РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.05.2020Справа № 910/3608/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Левченка, буд. 1; ідентифікаційний код 00191129)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815)

про стягнення 441 769, 46 грн.

без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця", в якому позивач просить суд стягнути з відповідача збитки, які виникли у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні в розмірі 441 769, 46 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

30.04.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та заява про продовження строку для подання відзиву.

05.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2020 поновлено Акціонерному товариству "Українська залізниця" процесуальний строк та прийнято до розгляду відзив на позовну заяву від 22.04.2020 (надходження до суду 30.04.2020).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Розглянувши подані до суду матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.07.2019 між Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (покупець) та BASIS Trade AG (продавець) був укладений контракт № BASIS-ILYICH 01-19 на поставку антрациту. Вантажовідправником є BASIS Trade AG.

Позивач вказує, що згідно договору перевезення, оформленого залізничною накладною № 40324840 від 26.09.2019 на адресу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (одержувач вантажу, графа "4" залізничної накладної) надійшов вантаж - антрацит марки АС (6-13), вантажовідправник (графа "1" накладної) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Шіппінг", який є експедитором з перевезення вантажів залізничним транспортом згідно договору № МШ 1-01/13 ЖД/180 від 01.01.2013 укладеного з Публічним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

Як про це зазначає позивач, на шляху прямування станцією Волноваха Донецької залізниці було перевірено кількість та масу вантажу у вагонах № 56059959, № 53081469, № 60357548, № 56589583, № 55531586, № 62613971, № 60728847, № 53528717 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу, з вагою, що зазначена в накладній № 40324840 від 26.09.2019, та складено комерційні акти, які свідчить про недостачу вантажу, про що в зазначеній накладній була зроблена відповідна відмітка.

Відтак, звертаючись до суду, позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що діями відповідача, який допустив незбереження перевезеного вантажу, Приватному акціонерному товариству "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" були заподіяні збитки у вигляді часткової втрати вантажу, внаслідок чого виникла необхідність звернення з позовом про стягнення завданих збитків в розмірі 441 769, 46 грн.

Із поданого відповідачем відзиву вбачається, що останній заперечує щодо задоволення позовних вимог вказуючи, що позивачем на підтвердження завданих збитків не надано належних доказів. Зокрема, як про це вказує відповідач позивачем не надано підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, статті 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Як передбачено приписами ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов`язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Положеннями частини п`ятої статті 307 Господарського Кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного Кодексу України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

За приписами ст. 307 Господарського кодексу України, ст. 8 Закону України "Про залізничний транспорт", розділу 1 Правил планування перевезень вантажів та ст. 17 Статуту залізниць України перевезення вантажів залізничним транспортом організовуються на договірних засадах.

Статтею 914 Цивільним кодексом України передбачена можливість перевізника і власника (володільця) вантажу в разі необхідності здійснення систематичних перевезень укласти довгостроковий договір.

Судом встановлено, що 14.02.2018 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" та Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" був укладений договір № 00039/ЦТЛ-2018 про надання послуг предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому, та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Підпунктом 2.3.2. п. 2.3. договору передбачено обов`язок перевізника приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації АС "МЕСПЛАН", доставляти вантаж до станції призначення та надавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів.

Згідно приписів ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 Господарського кодексу України відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Так, згідно ст. 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут залізниць України), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту залізниць України та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

За даними наявної в матеріалах справи накладної № 40324840 від 26.09.2019 підтверджується загальна маса нетто у кожному з вагонів, а саме: № 56059959 загальна маса нетто складає 66 650 кг, № 53081469 загальна маса нетто складає 66 350 кг, № 60357548 загальна маса нетто складає 66 750 кг, № 56589583 загальна маса нетто складає 67 100 кг, № 55531586 загальна маса нетто складає 66 400 кг, № 62613971 загальна маса нетто складає 68 200 кг, № 60728847 загальна маса нетто складає 66 350 кг, № 53528717 загальна маса нетто складає 67 000 кг.

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

За приписами п. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України, перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Аналогічні положення закріплені в ч. 2 ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" та в ст. 113 Статуту залізниць України.

