржника подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи інформаційної довідки.

Ухвалою суду від 12.03.2020 року розгляд справи відкладено на 02.04.2020 року на підставі ст. 216 ГПК України.

Після відкладення розгляду справи до дати наступного судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника скаржника надійшли додаткові пояснення.

У зв`язку із встановленням постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року на усій території України карантину з 12.03.2020 року до 03.04.2020 року та враховуючи лист Ради суддів України від 16.03.2020 року №9рс-186/20, яким рекомендовано встановити особливий режим роботи судів України на зазначений період, ухвалою суду від 19.03.2020 року повідомлено учасників провадження у справі №15/143-б, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.12.2019 року у справі №15/143-б, призначене на 02.04.2020 року, не відбудеться.

Ухвалою суду від 13.04.2020 року призначено розгляд справи №15/143-б на 21.05.2020 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У зв`язку з перебуванням судді Копитової О.С. у відпустці, витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2020 для розгляду справи №15/143-б сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Отрюх Б.В.

Ухвалою суду від 19.05.2020 року вказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №15/143-б за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.12.2019 року.

Скаржник та представник скаржника в судовому засіданні 21.05.2020 року вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник АТ КБ "Приватбанк" в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

21.05.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 24.12.2019 року у даній справі - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви ліквідатора, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

Разом з тим, судова колегія зазначає, що 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року, відтак в даному випадку застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа № 15/143-б про банкрутство ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп", провадження у якій порушено ухвалою господарського суду міста Києва від 12.05.2011 року за заявою боржника за особливостями, передбаченими ст. 51 Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013 року.

Ухвалою підготовчого засідання господарського суду міста Києва від 01.06.2011 року введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Корнієнка М.Г.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду міста Києва від 16.08.2011 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

Постановою господарського суду міста Києва від 07.02.2012 року боржника визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Корнієнка М.Г.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 року у даній справі замінено ліквідатора боржника на арбітражного керуючого Мар`янчука В.Г.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.08.2016 року продовжено строк ліквідаційної процедури у справі №15/143-б та повноваження ліквідатора боржника на шість місяців, тобто до 04.02.2017 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.02.2017 року замінено ліквідатора боржника на арбітражного керуючого Реверука П.К.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.04.2017 року, зокрема, задоволено заяву ТОВ "Трейд-Люкс Україна" про заміну кредитора у справі №15/143-б, замінено кредитора у справі № 15/143-б ТОВ "Сакура Груп" його правонаступником - ТОВ "Трейд-Люкс Україна".

У серпні 2018 року ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Реверук П.К. звернувся до суду в межах справи про банкрутство ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" із позовною заявою до ТОВ "ЛІГО-ТОВ", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1. про витребування майна з чужого незаконно володіння, в якій просить суд:

- визнати недійсним правочин щодо відчуження нерухомого майна ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп", а саме: комплекс нежитлових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Черкаська обл ., м. Ватутіне, вул. Індустріальна, 3, оформлений рішенням зборів засновників (учасників) ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" (протокол № 8/1 від 04.04.2011 р.) та актом прийому-передачі комплексу нежитлових споруд від 01.03.2011 р. між ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" та ТОВ "Сакура Груп";

- визнати недійсними рішення зборів засновників (учасників) ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп", оформлене протоколом №8/1 від 04.04.2011р;

- зобов`язати Відділ з питань державної реєстрації Ватутінської міської ради Черкаської області скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 29.07.2014 р. №24858923 видане Реєстраційною службою Ватутінського МУЮ Черкаської області, та запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ТОВ "Сакура Груп" на комплекс нежитлових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Черкаська обл ., м. Ватутіне, вул. Індустріальна, 3.

