ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2020 р. Справа №909/1143/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Скрипчук О.С.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Кишенюк Н.

сторони та третя особа в судове засідання не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради б/н, б/д (вх.ЗАГС № 01-05/512/20 від 05.02.2020)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.01.2020 (суддя Фанда О.М., повний текст складено 16.01.2020, м. Івано-Франківськ)

у справі № 909/1143/19

за позовом Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рона ІФ", м. Івано-Франківськ,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ, 76004,

про визнання укладеним договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста в редакції позивача шляхом знесення самочинно збудованого об`єкта

ВСТАНОВИВ:

Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до ТОВ "Рона ІФ" про визнання укладеним договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська в редакції позивача.

Позовні вимоги обгрунтовані відсутністю згоди відповідача на укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста та необхідність укладення зазначеного договору в судовому порядку.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09.01.2020 у справі №909/1143/19 в позові відмовлено. Стягнено з ТОВ "Рона ІФ" на користь Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921,00грн.

Рішення суду мотивовано тим, що 01.01.2020 набули чинності норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", які скасовують ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та відповідно із скасуванням ст.40 Закону Положення про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста не відповідає нормам вказаного Закону.

Фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подано апеляційну скаргу б/н, б/д (Вх.ЗАГС № 01-05/512/20 від 05.02.2020, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.01.2020, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Визнати укладеним договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська між виконавчим комітетом Івана-Франківської міської ради, фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та ТОВ Рона ІФ в редакції фінансового управління, посилаючись на те, що рішення суду прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповно досліджено докази у справі. Зокрема, скаржник зазначає, що обов`язок укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста та його сплати був встановлений імперативною нормою закону, прийнятого на основі Конституції України та відповідно до її положень, не є мірою відповідальності.

На думку скаржника, обов`язок укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста настає з моменту наміру забудови земельної ділянки, а отримавши містобудівні умови та обмеження на проектування об`єкта будівництва від 29.08.2018 за №139-31.2.1-01 «Індивідуальний житловий будинок на вул.. Галицькій, 54» товариство підтвердило намір забудови земельної ділянки.

Скаржник вважає, що при винесенні рішення суд повинен був керуватися Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а не Законом України «Про внесення змін до деяких законовчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні».

ТОВ "Рона ІФ" відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи № 909/1143/19 на 10.03.2020 колегією суддів у складі головуючого судді Галушко Н.А., суддів Скрипчук О.С. та Орищин Г.В..

10.03.2020 судове засідання не відбулося у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Галушко Н.А. (з 02.03.2020 по 12.03.2020) та судове засідання призначено на 31.03.2020.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020, на виконання актів органів державної влади, задля дотримання карантинного режиму та недопущення поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, у зв`язку з запровадженням карантину, з метою повного та всестороннього дослідження усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, вирішено судове засідання призначене ухвалою суду від 13.03.2020 на 31.03.2020 здійснити поза межами процесуального строку, визначеного ст.273 ГПК України та провести 12.05.2020..

Представники стооін в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомилили, хоча належним чином був повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки рішення суду в апеляційному порядку за відсутності представників сторін та третьої особи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, Західний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 24.10.2018 Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернулось з листом №415/16.5-15/18в до ТОВ "Рона ІФ", як замовника будівництва індивідуального житлового будинку на вул. Галицька, 54 у місті Івано-Франківську з пропозицією (офертою) укласти договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, надавши проект такого договору з додатком - Розрахунок розміру пайової участі, складеного відповідно до Положення "Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста" (а.с.19).

На вказану вище пропозицію позивач відповіді не отримав, що зумовило останнього звернутися за захистом порушеного права до суду.

Предметом позову є матеріально правова вимога про спонукання до укладення договору.

Згідно зі ст. 143 Конституції України органи місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про архітектурну діяльність" для створення об`єкта архітектури виконується комплекс робіт, який включає, зокрема, підготовку містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки у випадках і порядку, передбачених законодавством; будівництво (нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт) та знесення об`єкта архітектури.

Відповідно до ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції чинній на момент звернення з позовом до суду) замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Статтею 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що замовником є фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

В ч. 1 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Тобто органам місцевого самоврядування надано право конкретизувати норми Закону і самостійно встановити, зокрема, порядок залучення коштів, в тому числі і порядок укладення договору про пайову участь.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Івано-Франківської міської ради від 18.10.2014 №1231-38 на виконання Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" затверджено Положення "Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста" (надалі "Положення").

В Положення внесені зміни відповідно до рішення Івано-Франківської міської ради від 28.01.2016 № 26-3 ('http://www.namvk.if.ua/dt/30471/).

Положення містить розділ 4 "Порядок укладення договорів про пайову участь при здійснені будівництва (реконструкції) об`єктів містобудування різного функціонального призначення" та розділ 7 "Порядок та умови укладання договору".

З 01.01.2020 набули чинності норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", які скасовують ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та відповідно із скасуванням ст.40 Закону Положення про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста не відповідає нормам вказаного Закону.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Отже, до цивільних відносин, які виникли раніше, новий акт цивільного законодавства застосовується стосовно прав та обовґязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Як випливає з ч. 3 ст. 5 ЦК України, для цього необхідне додержання трьох умов: 1) відносини належать до сфери цивільно-правового регулювання; 2) акт, що регулював їх, утратив чинність; 3) права і обовґязки по цих відносинах виникають і після набрання чинності новим актом цивільного законодавства.

Якщо акт цивільного законодавства, що регулював цивільні відносини, втратив чинність, новий нормативно-правовий акт з моменту набрання ним чинності застосовується до юридичних фактів цивільного права та породжуваних ними цивільних прав і обов`язків.

Згідно прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" № 132-IX від 20.09.2019, що набрав законної сили з 01.01.2020, встановлено, що договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

Розділом II "Прикінцеві та перехідні положення" визначено порядок залучення замовників будівництва у створенні і розвитку інфраструктури населеного пункту на 2020 рік.

Відповідно до п.п.3 п.2 Прикінцевих та перехідних положень замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" органам, що здійснюють управління у сфері містобудівної діяльності, архітектурно-будівельного контролю та нагляду, забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, матеріальних або нематеріальних активів, у тому числі здійснення будівництва об`єктів.

За наведених обставин,судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем належними доказами не підтверджено, що відповідач, відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" № 132-IX від 20.09.2019, що набрав законної сили 01.01.2020, станом на момент прийняття рішення у справі, розпочав будівництво об`єкта, отримав дозвільні документи на початок будівництва.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Скаржником не надано суду належних та допустимих доказів в обгрунтування доводів, викладених в апеляційній скарзі.

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає.

Щодо судових витрат судова колегія зазначає, що відповідно до п.2 ч.4 ст. 129 ГПК України, у разі відмови в позові інші судові витрати (в спірному випадку витрати позивача на професійну правничу допомогу), пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

За наведених обставин, зокрема у зв`язку із відмовою в задоволенні позову, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 200,00грн понесені позивачем залишаються за позивачем.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1.Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.01.2020 у справі №909/1143/19 залишити без змін, апеляційну скаргу Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради б/н, б/д (вх.ЗАГС № 01-05/512/20 від 05.02.2020)- без задоволення.

2.Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 22.05.2020.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Скрипчук О.С.

суддя Орищин Г.В.