ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року

м. Київ

Справа № 920/490/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Хахуди О.В.,

представників учасників справи:

позивача - приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма "Соснівська"- Галяна В.М.,

відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" - Бонтлаба В.В.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" (далі - Товариство)

на рішення господарського суду Сумської області від 16.04.2019

(головуючий - Спиридонова Н.О., судді: Коваленко О.В. і Резніченко О.Ю.) та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020

(головуючий - Євсіков О.О., судді: Агрикова О.В. і Чорногуз М.Г.)

у справі № 920/490/18

за позовом приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма "Соснівська" (далі - Агрофірма)

до Товариства

про стягнення 1 003 200,66 грн.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано про стягнення суми 1 003 200,66 грн. у зв`язку з недопоставкою товару за договором поставки товару від 15.02.2018 № 19 (далі - Договір).

2. Позов обґрунтовано невиконанням відповідачем своїх зобов`язань згідно з усною домовленістю, досягнутою сторонами у лютому 2018 року, щодо поставки товару, а саме насіння кукурудзи ЄС Кубус - 165 мішків 2017 року врожаю та насіння кукурудзи ЄС Москіто - 165 мішків 2017 року врожаю.

Короткий зміст попередніх судових рішень зі справи

3. Рішенням господарського суду Сумської області від 16.04.2019: позов задоволено; стягнуто з Товариства на користь Агрофірми кошти в сумі 1 003 200,66 грн. за недопоставлений за Договором товар й витрати зі сплати судового збору в сумі 15 048,01 грн.

4. Рішення мотивовано обґрунтованістю розрахунків позивача на отримання товару (насіння кукурудзи) та неналежністю виконання відповідачем своїх зобов`язань з поставки даного товару.

5. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2019 зазначене рішення місцевого господарського суду скасовано, ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено, стягнуто з Агрофірми на користь Товариства 22 572, 02 грн. судового збору.

6. Постановою Верховного Суду від 28.11.2019: частково задоволено касаційну скаргу Агрофірми; постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2019 в даній справі скасовано; справу направлено на новий апеляційний розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

7. Зазначену постанову Верховного Суду мотивовано розглядом апеляційним господарським судом справи за відсутності учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання.

8. За результатами нового розгляду справи постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020: апеляційну скаргу Товариства залишено без задоволення; рішення господарського суду Сумської області від 16.04.2019 у цій справі змінено з викладенням пункту 2 його резолютивної частини в такій редакції: 2. "Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" (вул. Металургів, буд. 17, м. Суми, 40004, ідентифікаційний код 38397547) на користь Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма "Соснівська" (вул. Бондаря, буд. 37, с. Соснівка, Конотопський район, Сумська область, 41662, ідентифікаційний код 30490415) грошові кошти в сумі 1.003.200,66 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 15.048,01 грн."

9. Зазначену постанову Північного апеляційного господарського суду мотивовано правильністю висновку місцевого господарського суду про правомірність та обґрунтованість позовних вимог про повернення коштів у сумі 1 003 200,66 грн.; водночас місцевий господарський суд, на думку апеляційної інстанції, помилково зазначив у резолютивній частині свого рішення про те, що кошти у згаданій сумі підлягають стягненню за Договором (оскільки останній не відбувся).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10. Зазначаючи про свою незгоду з оскаржуваними рішеннями зі справи, Товариство просить відповідні рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, витрати зі сплати судового збору покласти на Агрофірму.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

11. Судами попередніх інстанцій допущено неправильне застосування норм матеріального права, зокрема, та не обмежуючись, статей 202-206, 218, 526, 662-665, 690, 692, 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України), Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і порушення норм процесуального права, зокрема, та не обмежуючись, статей 5, 13, 74-77, 86, 238 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

12. Висновки попередніх судових інстанцій не відповідають й сталій судовій практиці у вирішенні аналогічного роду спорів.

Доводи іншого учасника справи

13. У відзиві на касаційну скаргу Агрофірма заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх необґрунтованість, "надуманість", невідповідність дійсності і вимогам чинного законодавства і законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, й просить залишити останню без змін, а скаргу - без задоволення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. У лютому 2018 року Товариством і Агрофірмою було досягнуто усної домовленості щодо поставки товару.

Як стверджує Агрофірма, вона замовила насіння кукурудзи врожаю 2017 року: ЕС Астероїд у кількості 185 мішків; ЕС Конкорд - 165 мішків; ЕС Кубус - 165 мішків та ЕС Москіто - 165 мішків на загальну суму 2 156 802,06 грн.

15. 23.02.2018 Товариство виставило Агрофірмі рахунок № 51 на оплату товару - насіння кукурудзи: ЕС Астероїд - 185 мішків; ЕС Конкорд - 165 мішків; ЄС Кубус - 165 мішків та ЕС Москіто - 165 мішків.