- витребувати у власність ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" наступне нерухоме майно:

- прохідна "А", прибудова "а", арматурний цех "Б", навіс "б-2", гараж "Г", прибудова "г", плотня "Д", склад "Е", гараж прибудова "е", ворота "1", тин "2" - 230м.п., місцезнаходження: АДРЕСА_2 , яке перебуває у володінні ОСОБА_2;

- прохідна з прибудовою "А-1", "а", арматурний цех "Б", навіс "б2", гараж "Г-1", прибудова "г", плотня "Д-1", ворота "1", огорожа "2", вбиральня "8", місцезнаходження: АДРЕСА_1 , яке перебуває у володінні ОСОБА_3 ;

- механічна майстерня "В" загальною площею 194,8кв.м., прибудова в, прибудова в1, прибудова в2, прибудова в3, навіс в4, тин №2, ворота з хвірткою №9, місцезнаходження: АДРЕСА_2 , яке перебуває у володінні ОСОБА_1;

- склад "Л", склад "М", склад "Н", сторожка "О", тин №2, яма для гасіння вапна №5, тупік залізної дороги №6, вбиральня №8, місцезнаходження: АДРЕСА_2, яке перебуває у володінні ТОВ "ЛІГО-ТОВ".

В обґрунтування поданої заяви ліквідатор посилається на те, що під час проведення повторної інвентаризації майна боржника йому стало відомо про безоплатне вибуття комплексу нежитлових будівель та споруд з володіння та розпорядження боржника шляхом передачі цих активів до статутного фонду ТОВ "Сакура Груп".

На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано суду копії постанови Господарського суду міста Києва по справі № 15/143-б від 07.02.2012 року, ухвали Господарського суду міста Києва по справі № 15/143-б від 02.02.2017 року, договору іпотеки №Дз 1-176/07 від 30.07.2007 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.06.2008 року, протоколу зборів учасників ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" №8/1 від 04.04.2011 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно №24858923 від 29.07.2014 року, листа арбітражного керуючого Корнієнко М.Г. від 08.07.2014 року, договору купівлі-продажу 1/10 частини у праві власності на комплекс від 28.05.2015 року протоколу зборів учасників ТОВ "Сакура Груп" №7-07/15 від 09.06.2015 року, заяви арбітражного керуючого Мар`янчука В.Г. №3/06-16 від 06.06.2016 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно №43974592 від 16.09.2015 року, договору купівлі-продажу 13/25 часток у праві власності на комплекс від 05.10.2015 року, договору дарування 13/25 часток у праві власності на комплекс від 19.10.2015 року та договору купівлі продажу від 16.04.2016 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.09.2018 року у справі № 15/143-б відмовлено ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" в особі ліквідатора боржника Реверука П.К. у відкритті провадження за позовною заявою про витребування майна з чужого незаконного володіння в межах справи № 15/143-б про банкрутство ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2018 року ухвалу господарського суду міста Києва від 03.09.2018 року у справі №15/143-б скасовано, а справу № 15/143-б передано до господарського суду міста Києва для розгляду заяви ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" в особі ліквідатора боржника Реверука П.К. про витребування майна з чужого незаконного володіння в межах справи № 15/143-б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2019 року, серед іншого, залучено ТОВ "Трейд-Люкс Україна" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

За наслідками розгляду заявлених ліквідатором вимог ухвалою господарського суду міста Києва від 24.12.2019 року у справі №15/143-б позов задоволено, визнано недійсним правочин щодо відчуження нерухомого майна ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп", а саме: комплексу нежитлових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Черкаська обл ., м. Ватутіне, вул. Індустріальна, 3, оформлений рішенням зборів засновників (учасників) ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" (протокол № 8/1 від 04.04.2011 року) та актом прийому-передачі комплексу нежитлових споруд від 01.03.2011 року між ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" та ТОВ "Сакура Груп"; визнано недійсними рішення зборів засновників (учасників) ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп", оформлене протоколом №8/1 від 04.04.2011 року; зобов`язано Відділ з питань державної реєстрації Ватутінської міської ради Черкаської області скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 29.07.2014 р. №24858923, видане Реєстраційною службою Ватутінського МУЮ Черкаської області, та запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ТОВ "Сакура Груп" на комплекс нежитлових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Черкаська обл ., м. Ватутіне, вул. Індустріальна, 3; витребувано у власність ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" відповідне нерухоме майно згідно переліку у ОСОБА_2 , ОСОБА_3., ОСОБА_1. та ТОВ "ЛІГО-ТОВ".

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що комплекс нежитлових будівель та споруд, що є предметом іпотеки та підлягає включенню до ліквідаційної маси в порядку, передбаченому Законом про банкрутство, безоплатно та поза волею банкрута вибув з власності ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп".

