ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/3489/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання за участю представників учасників процесу: Від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ»Богатиря К.В. Бєляновського В.В., Філінюка І.Г. Арустамян К.А. адвокат Шабашова Т.В., посвідчення № 003536, дата видачі : 21.11.18; ордер ОД 266211 від 21.05.20; свідоцтво ОД №003536 від 21.11.18;
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ»
на рішення Господарського суду Одеської області
від18.02.2020 (суддя суду першої інстанції: Погребна К.Ф. ; час і місце винесення рішення: 18.02.2020 пр. Шевченка, 29, м. Одеса , 65119, Господарський суд Одеської області, зал судового засідання №11)
у справі за позовом до відповідача про№ 916/3489/19 Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕНЕРЖИ ІМПЕКС» Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» стягнення 2 441 548,26 грн.

ВСТАНОВИВ:

22.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРЕНЕРЖИ ІМПЕКС» звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» про стягнення 2 441 548,26 грн., із них основний борг - 2 222 430,51 грн.; пеня - 201 351,45 грн.; 3% річних - 17 766, 30 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.02.2020 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕНЕРЖИ ІМПЕКС» (69013, м. Запоріжжя, вул. Базова, буд. 9, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» (65091, м. Одеса, вул. Південна, буд. 26, ) - задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» (65091, м. Одеса, вул. Південна, буд. 26, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕНЕРЖИ ІМПЕКС» (69013, м. Запоріжжя, вул. Базова, буд. 9, ) основний борг в сумі 2 222 430, 51 грн., пеню в сумі 193 946, 64 грн., три відсотки річних в розмірі 17 766,30 грн. та судовий збір в сумі 36 512,11 грн.; в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРЕНЕРЖИ ІМПЕКС» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» (Покупець) був укладений договір поставки №11-01/2019. На виконання умов договору поставки №02/01 від 02.01.2018р. позивач, поставив відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними, копії яких містяться в матеріалах справи.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідач, в порушення умов договору за поставлений товар розрахувався частково, вартість отриманого та неоплаченого товару склала 2 222 430,51 грн.

За результатами розгляду справи суд першої інстанції встановив, що відповідач порушив виконання своїх грошових зобов`язань перед позивачем за договором поставки №11-01/20119 від 31.01.2019 р., що зумовило нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Підсумовуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕНЕРЖИ ІМПЕКС» є обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими докази, проте враховуючи перерахунок пені, підлягають частковому задоволенню.

19.03.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» на рішення Господарського суду Одеської області від 18.02.2020, в якій скаржник просить рішення Господарського суду Одеської області від 18.02.2020 по справі № 916/3489/19 скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕНЕРЖИ ІМПЕКС» надмірно нарахованої суми основного боргу в розмірі 229 623,91 грн., суми надмірно нарахованої пені в розмірі 8 438,39 грн., суми надмірно нарахованих 3% за користування коштами в розмірі 744,56 грн.; прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕНЕРЖИ ІМПЕКС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» про стягнення задовольнити частково: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» на користь Товариства з обмеженою відповідальність «УКРЕНЕРЖИ ІМПЕКС» основний борг в сумі 1 992 807,14 грн. (з ПДВ), пеню в сумі 185 508,25 грн., три відсотки річних в розмірі 17 021,74 грн.; в решті позовних вимог відмовити.

Апелянт вказав, що не заперечує, що ним допущено прострочення оплати частини вартості Обладнання за видатковими накладними № 10 від 08.082019 та № 11 від 28.08.2019, але заперечує щодо недоплати за поставлене Обладнання за видатковою накладною №5 від 23.07.2019 в сумі 76 770,35 грн., оскільки платіж за зазначене Обладнання був виконаний Відповідачем з урахуванням коригування вартості Обладнання відповідно до п. 2.3. Договору. зокрема в момент здійснення платежу. Крім того, Відповідач також заперечує і щодо розміру суми остаточного розрахунку за поставлене Обладнання, яка розрахована Позивачем в довільному порядку, без здійснення її коригування відповідно до п. 2.3. Договору, і відповідно щодо розміру пені та 3% річних, що нараховані на суму боргу, яка значно більша, ніж реальний борг Відповідача.

Відповідач зазначає, що в частині стягнення надмірно нарахованих Позивачем коштів в сумі 229 625,37 грн. (з ПДВ) позов не підлягав задоволенню, оскільки зазначена сума не підтверджується дійсними обставинами справи.