Відповідно до статті 52 Статуту, встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Згідно статті 23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Згідно зі ст. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Відповідно до вимог ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт", яка кореспондується з вимогами ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Так, як про це вказує позивач, та що у свою чергу встановлено судом, 02.10.2019 на підставі попутного акту загальної форми № 37172 від 01.10.2019 на станції Волноваха Донецької залізниці було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні № 56059959 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу з вагою, що зазначена в накладній № 40324840 від 26.09.2019 та складено комерційний акт, який свідчить про недостачу вантажу, про що в зазначеній накладній була зроблена відповідна відмітка.

В комерційному акті № 485002/1186 від 02.10.2019 вказано, що за документом значиться: вантаж антрацит, навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 22 400 кг, нетто - 66 650 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 74 100 кг, тара - 22 400 кг, нетто - 51 700 кг, що менше документа на 14 950 кг.

При комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 200-300 мм, розрівняно. Поверхню вантажу марковано вапном. За рухом потягу, над 1-7 люками є виїмка розміром на всю довжину вагону х на всю ширину вагону х 700 мм в глибину вагону, що відповідає акту загальної форми № 37172 від 01.10.2019 станції Волноваха Донецької залізниці вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

02.10.2019 на підставі попутного акту загальної форми № 37173 від 01.10.2019 на станції Волноваха Донецької залізниці було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні № 53081469 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу з вагою, що зазначена в накладній № 40324840 від 26.09.2019, та складено комерційний акт, який свідчить про недостачу вантажу, про що в зазначеній накладній була зроблена відповідна відмітка.

В комерційному акті № 485002/1187 від 02.10.2019 вказано, що за документом значиться: вантаж антрацит, навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 23 600 кг, нетто - 66 350 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 73 700 кг, тара - 23 600 кг, нетто - 50 100 кг, що менше документа на 16 250 кг.

При комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 200-300 мм, розрівняно. Поверхню вантажу марковано вапном. За рухом потягу, над 1-7 люками є виїмка розміром на всю довжину вагону х на всю ширину вагону х 700 мм в глибину вагону, що відповідає акту загальної форми № 37173 від 01.10.2019 станції Волноваха Донецької залізниці вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

02.10.2019 на підставі попутного акту загальної форми № 37174 від 01.10.2019 на станції Волноваха Донецької залізниці було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні № 60357548 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу з вагою, що зазначена в накладній № 40324840 від 26.09.2019, та складено комерційний акт, який свідчить про недостачу вантажу, про що в зазначеній накладній була зроблена відповідна відмітка.

В комерційному акті № 485002/1188 від 02.10.2019 вказано, що за документом значиться: вантаж антрацит, навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 23 500 кг, нетто - 66 750 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 66 700 кг, тара - 23 500 кг, нетто - 43 200 кг, що менше документа на 23 550 кг.

При комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 200-300 мм, розрівняно. Поверхню вантажу марковано вапном. За рухом потягу, над 1-7 люками є виїмка розміром на всю довжину вагону х на всю ширину вагону х 700 мм в глибину вагону, що відповідає акту загальної форми № 37174 від 01.10.2019 станції Волноваха Донецької залізниці вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

02.10.2019 на підставі попутного акту загальної форми № 37175 від 01.10.2019 на станції Волноваха Донецької залізниці було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні № 56589583 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу з вагою, що зазначена в накладній № 40324840 від 26.09.2019, та складено комерційний акт, який свідчить про недостачу вантажу, про що в зазначеній накладній була зроблена відповідна відмітка.

В комерційному акті № 485002/1189 від 02.10.2019 вказано, що за документом значиться: вантаж антрацит, навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 24 500 кг, нетто - 67 100 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 74 900 кг, тара - 24 500 кг, нетто - 50 400 кг, що менше документа на 16 700 кг.

При комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 200-300 мм, розрівняно. Поверхню вантажу марковано вапном. За рухом потягу, над 1-7 люками є виїмка розміром на всю довжину вагону х на всю ширину вагону х 700 мм в глибину вагону, що відповідає акту загальної форми № 37175 від 01.10.2019 на станції Волноваха Донецької залізниці. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

02.10.2019 на підставі попутних актів загальної форми № 1639 від 27.09.2019 на станції Апостолове Придніпровської залізниці, № 37176 від 01.10.2019 на станції Волноваха Донецької залізниці було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні № 55531586 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу з вагою, що зазначена в накладній № 40324840 від 26.09.2019, та складено комерційний акт, який свідчить про недостачу вантажу, про що в зазначеній накладній була зроблена відповідна відмітка.