ОСОБА_1., як кінцевий власник частини вищезазначеного майна, з даною ухвалою суду не погоджується та в поданій апеляційній скарзі посилається на відсутність підстав для задоволення позову та витребування майна, оскільки останній є добросовісним набувачем такого майна, а судом першої інстанції, в свою чергу, залишено поза увагою та не розглянуто заяву відповідача про застосування строку позовної давності до вимог ліквідатора.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів вбачає підстави для її скасування з огляду на наступне.

У червні 2008 року за ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" було зареєстровано право приватної власності на комплекс нежитлових будівель та споруд розташованих за адресою: Черкаська обл., м. Ватутіне, вул. Індустріальна , 3 , (далі - комплекс нежитлових будівель та споруд), що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 17.06.2008р., яке було видане на підставі рішення виконавчого комітету Ватутінської міської ради від 28.05.2008 року №315.

Як зазначає ліквідатор у своїй заяві, станом на дату відкриття ліквідаційної процедури комплекс нежитлових будівель та споруд перебував у власності банкрута, однак на дату звернення із вказаною заявою, дане майно безоплатно вибуло з володіння банкрута.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 04.04.2011 року відбулись збори засновників (учасників) ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп", яке оформлене протоколом №8/1 від 04.04.2011 року.

На зборах був присутній учасник - ТОВ "Торговий дім "Веста", що володіє 100% часткою Статутного капіталу товариства, в особі директора ОСОБА_8. Також, на збори був запрошений директор ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" - ОСОБА_10

На вказаних зборах прийняті рішення (протокол №8/1) про:

- надання ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" дозволу та передання майнового комплексу нежитлових будівель та споруд до Статутного фонду ТОВ "Сакура Груп";

- збільшення Статутного фонду ТОВ "Сакура Груп" до 350.000,00 грн.;

- оформлення всіх необхідних документів у відповідності з законодавством України покладено на директора ТОВ "Сакура Груп".

Водночас, як вірно встановлено судом першої інстанції, що комплекс нежитлових будівель та споруд перебуває в іпотеці у ПАТ "Приватбанк" відповідно до Договору іпотеки №Дз 1-176/07 від 30.07.2007 року.

Відповідно до п.6 Договору іпотеки, з моменту набрання чинності цього договору, Іпотекодавець має право відчужувати, передавати в оренду, лізинг, у спільну діяльність, у безоплатне користування іншим особам Предмет іпотеки, або іншим чином розпоряджатися ним, тільки за письмовою згодою Іпотекодержателя.

Однак рішення про передачу комплексу нежитлових будівель та споруд (предмету іпотеки) прийнято без будь-якого погодження з іпотекодержателем - ПАТ "Приватбанк".

Також, судом першої інстанції встановлено, що в матеріалах справи №15/143-б міститься копія протоколу зборів засновників ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп", на яких прийнято рішення, оформлене протоколом №9 від 04.04.2011 року, про звернення до Господарського суду м. Києва з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп".

Згідно тексу вказаного протоколу сума кредиторських вимог становить 296 124,82 грн., що значно перевищує активи товариства.

10.05.2011 року ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" подано до господарського суду м. Києва заяву про порушення провадження у справі про банкрутство.

Вказану заяву мотивовано тим, що на зборах засновників ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" (протокол №9 від 04.04.2011 року), у зв`язку зі скрутним фінансовим станом підприємства та неможливістю задоволення усіх вимог кредиторів, засновником товариства було прийнято рішення про звернення до Господарського суду міста Києва із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.05.2011 року порушено провадження у справі №15/143-б про банкрутство ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" за особливостями, передбаченими ст. 51 Закону про банкрутство в редакції до 2013 року.

Наведені вище обставини дають суду підстави дійти висновку, що рішення (оформлене протоколом №8/1) було спрямоване на завчасне виведення майнових активів (нерухоме майно) з власності ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" перед запланованим початком порушення справи про банкрутство товариства.

Отже, оскільки рішення зборів засновників ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" щодо розпорядження майном було прийнято з порушенням умов Договору іпотеки №Дз 1-176/07 від 30.07.2007 року та з явною метою виведення майнових активів з власності банкрута, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання недійсним вказаного рішення.

Крім того, як правомірно зазначено судом першої інстанції, директор ТОВ "Торговий дім "Веста" ОСОБА_8 на момент прийняття рішення на зборах учасників (засновників) банкрута, не володів достатніми повноваженнями щодо прийняття рішення про розпорядження майном ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп".