Відповідач заявляє, що визнає лише ті суми боргу, пені та 3%, які обґрунтовані та розраховані відповідно до фактичних даних, обставин та умов Договору, а не ті, що довільно розраховані Відповідачем на власний розсуд.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» на рішення Господарського суду Одеської області від 18.02.2020 у справі № 916/3489/19; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 13.04.2020; роз`яснено учасникам справи про їх право до 13.04.2020 подати до суду заяви чи клопотання стосовно призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо, а також надати заперечення на заяви та клопотання інших осіб із доказами направлення копій таких заяв або заперечень іншим учасникам справи.

14.04.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕНЕРЖИ ІМПЕКС» на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» на рішення Господарського суду Одеської області від 18.02.2020.

Позивач вказує, що основна теза відповідача, викладена ним в апеляційній скарзі, базується на тому, що на думку відповідача позивач надавав рахунки на оплату за курсом, який не відповідає курсу, що зафіксований в договорі, обраний ним на власний розсуд, зокрема за поясненнями позивача ним всупереч п.2.3. договору застосовано курси валют, що встановлювались на дату видання позивачем рахунку на оплату (стор.6 апеляційної скарги). Вважаючи, що такий підхід є відходом від домовленостей сторін, відповідач у апеляційній скарзі намагається подати власний контррозрахунок, відповідно до якого зменшити власну заборгованість.

Позивач вказує, що відповідно до п.3.2. договору Постачальник зобов`язується поставити Обладнання протягом 24 (двадцять чотири) тижні від дати отримання попередньої оплати за п.2.2.1. Договору (за умови виконання п.2.3.), але за умови, що у відведений Договором поставки строк отримає попередню оплату за п.2.2.2. договору (за умови виконання п.2.3.). Таким чином, для постачання обладнання необхідною умовою згідно договору є не лише факт внесення попередньої оплати в розмірі 50% вартості товару (п.2.2.1 договору), а й решти 50% передплати (п.2.2.2. договору), індексованої з врахуванням п.2.3. договору. Покупець свої зобов`язання за договором в частині 100% сплати за отриманий товар до дати постачання не виконав. Позивач вказує, що пішов на поступки відповідачеві та здійснив постачання товару без 100% оплати, а рахунки виставляв на дату, яка передувала даті поставки товару, що було обумовлено в першу чергу діями Покупця. Окрім того, позивач зазначив, що покупець прийняв товар без жодних зауважень чи застережень.

Позивач вважає, що Господарський суд Одеської області дійшов вірного висновку та просить залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 18.02.2020 у справі №916/3489/19 без змін.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.04.2020 призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» на рішення Господарського суду Одеської області від 18.02.2020 у справі № 916/3489/19 на 21 травня 2020 року о 15:00 год.

21.05.2020 у судовому засіданні прийняла участь представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» - адвокат Шабашова Т.В. (посвідчення № 003536, дата видачі : 21.11.18; ордер ОД 266211 від 21.05.20; свідоцтво ОД №003536 від 21.11.18;), інші представники сторін в судове засідання не з`явились, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, як вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.04.2020 про призначення справи № 916/3489/19 до розгляду на 21 травня 2020 о 15:00 була отримана позивачем 23.04.2020.

Статтею 120 частиною 3, 6, 7 Господарського процесуального кодексу України передбачено наступне:

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 21.05.2020, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» на рішення Господарського суду Одеської області від 18.02.2020, до суду не повідомлялося.

Таким чином, на думку колегії суддів в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» на рішення Господарського суду Одеської області від 18.02.2020 по суті, не дивлячись на відсутність представника позивача, повідомленого про судове засідання належним чином. Відсутність зазначеного представника сторони у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Фактичні обставини, встановлені судом.