В комерційному акті № 485002/1190 від 02.10.2019 вказано, що за документом значиться: вантаж антрацит, навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 23 700 кг, нетто - 66 400 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 84 100 кг, тара - 23 700 кг, нетто - 60 400 кг, що менше документа на 6 000 кг.

При комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 200-300 мм, розрівняно. Поверхню вантажу марковано вапном. За рухом потягу, над 1-3 люками є виїмка розміром 3500 мм х на всю ширину вагону х 300 мм в глибину вагону, що відповідає акту загальної форми № 37176 від 01.10.2019 станції Волноваха Донецької залізниці. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

02.10.2019 на підставі попутного акту загальної форми № 37179 від 01.10.2019 станції Волноваха Донецької залізниці було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні № 62613971 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу, з вагою, що зазначена в накладній № 40324840 від 26.09.2019, та складено комерційний акт, який свідчить про недостачу вантажу, про що в зазначеній накладній була зроблена відповідна відмітка.

В комерційному акті № 485002/1191 від 02.10.2019 вказано, що за документом значиться: вантаж антрацит, навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 23 700 кг, нетто - 68 200 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 81 800 кг, тара - 23 700 кг, нетто - 58 100 кг, що менше документа на 10 100 кг.

При комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 300 мм, розрівняно. Поверхню вантажу марковано вапном. За рухом потягу, над 1-7 люками є виїмка розміром на всю довжину вагону х від 2500 мм - на всю ширину вагону х 1000 мм в глибину вагону, що відповідає акту загальної форми № 37179 від 01.10.2019 станції Волноваха Донецької залізниці. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

02.10.2019 на підставі попутного акту загальної форми № 37180 від 01.10.2019 станції Волноваха Донецької залізниці було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні № 60728847 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу, з вагою, що зазначена в накладній № 40324840 від 26.09.2019, та складено комерційний акт, який свідчить про недостачу вантажу, про що в зазначеній накладній була зроблена відповідна відмітка.

В комерційному акті № 485002/1192 від 02.10.2019 вказано, що за документом значиться: вантаж антрацит, навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 23 500 кг, нетто - 66 350 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 75 200 кг, тара - 23 500 кг, нетто - 51 700 кг, що менше документа на 14 650 кг.

При комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 500 мм, розрівняно. Поверхню вантажу марковано вапном. За рухом потягу, праворуч, над 1-5 люками є виїмка розміром 7500 мм х 2500 мм х 500 мм в глибину вагону, що відповідає акту загальної форми № 37180 від 01.10.20019 станції Волноваха Донецької залізниці. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

02.10.2019 на підставі попутного акту загальної форми № 37181 від 01.10.19 на станції Волноваха Донецької залізниці було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні № 53528717 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу, з вагою, що зазначена в накладній №40324840 від 26.09.2019, та складено комерційний акт, який свідчить про недостачу вантажу, про що в зазначеній накладній була зроблена відповідна відмітка.

В комерційному акті № 485002/1193 від 02.10.2019 вказано, що за документом значиться: вантаж антрацит, навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 22 000 кг, нетто - 67 000 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 72 000 кг, тара - 22 000 кг, нетто - 50 000 кг, що менше документа на 17 000 кг.

При комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 300 мм, розрівняно. Поверхню вантажу марковано вапном. За рухом потягу, над 3-7 люками є виїмка розміром 5000 мм х на всю ширину вагону х 1000 мм в глибину вагону, що відповідає акту загальної форми № 37181 від 01.10.2019 станції Волноваха Донецької залізниці. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає.

Отже, судом встановлено, що у доданих позивачем до позовної заяви комерційних актах зазначені обставини, що вказують на факт втрати (недостачі) вантажу, який був прийнятий перевізником до перевезення у кількості згідно накладної.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно із ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить для мінерального палива до якого відносить антрацит, який зазначений у накладній 1% маси, зазначеної в перевізних документах.

Для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки, норми недостачі або надлишк маси вантажів розраховуються від маси нетто.