Як вбачається з відомостей з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником (учасником) ТОВ "Торговий дім "Веста" являється компанія "Латеро", що зареєстровано за адресою: 03841, м. Хардервейк, Таубан, буд. 4, країна Нідерланди.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо уповноваження ОСОБА_8 приймати рішення щодо розпорядження майном ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп", що в свою чергу свідчить про відсутність в останнього повноважень при прийнятті рішення щодо розпорядження майном ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп".

Щодо скасування свідоцтва №24858923 про реєстрацію права приватної власності на нерухоме майно суд зазначає, що 29.07.2014 року відбулась державна реєстрація права приватної власності на комплекс нежитлових будівель та споруд за ТОВ "Сакура Груп", що підтверджується Свідоцтвом №24858923 про право власності на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою Ватутінського МУЮ Черкаської області.

Підставою для проведення державної реєстрації послугувало рішення прийняте на зборах засновників (учасників) ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп", оформлене протоколом №8/1 від 04.04.2011 року

Разом з тим, як вірно встановив місцевий суд, відповідна реєстрація права власності на комплекс нежитлових будівель та споруд відбулась всупереч Закону про банкрутство.

Як вже було зазначено, постановою господарського суду міста Києва від 07.02.2012 року у справі № 15/143-б визнано ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Корнієнка М.Г.

Отже, оскільки ТОВ "Сакура Груп" здійснило перереєстрацію права власності на комплекс нежитлових будівель та споруд лише 29.07.2014 року, то станом на дату відкриття ліквідаційної процедури вказане майно перебувало у власності банкрута та підлягало включенню до складу ліквідаційної маси, та подальшому продажу в чітко визначеному Законом про банкрутство порядку.

Також, потрібно зазначити, що арбітражний керуючий Корнієнко М.Г., як ліквідатор ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" надав свою згоду на відчуження майна банкрута.

Відповідно до наявного листа від 08.07.2014 року, арбітражний керуючий Корнієнко М.Г. зазначає, що він, як ліквідатор банкрута не заперечує щодо передачі вищезазначеного комплексу нежитлових будівель та споруд і Державної реєстрації права власності на нього за ТОВ "Сакура Груп".

Крім того, ПАТ "Приватбанк" визнано кредитором ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" з грошовими вимогами на суму 361 684,57 грн., які забезпечені іпотекою вказаного нерухомого майна (Договір іпотеки №Дз 1-176/07 від 30.07.2007 року).

Відповідно до ч. 1,10 ст. 30 Закону, після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

Продаж майна банкрута оформляється договорами купівлі-продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України.

Отже, Закон встановлює чіткий порядок продажу майнових активів банкрута.

При цьому, кошти від продажу майна банкрута, що є предметом застави спрямовуються виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Таким чином, комплекс нежитлових будівель та споруд, в силу вимог Закону, підлягав продажу в ліквідаційній процедурі у справі №15/143-б, в порядку, передбаченому Законом.

Однак, всупереч зазначеним нормам Закону та умов Договору іпотеки, комплекс нежитлових будівель та споруд безоплатно та поза волею банкрута вибув з його володіння, що завдало істотної матеріальної шкоди як ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" так і кредитору - ПАТ "Приватбанк".

З огляду на зазначене та беручи до уваги встановлені судом порушення законодавства, Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 29.07.2014 року №24858923, видане Реєстраційною службою Ватутінського МУЮ Черкаської області, та запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за вказаним Свідоцтвом, також підлягають скасуванню.

Щодо повернення майнового комплексу нежитлових будівель та споруд у власність ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп", судом встановлено наступне.

Після реєстрації у 2014 році права власності на комплекс нежитлових будівель та споруд за ТОВ "Сакура Груп", керівництвом вказаного товариства було прийнято рішення щодо подальшого відчуження майна.

Так, згідно матеріалів справи, 28.05.2015 року між ТОВ "Сакура Груп" (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу 1/10 частини у праві власності на комплекс нежитлових будівель та споруд за суму 90.000,00грн.