31.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРЕНЕРЖИ ІМПЕКС» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» (Покупець) був укладений договір поставки №11-01/2019, за умовами якого Постачальник зобов`язується передати в узгоджені Сторонами в Договорі строки у власність Покупця електротехнічне обладнання, в подальшому - «Обладнання», за типами, ціною, технічними характеристиками та в кількості згідно з Додатками 1-5, які є невід`ємною частиною цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Обладнання відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору, ціна за одиницю Обладнання вказана в Додатку 1. Загальна вартість Обладнання розрахована при офіційному курсі НБУ 31,72179 грн за 1 Євро на дату підписання Договору та складає еквівалент 429 560,00 Євро без ПДВ, що становить 13 626 396,00 грн, (тринадцять мільйонів шістсот двадцять шість тисяч триста дев`яносто шість гривень 00 копійок), крім того, податок на додану вартість складає 2 725 279,20 грн. Загальна вартість Обладнання з ПДВ складає 16 351 675,20 грн. (шістнадцять мільйонів триста п`ятдесят одна тисяча двісті сімдесят п`ять гривень 20 копійок).

Відповідно до п. 2.2. Договору, Оплата Обладнання здійснюється шляхом перерахування безпосередньо на рахунок Постачальника грошових коштів у два етапи: попередня оплата - 50% від загальної вартості Обладнання у розмірі 8 175 837,60 грн. - протягом 5 (п`яти) календарних днів від дати підписання Договору обома Сторонами (п.2.2.1.); попередня оплата - 50% від загальної вартості Обладнання у розмірі 8 175 837,60 грн. - протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання повідомлення про готовність Обладнання до відвантаження зі складу Виробника, але у будь-якому разі до дати поставки, зазначеної Постачальником у повідомленні (п. 2.2.2.).

Відповідно до п. 2.3. Договору, у зв`язку з тим, що Обладнання виготовляє іноземний виробник, Сторони домовилися, що сума до сплати за кожним етапом згідно п.2.2. підлягає зміні за умови зміни офіційного курсу НБУ гривні до Євро на дату, яка передує даті відповідної оплати більш ніж на 3% відповідно до формули В1 = (К1 / К) * В, де: В - сума до сплати, грн.; В1 - сума до сплати на дату перерахування грошових коштів Покупцем, грн.; К1 - вартість 1 Євро в гривнях на дату, яка передує даті перерахування коштів відповідно до курсу НБУ; К - вартість 1 Євро в гривнях на дату підписання Договору відповідно до курсу НБУ. Сплата коштів відбувається на підставі рахунку Постачальника в порядку, передбаченому п. 2.2.2. даного договору.

Пунктом 2.4 Договору передбачено, що зобов`язання по оплаті вважаються виконаними Покупцем з моменту надходження коштів на рахунок Постачальника.

Відповідно до п. 2.5. Договору, Постачальник зобов`язаний після здійснення Покупцем повної оплати Обладнання надати Покупцю всі необхідні документи для коригування остаточної вартості Обладнання.

Відповідно до п. 3.2. Договору, Постачальник зобов`язується поставити Обладнання протягом 24 (двадцять чотири) тижні від дати отримання попередньої оплати за п. 2.2.1. Договору (за умови виконання п.2.3.), але за умови, що у відведений Договором для поставки строк отримає попередню оплату за п. 2.2.2. Договору (за умови виконання п.2.3.).

Відповідно до п. 3.3. Договору, Постачальник зобов`язаний письмово повідомити Покупцю дату поставки Обладнання (готовність Обладнання до відвантаження зі складу Продавця) з урахуванням повідомлення виробника Обладнання до відвантаження, не менш ніж за 5 робочих днів від дати поставки, з обов`язковим наданням копії повідомлення виробника про готовність товару до відвантаження не пізніше дати, яка передує даті оплати згідно з п. 2.2.2. Договору. У разі, якщо Постачальник не отримає попередню оплату за п. 2.2.2. Договору (за умови виконання п.2.3.) у строк, що вказаний в цьому пункті в попередньому абзаці, Сторони погодили, що строк поставки збільшується пропорційно строку невиконання Покупцем грошового зобов`язання, або Сторонами узгоджується новий строк поставки в окремій Додатковій угоді. При зміні строку поставки з підстав, передбачених цим пунктом, до Постачальника не застосовується відповідальність, передбачена п.6.1 та п.6,3 цього Договору. Сторони можуть домовитися про часткове відвантаження Обладнання пропорційно вартості здійсненої передоплати по першому та другому етапу, як це визначено у п.2.2 цього Договору.