Будь-яких інших даних щодо номенклатури й асортименту товару, в т.ч. року врожаю зерна, цей рахунок не містив. Водночас він містив посилання на Договір.

16. У свою чергу, Агрофірма платіжним дорученням від 23.02.2018 № 612 перерахувала Товариству кошти в сумі 2 156 802,06 грн. з призначенням платежу: "Згідно рахунку № 51 від 23.02.2018".

17. 03.04.2018 Товариство поставило Агрофірмі товар - насіння кукурудзи: 1) ЕС Астероїд 2017 року врожаю - 185 мішків; 2) ЕС Конкорд 2017 року врожаю - 165 мішків; 3) ЕС Кубус 2015 року врожаю - 165 мішків; 4) ЕС Москіто 2016 року врожаю - 165 мішків; замість товару: 1) насіння кукурудзи ЕС Астероїд 2017 року врожаю - 185 мішків; 2) насіння кукурудзи ЕС Конкорд 2017 року врожаю - 165 мішків; 3) насіння кукурудзи ЕС Кубус 2017 року врожаю - 165 мішків; 4) насіння кукурудзи ЕС Москіто 2017 року врожаю - 165 мішків.

Поставку товару здійснено автотранспортом.

18. Разом з товаром Товариство надало Агрофірмі на підпис Договір, рахунок від 23.02.2019 № 51, видаткову накладну та товарно-транспортну накладну.

Згадані рахунок і видаткова накладна підписані з боку відповідача бухгалтером Головко Л.О.

19. Того ж дня, 03.04.2018, позивач склав акт невідповідності насіння кукурудзи, поставленої відповідачем, який представники відповідача відмовилися підписувати, про що в акті зроблено відповідне застереження.

20. Листом від 03.04.2018 позивач просив відповідача терміново повернути кошти за насіння кукурудзи ЕС Кубус 2015 року врожаю (замовлялося насіння врожаю 2017 року) та насіння кукурудзи ЕС Москіто 2016 року врожаю (замовлялося насіння 2017 року врожаю). Також у цьому листі позивач повідомив, що після повернення коштів буде відпущена автомашина з насінням кукурудзи врожаю 2015 та 2016 років. Вказаний лист направлений відповідачу 04.04.2018 та отриманий 10.04.2018 його представником - бухгалтером Головко Л.О., що підтверджується відповідними доказами.

21. У відповідь на цей лист (пункт 20 даної постанови) відповідач надіслав позивачу листа від 10.04.2018, в якому вимагав від позивача підписати Договір, рахунок від 23.02.2018 №51 і видаткову накладну, додані до цього листа, та повернути утримуваний автомобіль.

Зазначених дій позивач не вчинив. Позивач листом від 10.04.2018 втретє просив відповідача терміново повернути кошти за насіння кукурудзи врожаю 2015 та 2016 років і забрати автомашину (з причепом). Цей лист направлений відповідачу 10.04.2018 і отриманий 03.05.2018 його представником - бухгалтером Головко Л.О., що підтверджується відповідними доказами.

22. Крім того, Агрофірма відповідно до частини четвертої статті 181 ГК України склала протокол розбіжностей до Договору (про що зробила застереження в Договорі) та 18.04.2018 надіслала на адресу відповідача два примірники цього протоколу разом з підписаним нею Договором.

08.05.2018 позивач повторно направив на адресу відповідача копію Договору та копію протоколу розбіжностей до нього, а також листа від тієї ж дати з вимогою терміново повернути кошти за насіння кукурудзи та забрати автомобіль.

23. У квітні 2018 року Агрофірма звернулася до слідчого органу із заявою про вчинення Товариством злочину і 06.04.2018 слідчим відділом Конотопського ВП ГУНП в Сумській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом шахрайських дій Товариства.

24. Посилаючись на невиконання Товариством зобов`язання з поставки насіння кукурудзи ЕС Кубус у кількості 165 мішків урожаю 2017 року та насіння кукурудзи ЕС Москіто у кількості 165 мішків урожаю 2017 року, а також на відмову від укладення Договору (з доданим до нього протоколом розбіжностей) та на неповернення коштів за непоставлений товар, позивач просить стягнути з відповідача суму вартості кукурудзи ЕС Кубус та ЕС Москіто урожаю 2017 року в розмірі 1 003 200,66 грн.

25. Відповідач відмовився узгоджувати Договір з доданим до останнього позивачем протоколом розбіжностей, не розглянув ці документи, не вжив заходів для врегулювання розбіжностей та не передав до суду неврегульовані сторонами розбіжності.

26. Матеріали справи не містять письмових доказів того, що позивач у певних документах (листах, факсах, телеграмах тощо) ставив вимогу щодо поставки зерна саме врожаю 2017 року.

Заперечень щодо прийняття оплаченого зерна сортів Астероїд і Конкорд 2017 року позивач не висловлював.