09.06.2015 року відбулись загальні збори учасників ТОВ "Сакура Груп", на яких було прийнято рішення, оформлене протоколом №7-07/15, про передачу в Статутний капітал ТОВ "ЛІГО-ТОВ" 18/25 частин у праві власності на комплекс нежитлових будівель та споруд.

З наявних в матеріалах справи документів суду стало відомо, що арбітражний керуючий Мар`янчук В.Г., як ліквідатор ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" (призначений постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 року у справі №15/143-б) надав згоду на передачу ТОВ "ЛІГО-ТОВ" частини комплексу нежитлових будівель та споруд, та на проведення державної реєстрації права власності на комплекс за ТОВ "ЛІГО-ТОВ".

Зазначене підтверджується заявою №3/06-16 від 06.06.2016 року, яку підписано арбітражним керуючим Мар`янчуком В.Г. та скріплено печаткою банкрута.

Право власності на 18/25 частин комплексу нежитлових будівель та споруд за ТОВ "ЛІГО-ТОВ" зареєстровано реєстраційною службою Ватутінського МУЮ у Черкаській області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.09.2015 року №43974592.

05.10.2015 року між ТОВ "ЛІГО-ТОВ" (Продавець) та ОСОБА_9 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого Продавець продає і передає у власність Покупця 13/25 часток в праві власності на комплекс нежитлових будівель та споруд, а покупець купує Об`єкт і сплачує за нього 149 911,00 грн.

Згодом, 19.10.2015 року, між ОСОБА_9 (Дарувальник) та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (Обдаровуваний) було укладено Договір дарування частини комплексу нежитлових будівель та споруд.

За умовами Договору дарування, Дарувальник зобов`язується передати у власність, а Обдаровуваний зобов`язуються прийняти кожний по 13/50 частини, що в цілому становить 13/25 часток в праві власності на комплекс нежитлових будівель та споруд.

16.04.2016 року між ТОВ "ЛІГО-ТОВ" (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу частки в праві власності на комплекс нежитлових будівель та споруд, за умовами якого Продавець продає і передає у власність Покупця частину комплексу нежитлових будівель та споруд, а саме: тин №2, ворота з хвірткою №9, загальним розміром 48,24м.п., за суму 25.000,00 грн.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 388 ЦК України передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

З системного аналізу вищевикладеного суд дійшов обґрунтованого висновку, що комплекс нежитлових будівель та споруд, що є предметом іпотеки та підлягає включенню до ліквідаційної маси в порядку передбаченому Законом, безоплатно та поза волею банкрута вибув з власності ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп".

Разом з тим, дійшовши правомірного висновку про порушення прав боржника щодо безоплатного та поза його волею вибуття з власності банкрута спірного майна, і як наслідок, підстав для задоволення позовних вимог, судом першої інстанції залишено поза увагою та не розглянуто заяву відповідача ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності до вимог ліквідатора, викладену у відзиві на позовну заяву.

Судова колегія зазначає, що за змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі №911/1555/17.

Оскільки судом встановлено порушення прав боржника щодо безоплатного та поза його волею вибуття з власності банкрута спірного майна, то в даному випадку підлягає розгляду та дослідженню заява про застосування строку позовної давності та поважності причин її пропуску.

Під час перегляду справи в апеляційному порядку, досліджуючи матеріали справи, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно вимог статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитися у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі "Відкрите акціонерне товариство "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №№ 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 261 ЦК України, встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Відповідно до вимог ч. ч. 3-5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, заявленої стороною до винесення судом рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу.

Отже, перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину починається за загальними правилами, визначеними у частині першій статті 261 ЦК України, тобто від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про вчинення цього правочину.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників (частини перша та друга статті 92 ЦК України).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України, утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчиняти правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

В силу положень ст.92 ЦК України, дії органу або особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, у відносинах із третіми особами розглядаються як дії самої юридичної особи.

Відтак, для юридичної особи як сторони правочину (договору) днем початку перебігу строку позовної давності слід вважати день вчинення правочину (укладання договору), оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Частиною сьомою статті 261 ЦК передбачено, що винятки з правила частини першої цієї статті можуть бути встановлені законом.

Водночас, Законом про банкрутство спеціальних норм про позовну давність (у тому числі для звернення до суду арбітражного керуючого із заявою про визнання недійсними угод боржника) не встановлено. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі № Б15/365-08 та у постанові Верховного Суду України від 13.01.2016 року у справі № 922/5094/14).