Відповідно до п. 6.2. Договору, при невиконанні (неналежному виконанні) платежів згідно зі строками, що зазначені у пункті 2.2., Покупець виплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день затримки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ (ставка береться за період, за який сплачується пеня) від несвоєчасно (неналежно) сплаченої суми, та не більше 5% від розміру такої несвоєчасно сплаченої суми. Нарахування пені здійснюється по день фактичного виконання зобов`язання, за порушення якого застосовується пеня, що передбачена цим пунктом.

Відповідно до п. 6.4. Договору, у випадку, якщо прострочення у оплаті Обладнання за будь-яким етапом перевищує один місяць, Постачальник має право розірвати цей Договір у односторонньому порядку без будь-якої відповідальності для себе, попередивши Покупця за 5 днів. В цьому випадку Покупець повинен протягом 5 (п`яти) робочих днів оплатити штрафні санкції за прострочення оплати відповідно до п. 6.2. Договору та компенсувати всі документально підтверджені понесені Постачальником витрати та збитки у повному розмірі. У випадку, якщо протягом вказаного строку Покупець не виконає своє зобов`язання по оплаті штрафних санкцій, витрат та збитків, Постачальник має право за згодою Покупця здійснити погашення заборгованості шляхом взаємозаліку. Після проведення, взаємних розрахунків Постачальник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів повернути Покупцю залишок попередньої оплати, що утвориться після сплати санкцій, відшкодування збитків та витрат Постачальника, за правилами, передбаченими п. 2.3. Договору, з урахуванням курсу валют, що встановиться на день повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до п. 7.2. Договору, загальний розмір відповідальності, до якої може бути притягнуто Сторони за цим Договором, обмежується розміром не більше 20% від вартості Обладнання для кожної Сторони за винятком випадків, передбачених п. 6,3., п.6.4 цього Договору - для таких випадків обмеження відповідальності встановлюються загальною вартістю Обладнання, визначеною у пункті 2 цього Договору.

Відповідно до п. 9.1. Договору, цей Договір набирає чинності з моменту підписання обома Сторонами та діє до 31.12.2019, а щодо гарантійних та фінансових зобов`язань - до їх повного виконання.

В Додатку № 1 до Договору постачання №11-01/2019 від 31.01.2019 міститься специфікація зведених цін Обладнання. В Додатках № 2-5 до Договору постачання №11-01/2019 від 31.01.2019 наведені параметри Обладнання з кресленнями.

Окрім того, 23.07.2019 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору постачання №11-01/2019 від 31.01.2019, якою внесену зміни до Додатків № 2-5 до Договору постачання №11-01/2019 від 31.01.2019.

Частиною 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.173 господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у томі числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Стаття 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зі змісту ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як зазначено в ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. (ч. 1, ст. 692 Цивільного Кодексу України)

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

На виконання п. 2.2.1. умов укладеного між Сторонами договору відповідач сплатив позивачу попередню оплату 50% від загальної вартості обладнання у розмірі 8 175 837,60 грн., що підтверджується платіжним доручення №9463 від 04.02.2019.

Виконання п. 2.2.2. Договору щодо попередньої оплати 50 % від загальної вартості обладнання у розмірі 8 175 837,60 грн. Покупець у встановлені строки не здійснив.

Як вбачається з матеріалів справи, в свою чергу Позивач 12.07.2019 без отримання другої частини попередньої оплати (п. 2.2.2. Договору) поставив Відповідачу трансформатор напруги типу EOF 170 (одна вторинна обмотка) у кількості 4 шт., на загальну суму 951 286, 32 грн., що підтверджується видатковою накладною №4 від 12.07.2019 та товарно-транспортною накладною №Р4 від 12.07.2019. Окрім того, 26.06.2019 Позивачем виставлений Відповідачу рахунок №7 на суму 460 995,12 грн., який був надісланий Відповідачу 27.06.2019 електронною поштою, разом з повідомленням про готовність Обладнання до відвантаження зі складу Виробника. Рахунок виставлений позивачем з урахуванням сплати попередньої оплати у розмірі 50% від загальної вартості обладнання (п. 2.2.1. Договору). Окрім того, позивачем відповідно до положень п.2.3 договору було здійснення коригування вартості Обладнання із застосуванням курсу ЄВРО на момент виставлення рахунку. Відповідно до п. 2.2.2. Договору даний рахунок мав бути оплачений Відповідачем протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання повідомлення про готовність Обладнання до відвантаження зі складу Виробника, але у будь-якому разі до дати поставки, зазначеної Постачальником у повідомленні.