У зв`язку з чим, позивачем відповідна нестача розрахована наступним чином:

- Вартість нестачі у вагоні № 56059959 становить:

Вартість 1 тони вантажу згідно рахунку (інвойсу) вантажовідправника BASIS Trade AG № 1409-1 від 14.09.2019 складає 146,36 ЕВРО.

Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого НБУ станом на 25.02.2020, офіційний курс ЕВРО до гривні складає 26,5109 грн.

Вартість однієї тони вантажу в національній валюті складає 3 880,14 грн. (146,36 ЕВРО * 26,5109 грн. = 3 880,14 грн.).

Згідно комерційного акту № 485002/1186 від 02.10.2019 недостача склала 14 950 кг.

Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 1% (від маси нетто 66,650 т):

66650 кг * 1% = 666,5 кг

Таким чином, кількість фактичної недостачі складає:

14 950 кг - 666,5 кг = 14 283,5 кг (14,284 т)

Отже, сума втраченого вантажу в вагоні № 56059959 складає:

14,284 т * 3 880,14 грн. = 55 423,92 грн.

- Вартість нестачі у вагоні № 53081469 становить:

Вартість 1 тони вантажу згідно рахунку (інвойсу) вантажовідправника BASIS Trade AG № 1409-1 від 14.09.2019 складає 146,36 ЕВРО.

Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого НБУ станом на 25.02.2020, офіційний курс ЕВРО до гривні складає 26,5109 грн.

Вартість однієї тони вантажу в національній валюті складає 3 880,14 грн. (146,36 ЕВРО * 26,5109 грн. = 3 880,14 грн.).

Згідно комерційного акту № 485002/1187 від 02.10.2019 недостача склала 16 250 кг.

Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 1% (від маси нетто 66,350 т):

66350 кг * 1% = 663,5 кг

Таким чином, кількість фактичної недостачі складає:

16 250 кг - 663,5 кг = 15 586,5 кг (15,587 т)

Отже, сума втраченого вантажу в вагоні № 53081469 складає:

15,587 т * 3 880,14 грн. = 60 479,74 грн.

- Вартість нестачі у вагоні № 60357548 становить:

Вартість 1 тони вантажу згідно рахунку (інвойсу) вантажовідправника BASIS Trade AG № 1409-1 від 14.09.2019 складає 146,36 ЕВРО.

Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого НБУ станом на 25.02.2020, офіційний курс ЕВРО до гривні складає 26,5109 грн.

Вартість однієї тони вантажу в національній валюті складає 3 880,14 грн. (146,36 ЕВРО * 26,5109 грн. = 3 880,14 грн.).

Згідно комерційного акту № 485002/1188 від 02.10.2019 недостача склала 23 550 кг.

Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 1% (від маси нетто 66,750 т):

66750 кг * 1% = 667,5 кг

Таким чином, кількість фактичної недостачі складає:

23 550 кг - 667,5 кг = 22 882,5 кг (22,883 т)

Отже, сума втраченого вантажу в вагоні №60357548 складає;

22,883 т * 3 880,14 грн. = 88 789,24 грн.

- Вартість нестачі у вагоні № 56589583 становить:

Вартість 1 тони вантажу згідно рахунку (інвойсу) вантажовідправника BASIS Trade AG № 1409-1 від 14.09.2019 складає 146,36 ЕВРО.

Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого НБУ станом на 25.02.2020, офіційний курс ЕВРО до гривні складає 26,5109 грн.

Вартість однієї тони вантажу в національній валюті складає 3 880,14 грн. (146,36 ЕВРО * 26,5109 грн. = 3 880,14 грн.).

Згідно комерційного акту № 485002/1189 від 02.10.2019 недостача склала 16 700 кг.

Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 1% (від маси нетто 67,100 т):

67100 кг* 1% = 671,0 кг

Таким чином, кількість фактичної недостачі складає:

16 700 кг - 671,0 кг = 16 029 кг (16,029 т)

Отже, сума втраченого вантажу в вагоні № 56589583 складає:

16,029 т * 3 880,14 грн. = 62 194,76 грн.

- Вартість нестачі у вагоні № 55531586 становить:

Вартість 1 тони вантажу згідно рахунку (інвойсу) вантажовідправника BASIS Trade AG № 1409-1 від 14.09.2019 складає 146,36 ЕВРО.

Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого НБУ станом на 25.02.2020, офіційний курс ЕВРО до гривні складає 26,5109 грн.

Вартість однієї тони вантажу в національній валюті складає 3 880,14 грн. (146,36 ЕВРО * 26,5109 грн. = 3 880,14 грн.).

Згідно комерційного акту № 485002/1190 від 02.10.2019 недостача склала 6 000 кг.

Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 1% (від маси нетто 66,400 т):

66400 кг * 1% = 664,0 кг

Таким чином, кількість фактичної недостачі складає:

6 000 кг - 664,0 кг = 5 336 кг (5,336 т)

Отже, сума втраченого вантажу в вагоні № 55531586 складає:

5,336 т * 3 880,14 грн. = 20 704,43 грн.

- Вартість нестачі у вагоні № 62613971 становить:

Вартість 1 тони вантажу згідно рахунку (інвойсу) вантажовідправника BASIS Trade AG № 1409-1 від 14.09.2019 складає 146,36 ЕВРО.

Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого НБУ станом на 25.02.2020, офіційний курс ЕВРО до гривні складає 26,5109 грн.

Вартість однієї тони вантажу в національній валюті складає 3 880,14 грн. (146,36 ЕВРО * 26,5109 грн. = 3 880,14 грн.).

Згідно комерційного акту № 485002/1191 від 02.10.2019 недостача склала 10 100 кг.

Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нет становить 1% (від маси нетто 68,200 т):

68200 кг * 1% = 682,0 кг

Таким чином, кількість фактичної недостачі складає:

10 100 кг-682,0 кг = 9 418 кг (9,418 т)

Отже, сума втраченого вантажу в вагоні №62613971 складає:

9,418 т * 3 880,14 грн. = 36 543,16 грн.

- Вартість нестачі у вагоні № 60728847 становить:

Вартість 1 тони вантажу згідно рахунку (інвойсу) вантажовідправника BASIS Trade AG №1409-1 від 14.09.2019 складає 146,36 ЕВРО.

Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого НБУ станом на 25.02.2020, офіційний курс ЕВРО до гривні складає 26,5109 грн.

Вартість однієї тони вантажу в національній валюті складає 3 880,14 грн. (146,36 ЕВРО * 26,5109 грн. = 3 880,14 гри.).

Згідно комерційного акту № 485002/1192 від 02.10.2019 недостача склала 14 650 кг.

Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 1% (від маси нетто 66,350 т):

66350 кг * 1% = 663,5 кг

Таким чином, кількість фактичної недостачі складає:

14 650 кг - 663,5 кг = 13 986,5 кг (13,987 т)

Отже, сума втраченого вантажу в вагоні №60728847 складає:

13,987 т * 3 880,14 грн. = 54 271,52 грн.

- Вартість нестачі у вагоні № 53528717 становить:

Вартість 1 тони вантажу згідно рахунку (інвойсу) вантажовідправника BASIS Trade AG № 1409-1 від 14.09.2019 складає 146,36 ЕВРО.

Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого НБУ станом на 25.02.2020, офіційний курс ЕВРО до гривні складає 26,5109 грн.

Вартість однієї тони вантажу в національній валюті складає 3 880,14 грн. (146,36 ЕВРО * 26,5109 грн. = 3 880,14 грн.).

Згідно комерційного акту № 485002/1193 від 02.10.2019 недостача склала 17 000 кг

Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 1% (від маси нетто 67,000 т):

67000 кг * 1% = 670,0 кг

Таким чином, кількість фактичної недостачі складає:

17 000 кг-670,0 кг = 16 330 кг (16,330 т)

Отже, сума втраченого вантажу в вагоні №53528717 складає:

16,330 т * 3 880,14 грн. = 63 362,69 грн.

Таким чином, загальний розмір недостачі (вартість втраченого вантажу) складає: 55 423,92 + 60 479,74 + 88 789,24 + 62 194,76 + 20 704,43 + 36 543,16 + 54 271,52 + 63 362,69 = 441 769, 46 грн.

Стосовно тверджень відповідача щодо того, що позивачем на підтвердження завданих збитків не надано належних доказів, зокрема, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної, то суд вказує наступне.