За вказаних обставин, днем початку перебігу строку позовної давності для юридичної особи слід вважати день вчинення правочину або іншої майнової дії, оскільки він збігається із днем, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права.

Як встановлено колегією суддів та підтверджується матеріалами справи, рішення зборів засновників (учасників) ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" щодо відчуження нерухомого майна ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" було прийнято 04.04.2011 року, акт прийому-передачі комплексу нежитлових споруд, укладений між ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" та ТОВ "Сакура Груп", підписано 01.03.2011 року, відтак строк позовної давності за вимогами ліквідатора визнати недійсним правочин щодо відчуження нерухомого майна ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп", оформлений рішенням зборів засновників (учасників) боржника та відповідним актом, сплив у 2014 році.

Крім того, оскільки державна реєстрація права приватної власності за ТОВ "Сакура Груп" на спірне нерухоме майно відбулась 29.07.2014 року, про що свідчить відповідне Свідоцтво про права власності від 29.07.2017 року, то строк позовної давності щодо вимог про витребування такого майна сплив у липні 2017 року.

Однак ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Реверук П.К. звернувся до суду із даним позовом у серпні 2018 року, тобто з пропуском стоку позовної даності.

Згідно 5 ст. 267 ЦК України порушене право підлягає захисту, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

У Цивільному кодексі України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Тобто, позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав.

З огляду на викладене вбачається, що позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому, як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в ст. 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Отже, позивач (уповноважена законом особа) повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, повинен довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Так, у відповіді на відзив ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Реверук П.К. просить суд визнати поважними причини пропуску строку позовної давності з огляду на те, що його було призначено ліквідатором у даній справі ухвалою суду від 02.02.2017 року

Як зазначає позивач, боржник не мав можливості раніше звернутися із зазначеною позовною заявою, оскільки про відповідні порушення прав боржника ліквідатору стало відомо лише після отримання ним документів, витребуваних ухвалою господарського суду міста Києва від 31.10.2017 року у справі № 15/143-б.

В той же час, за твердженням ліквідатора, неможливість раніше довідатись про факти порушення прав боржника обґрунтовано неналежним виконанням попередніми ліквідаторами банкрута своїх обов`язків.

Вищенаведені обставини, на переконання ліквідатора, фактично унеможливили розуміння боржника можливості дізнатися про порушення його права та необхідності захисту майнового інтересу шляхом подання заяви про витребування майна до моменту призначення ліквідатором арбітражного керуючого Реверука П.К.

Досліджуючи вказані доводи, судова колегія вважає їх необґрунтованими з огляду на те, що неодноразова заміна ліквідатора у справі та призначення нового не є підставою для поновлення строку позовної давності. Стороною у справі є ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп", як юридична особа, а дії арбітражного керуючого (прирівняного до службової особи підприємства-боржника) у цій справі є здійсненням прав і обов`язків цієї юридичної особи відповідно до положень Закону про банкрутство та норм Глави 17 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.04.2018 року у справі №Б3/081-12/24, від 10.07.2018 року у справі №904/8293/17 та від 07.11.2018 року у справі №111/14б-03/3-06/11.

Відтак, на переконання суду апеляційної інстанції, звертаючись у серпні 2018 року до господарського суду міста Києва в межах справи №15/143-б про банкрутство ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Реверуком П.К. пропущено строк позовної давності і причини пропуску такого строку, з огляду на кількість ліквідаторів у даній справі, не є поважними, що є підставою для задоволення поданої апелянтом заяви про застосування строків позовної давності та відповідних наслідків спливу таких строків.

Місцевий господарський суд вищенаведених обставин не врахував, чим дійшов помилкових висновків про задоволення позову, в свою чергу доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, а відтак наявні підстави для її задоволення, скасування оскаржуваної ухвали з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заявлених ліквідатором вимог.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 року у справі №15/143-б задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 року у справі №15/143-б скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "Едвансед Ресьоч Енд Девелопмент Груп" в особі ліквідатора боржника Реверука П.К. відмовити.

4. Копію ухвали суду надіслати учасникам провадження у справі.

5. Справу повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано 26.05.2020 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.В. Отрюх

С.В. Сотніков