Сума поставленого обладнання за видатковою накладною №4 від 12.07.2019 сплачена Відповідачем у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №12075 від 12.07.2019. Тобто обладнання за видатковою накладною №4 від 12.07.2019 було повністю оплачено в день поставки. Жодних претензій з цього приводу у Позивача не виникло.

23.07.2019 Позивач поставив Відповідачу трансформатор напруги типу JOF 170 (400-600-800-1000/1А) у кількості 15 шт., трансформатор струму типу JOF 170 (800/1А) у кількості 9 шт., на загальну суму 5 769 764,53 грн., що підтверджується видатковою накладною №5 від 23.07.2019 та товарно-транспортною накладною №Р5 від 23.07.2019. 17.07.2019 Позивачем виставлений Відповідачу рахунок №9 на суму 2 756 926,28грн. Рахунок виставлений позивачем з урахуванням сплати попередньої оплати у розмірі 50% від загальної вартості обладнання (п. 2.2.1. Договору). Окрім того, позивачем відповідно до положень п.2.3 договору було здійснення коригування вартості Обладнання із застосуванням курсу ЄВРО на момент виставлення рахунку. Відповідно до п. 2.2.2. Договору даний рахунок мав бути оплачений Відповідачем протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання повідомлення про готовність Обладнання до відвантаження зі складу Виробника, але у будь-якому разі до дати поставки, зазначеної Постачальником у повідомленні. Оскільки повідомлення про готовність другої партії Обладнання до відвантаження зі складу Виробника датується 12.07.2020, а рахунок на оплату цієї партії 17.07.2020, то колегія суддів вважає, що крайній строк оплати даного рахунку має співпадати з днем поставки, тобто з 23.07.2019.

Сума поставленого обладнання за видатковою накладною №5 від 23.07.2019 сплачена Відповідачеві частково у розмірі 2 680 155,93 грн., що підтверджується платіжним дорученням №12644 від 15.08.2019. Тобто обладнання поставлене за видатковою накладною №5 від 23.07.2019 було частково сплачено через 24 дні після поставки. Заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлене обладнання за видатковою накладною №5 від 23.07.2019 складає 76 770,35 грн.

24.07.2019 Позивач поставив Відповідачу трансформатор напруги типу JOF 170 (400-600-800-1000/1А) у кількості 3 шт., трансформатор струму типу JOF 170 (800/1А) у кількості 3 піт, трансформатор напруги типу EOF 170 (три вторинні обмотки) у кількості 12 шт., на загальну суму 4 282 405,27 грн., що підтверджується видатковою накладною №6 від 24.07.2019 та товарно-транспортною накладною Р6 від 24.07.2019. 19.07.2019 Позивачем виставлений Відповідачу рахунок №10 на суму 2 052 397,87 грн., який був надісланий Відповідачу 19.07.2019 електронною поштою, разом з повідомленням про готовність Обладнання до відвантаження зі складу Виробника. Рахунок виставлений позивачем з урахуванням сплати попередньої оплати у розмірі - 50% від загальної вартості обладнання (п.2.2.1. Договору). Окрім того, позивачем відповідно до положень п.2.3 договору було здійснення коригування вартості Обладнання із застосуванням курсу ЄВРО на момент виставлення рахунку. Відповідно до п. 2.2.2. Договору даний рахунок мав бути оплачений Відповідачем протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання повідомлення про готовність Обладнання до відвантаження зі складу Виробника, але у будь-якому разі до дати поставки, зазначеної Постачальником у повідомленні.

Сума поставленого обладнання за видатковою накладною №6 від 24.07.2019 сплачена Відповідачем у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №12382 від 26.07.2019. Тобто обладнання за видатковою накладною №6 від 24.07.2019 було повністю оплачено через 5 робочих днів після отримання повідомлення про готовність Обладнання до відвантаження зі складу Виробника (повідомлення отримано 19.07.2019, вихідні дні - 20 та 21.07.2019, 5 робочих днів слід відраховувати з 22.07.2019 по 26.07.2019). Жодних претензій з цього приводу у Позивача не виникло.