Відповідно до п. 2.7. Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України № 04-5/255 від 29.09.2008 згідно зі статтями 924 Цивільного кодексу України, 314 Господарського кодексу України та статтями 114, 115 Статуту залізниць України, залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії додаткової накладної. Вартість вантажу, що перевозиться з оголошеною вартістю, визначається у такому ж порядку (п. 4 Правил перевезення вантажів з оголошеною вартістю).

Судом встановлено, що до позовної заяви позивачем було надано копію виставленого продавцем (BASIS Trade AG) рахунку № 1409-1 від 14.09.2019 на загальну суму 1628 964,84 ЕВРО, яка була сплачена позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № від 25.10.2019.

У зв`язку з чим, суд вказує, що твердження відповідача щодо відсутності належних доказів, що б підтверджували завдання збитків не відповідають дійсності та ніяким чином не спростовують доводи позивача.

Статтею 131 Статуту залізниць України передбачено, що претензії, що виникли з приводу перевезення вантажів, заявляються залізниці призначення вантажу. Відповідно до положень статті 130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі нестачі вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Частиною 1 статті 127 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, прострочення відбулися не з її вини.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Судом враховано, що згідно зі ст. 623 Цивільного кодексу України для застосування таких правових наслідків порушення зобов`язань як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення, звільняє боржника від відповідальності (виключає його відповідальність).

Отже, з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме, протиправної поведінки відповідача, що виявилась у незбереженні вантажу, що перевозився у вагонах № 56059959, № 53081469, № 60357548, № 56589583, № 55531586, № 62613971, № 60728847, № 53528717, настання негативних наслідків такої поведінки (збитків) - недостача вантажу на загальну суму 441 769, 46 грн та відповідно причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та завданими збитками.

Так, перевіривши правильність здійсненого позивачем нарахування завданих збитків (вартості недостачі вантажу у вагонах № 56059959, № 53081469, № 60357548, № 56589583, № 55531586, № 62613971, № 60728847, № 53528717) судом встановлено, що останній нараховано згідно норм чинного законодавства та відповідно є обґрунтованим.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, оскільки при перевезенні вантажу у вагонах № 56059959, № 53081469, № 60357548, № 56589583, № 55531586, № 62613971, № 60728847, № 53528717 залізницею не було дотримано вимог щодо збереження вантажу, прийнятого до перевезення, у зв`язку з чим наявна недостача вантажу на суму 441 769, 46 грн у вказаних вагонах та відповідно не надано доказів, які б у своїй сукупності дали б змогу дійти протилежного висновку, щодо відсутності завданих збитків, в той час, як позивачем підтверджено належними та допустимими засобами доказування понесення таких збитків, то за таких підстав суд дійшов висновку про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь позивача збитків в розмірі 441 769, 46 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача витрати по сплаті професійної правничої допомоги (адвоката) в розмірі 5 994, 19 грн.

Так, відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Виходячи з аналізу ст. 126 Господарського процесуального кодексу України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2020 в справі № 910/3442/18.

У ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно з ч. 5 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що позивачем додано до позовної заяви договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 845 від 30.03.2018 укладений між Адвокатським об`єднанням "Всеукраїнська адвокатська допомога" та Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" та додаткову угоду до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 26 від 09.12.2019, а також копію свідоцтва про право на зайнятість адвокатською діяльністю гр. Щербакової Н.В. серія ДН № 4916 .

Водночас, суд вказує, що будь яких доказів понесення позивачем витрат в сумі 5 994, 19 грн на професійну правничу допомогу, як до позовної заяви, так і під час розгляду справи надано не було.

Таким чином, оскільки позивачем не подано докази понесення ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката у строк, встановлений законом, - разом із позовною заявою, будь яких інших доказів, що б свідчили про понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 994, 19 грн в матеріалах справи не міститься, то за таких підстав, суд дійшов висновку відмовити позивачу у покладенні його витрат на професійну правничу допомогу адвоката на відповідача.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" - задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Левченка, буд. 1; ідентифікаційний код 00191129) збитки в розмірі 441 769 (чотириста сорок одну тисячу сімсот шістдесят дев`ять) грн 46 коп. та витраті по сплаті судового в розмірі 6 626 (шість тисяч шістсот двадцять шість) грн 54 коп.

3. У задоволенні стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 18.05.2020

Суддя Д.О. Баранов