08.08.2019 Позивач поставив Відповідачу трансформатор напруги типу JOF 170 (400-600-800-1000/1А) у кількості 16 шт., на загальну суму 3 830 166, 72 грн., що підтверджується видатковою накладною №10 від 08.08.2019 та товарно-транспортною накладною №Р10 від 08.08.2019. 02.08.2019 Позивач виставив Відповідачу рахунок №14 на суму 1 915 083,36 грн., який був надісланий Відповідачу 02.08.2019 електронною поштою, разом з повідомленням про готовність Обладнання до відвантаження зі складу Виробника. Рахунок виставлений позивачем з урахуванням сплати попередньої оплати у розмірі - 50% від загальної вартості обладнання (п. 2.2.1. Договору). Окрім того, позивачем відповідно до положень п.2.3 договору було здійснення коригування вартості Обладнання із застосуванням курсу ЄВРО на момент виставлення рахунку. Відповідно до п. 2.2.2. Договору даний рахунок мав бути оплачений Відповідачем протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання повідомлення про готовність Обладнання до відвантаження зі складу Виробника, але у будь-якому разі до дати поставки, зазначеної Постачальником у повідомленні. Оскільки, у повідомленні про готовність Обладнання до відвантаження зі складу Виробника не було вказано дату поставки, то рахунок № 14 від 02.08.2019 мав бути оплачений протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання повідомлення, тобто по 09.08.2019 включно (повідомлення отримано 02.08.2019, вихідні дні - 03 та 04.08.2019, 5 робочих днів слід відраховувати з 05.08.2019 по 09.08.2019).

Сума поставленого обладнання за видатковою накладною №10 від 08.08.2019 не сплачена Відповідачем у розмірі 1 915 083,36 грн. Заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлене обладнання за видатковою накладною №10 від 08.08.2019 складає 1 915 083,36 грн.

28.09.2019 Позивач поставив Відповідачу трансформатор струму типу JOF 170 (400-600-800-1000/1А) у кількості 2 шт., на загальну суму 501 987, 98 грн., що підтверджується видатковою накладною №11 від 28.08.2019 та товарно-транспортною накладною №Р11 від 28.09.2019. 23.09.2019 Позивачем виставлений Відповідачу рахунок №21 на суму 230 576,80грн., який був надісланий Відповідачу 25.09.2019 електронною поштою, разом з повідомленням про готовність Обладнання до відвантаження зі складу Виробника. Рахунок виставлений позивачем з урахуванням сплати попередньої оплати у розмірі 50% від загальної вартості обладнання (п. 2.2.1. Договору). Окрім того, позивачем відповідно до положень п.2.3 договору було здійснення коригування вартості Обладнання із застосуванням курсу ЄВРО на момент виставлення рахунку. Відповідно до п. 2.2.2. Договору даний рахунок мав бути оплачений Відповідачем протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання повідомлення про готовність Обладнання до відвантаження зі складу Виробника, але у будь-якому разі до дати поставки, зазначеної Постачальником у повідомленні. Оскільки, у повідомленні про готовність Обладнання до відвантаження зі складу Виробника не було вказано дату поставки, то рахунок № 21 від 23.09.2019 мав бути оплачений протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання повідомлення, тобто по 02.10.2019 включно (повідомлення отримано 25.09.2019, вихідні дні - 28 та 29.09.2019, 5 робочих днів слід відраховувати: 26.09.2019, 27.09.2019, 30.09.2019, 01.10.2019, 02.10.2019).

Сума поставленого обладнання за видатковою накладною №11 від 28.08.2019 не сплачена Відповідачеві у розмірі 230 576,80 грн. Заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлене обладнання за видатковою накладною №11 від 28.08.2019 складає 230 576, 80 грн.

23.10.2019 року Позивач направив на адресу Відповідачу письмову вимогу про сплату заборгованості за поставлене обладнання у сумі 2 222 430, 51 грн. Відповідач отримав вказану вимогу 28.10.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення. Проте відповідна вимога була залишена без відповіді та задоволення.

Проаналізувавши все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРЕНЕРЖИ ІМПЕКС» позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 222 430,51 грн. основного боргу за договором поставки №11-01/2019 від 31.01.2019 є такими, що відповідають дійсними обставинам справи та підлягають задоволенню.

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності до ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Так, у відповідності до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно, до пункту 6.2 Договору при не виконанні (не належному виконанні) платежів згідно зі строками, що зазначені у пункті 2.2. договору, покупець виплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% від не своєчасно сплаченої суми за кожен день затримки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ (ставка береться за період за який сплачується пеня) від не своєчасно (не належно) сплаченої суми, та не більше 5% від розміру такої несвоєчасної сплаченої суми. Нарахування пені здійснюється по день фактичного виконання зобов`язання, за порушення якого застосовується пеня, що передбачена цим пунктом.

Перевіривши розрахунки позивача та суду першої інстанції щодо пені, колегія суддів дійшла до висновку про наявність помилки, оскільки було неправильно встановлено період, за який необхідно нараховувати пеню. А саме по рахунку № 14 від 02.08.2019 пеня нараховувалася у період з 09.08.2019 по 18.11.2019, хоча мала нараховуватися у період з 10.08.2020 по 18.11.2019, а по рахунку № 21 від 25.09.2019 пеня нараховувалася у період з 29.09.2019 по 18.11.2019, хоча мала нараховуватися у період з 03.10.2019 по 18.11.2019.

Здійснивши власний розрахунок колегія суддів встановила, що загальна сума пені, яка підлягає задоволенню, становить 191 328,86 грн.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Слід зазначити, що виходячи з положень ст. 625 ЦК України, право кредитора на стягнення 3% річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право кредитора на стягнення 3% річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством.

Наразі слід зазначити, що згідно положень ЦК проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань. Так, розмір таких процентів річних може бути визначений сторонами в договорі. З огляду на те, що умовами спірного договору не встановлено іншого відсотку річних, відповідно сплаті підлягають саме 3% річних від простроченої суми за відповідний час прострочення грошового зобов`язання у гривневому вираженні.

Перевіривши розрахунки позивача та суду першої інстанції щодо 3% річних, колегія суддів дійшла до висновку про наявність помилки, оскільки було неправильно встановлено період за який необхідно нараховувати 3% річних. А саме по рахунку № 14 від 02.08.2019 3% річних нараховувалися у період з 09.08.2019 по 18.11.2019, хоча мали нараховуватися у період з 10.08.2020 по 18.11.2019, а по рахунку № 21 від 25.09.2019 3% річних нараховувалися у період з 29.09.2019 по 18.11.2019, хоча мали нараховуватися у період з 03.10.2019 по 18.11.2019.

Здійснивши власний розрахунок колегія суддів встановила, що загальна сума 3% річних які підлягають стягненню становить 17 533,10 грн.

Щодо посилань апелянта на те, що він заперечує проти недоплати за поставлене Обладнання за видатковою накладною №5 від 23.07.2019 в сумі 76 770,35 грн., оскільки платіж за зазначене Обладнання був виконаний Відповідачем з урахуванням коригування вартості Обладнання відповідно до п. 2.3. Договору. зокрема в момент здійснення платежу, то колегія суддів не приймає його до уваги з огляду на таке.

Пунктом 2.3. Договору встановлено можливість коригування сум до сплати виключно за кожним етапом згідно п. 2.2. цього Договору, яким передбачено попередню оплату по 50 % у два етапи. Будь-яку іншу форму оплати, окрім попередньої, в тому числі, по факту поставки товару, п. 2.2. Договору не містить.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що умовами п.2.3. Договору сторони передбачили можливість коригування саме грошових сум попередньої оплати, а не оплати після поставки товару.

Відповідно до п. 2.5. Договору перебачено, що Постачальник зобов`язаний після здійснення Покупцем повної оплати Обладнання надати Покупцю всі необхідні документи для коригування остаточної вартості Обладнання. Тобто, сторони Договору домовилися здійснювати коригування остаточної вартості обладнання тільки після здійснення Покупцем повної оплати Обладнання. Колегія суддів звертає увагу на умову повної оплати, а не часткової, для виникнення у Постачальника обов`язку передати Покупцю всі необхідні документи для коригування саме остаточної вартості Обладнання, й відповідно право у Покупця вимагати від іншої сторони Договору вказаного коригування виникає виключно після здійснення оплати вартості отриманого обладнання у повному обсязі.

Тобто Договір №11-01/2019 від 31.01.2019 передбачав коригування або на стадії попередньої оплати, або вже остаточне коригування після повної оплати обладнання. Будь-яке коригування на проміжних стадіях, поставленого, але не сплаченого в повному обсязі товару, Договір не передбачав.

Як було встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами у даній справі, повної оплати Обладнання відповідачем здійснено не було.

В той же час колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за умовами договору відповідач по оплаченим повністю рахункам вправі звернуться до позивача з вимогою щодо коригування остаточної вартості Обладнання із застосуванням курсу євро на момент фактичної сплати та повернення суми переплати у разі її виникнення, а у випадку відмови позивача у здійсненні відповідних дій також вправі звернутися з відповідним позовом до суду.

Доводи апелянта (покупця товару), що позивач (постачальник) здійснив поставку обладнання з порушенням встановленого Договором строку, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони суперечать дійсним обставинам справи.

Відповідно до п. 3.2. Договору, Постачальник зобов`язується поставити Обладнання протягом 24 (двадцять чотири) тижні від дати отримання попередньої оплати за п. 2.2.1. Договору (за умови виконання п.2.3.), але за умови, що у відведений Договором для поставки строк отримає попередню оплату за п. 2.2.2. Договору. Однак, така оплата не була отримана Постачальником у строк встановлений п. 2.2.2. Договору.

Відповідно до п. 3.3. Договору у разі, якщо Постачальник не отримає попередню оплату за п. 2.2.2. Договору (за умови виконання п.2.3.) у строк, що вказаний в цьому пункті в попередньому абзаці, Сторони погодили, що строк поставки збільшується пропорційно строку невиконання Покупцем грошового зобов`язання, або Сторонами узгоджується новий строк поставки в окремій Додатковій угоді. Як вбачається з матеріалів справи, таку Додаткову угоду не було укладено, а відповідно строк поставки збільшується пропорційно строку невиконання Покупцем грошового зобов`язання. Тобто позивач (постачальник) здійснив поставку обладнання без порушення встановленого Договором строку, який був продовжений пропорційно строку невиконання Покупцем грошового зобовязання щодо попередньої оплати 50% від загальної вартості Обладнання у розмірі 8 175 837,60 грн. - протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання повідомлення про готовність Обладнання до відвантаження зі складу Виробника, але у будь-якому разі до дати поставки, зазначеної Постачальником у повідомленні.

Інші доводи апелянта також ґрунтуються на необхідності перерахунку суми боргу за Обладнання та не беруться колегією суддів до уваги у зв`язку з їх безпідставністю.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 18.02.2020 підлягає зміні в частині розміру сум пені та 3 відсотків річних.

Висновки апеляційного господарського суду:

Стаття 277 ГПК України встановлює підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

1. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку висновки господарського суду щодо періоду прострочення оплати не відповідають дійсним обставинам у справі, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 18.02.2020 підлягає зміні в частині розміру сум пені та 3 відсотків річних.

Щодо розподілу судових витрат колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що судом апеляційної інстанції при здійснені перегляду рішення господарського суду першої інстанції рішення змінено в частині розміру сум пені та 3 відсотків річних та залишено без змін в іншій частині, а тому витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви підлягають корегуванню.

Що стосується судових витрат за розгляд апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, то судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги необхідно розподілити пропорційно задоволеним вимогам між сторонами спору.

Керуючись статтями 269-271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Одеської області від 18.02.2020 по справі № 916/3489/19 змінити.

Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду Одеської області від 18.02.2020 по справі № 916/3489/19 в наступній редакції:

« 1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕНЕРЖИ ІМПЕКС» (69013, м. Запоріжжя, вул. Базова, буд. 9, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» (65091, м. Одеса, вул. Південна, буд. 26, ) - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» (65091, м. Одеса, вул. Південна, буд. 26, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕНЕРЖИ ІМПЕКС» (69013, м. Запоріжжя, вул. Базова, буд. 9, ) основний борг в сумі 2 222 430,51 грн., пеню в сумі 191 328,86 грн., три відсотки річних в розмірі 17 533,10 грн. та судовий збір в сумі 36 469,40 грн.

3. В решті позовних вимог відмовити.»

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕНЕРЖИ ІМПЕКС» (69013, м. Запоріжжя, вул. Базова, буд. 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛПРОМПРОЕКТ» (65091, м. Одеса, вул. Південна, буд. 26, ) витрати на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 230,72 грн.

Зобов`язати Господарський суд Одеської області видати накази з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» щодо вимог до виконавчого документа.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.05.2020.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: В.В. Бєляновський

І.Г. Філінюк