27. На момент виставлення Товариством і оплати Агрофірмою згаданого рахунку від 23.02.2018 № 51, в якому містилося посилання на Договір, такий договір підписаний не був, як не був укладений і в подальшому.

28. Виходячи з суми передоплати за товар у розмірі 2 156 802,06 грн., недопоставленими залишилося насіння кукурудзи ЄС Кубус врожаю 2017 року - 165 мішків та насіння кукурудзи ЄС Москіто врожаю 2017 року - 165 мішків, на загальну суму 1 003 200,66 грн.

29. Судом апеляційної інстанції додатково зазначено про таке.

27.12.2019 відповідач звернувся до названого суду з клопотанням, у якому просив визнати поважними причини пропуску відповідачем строків подання додаткових доказів, встановити додатковий строк для їх подання, приєднати їх до матеріалів справи та врахувати у розгляді апеляційної скарги, в тому числі: копії договору від 25.09.2019 № 101 про надання послуг; копії протоколу від 16.12.2019 №0014511-1/19 випробувань проби насіння кукурудзи «Москіта»; копії протоколу від тієї ж дати №0014811-2/19 випробувань проби насіння кукурудзи «Кубус»; копії акта відбору зразків насіння для проведення досліджень від 27.11.2019 №1; копії наказів про прийняття на роботу до Товариства осіб, які склали акт; копії доказу відправлення цих акта і наказів на адресу Агрофірми разом із супровідним листом; копії заяви Агрофірми про можливість укладення мирової угоди. Зазначених документів на час прийняття рішення місцевим господарським судом у цій справі не існувало.

Апеляційним господарським судом дане клопотання відхилено, оскільки прийняття ним таких документів призвело б до перегляду справи на основі інших правових та фактичних підстав, ніж у суді першої інстанції, що є недопустимим на стадії апеляційного провадження.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

30. ЦК України:

частина перша статті 205:

- правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі;

стаття 207:

- правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (частина перша);

- правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами; частина друга);

частина перша статті 638:

- договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору;

частина перша статті 639:

- договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом;

стаття 655:

- за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму;

частина перша статті 662:

- продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу;

стаття 671:

- якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами (частина перша);

- якщо договором купівлі-продажу асортимент товару не встановлений або асортимент не був визначений у порядку, встановленому договором, але із суті зобов`язання випливає, що товар підлягає переданню покупцеві в асортименті, продавець має право передати покупцеві товар в асортименті виходячи з потреб покупця, які були відомі продавцеві на момент укладення договору, або відмовитися від договору (частина друга).

31. Частина перша статті 181 ГК України:

- господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

32. ГПК України:

стаття 13:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша);

- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя);

частина перша статті 74:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

стаття 236:

- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша);

- законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (частина друга);

- обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина п`ята).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

33. Причиною спору в даній справі стало питання про наявність або відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача коштів у сумі 1 003 200,66 грн. вартості товару, а саме насіння кукурудзи врожаю 2015-2016 років (частково), тоді як позивач вважав, що мав одержати від відповідача насіння кукурудзи врожаю тільки 2017 року.

34. Попередні судові інстанції загалом погодилися з обґрунтованістю позовних вимог, дійшли висновку про наявність підстав для їх задоволення.

Проте такий висновок є неправильним, оскільки не відповідає ні встановленим судом обставинам справи, ані нормам матеріального і процесуального права.

35. Судами ні першої, ані апеляційної інстанцій не здобуто й не наведено документально підтверджених даних про те, що до одержання позивачем від відповідача товару (насіння кукурудзи) сторонами було досягнуто згоди щодо відвантаження цього насіння саме врожаю 2017 року. Тому не було підстав для висновків про те, що відповідач взяв на себе зобов`язання з поставки насіння кукурудзи врожаю 2017 року, а відвантаживши позивачу насіння кукурудзи врожаю 2015-2016 років, він нібито порушив таке зобов`язання.

Натомість з установлених судами обставин справи вбачається, що асортимент, тип і кількість поставленого насіння узгоджувалися з оплаченим позивачем рахунком відповідача від 23.02.2018 № 51.

36. У зв`язку з наведеним Верховним Судом не беруться до уваги посилання суду апеляційної інстанції на те, що "вся наступна поведінка позивача з моменту поставки зерна 03.04.2018 свідчить, що відповідна усна домовленість між сторонами (тобто стосовно поставки зерна виключно врожаю 2017 року) або, принаймні, висловлена позивачем усне волевиявлення все ж таке існували". По-перше, дане твердження суду ґрунтується не на достовірно встановлених обставинах, підтверджених належними і вірогідними доказами, а на припущеннях, тоді як жодне припущення не може бути покладено в основу судового рішення. По-друге, будь-яке "усне волевиявлення" однієї із сторін (навіть якби воно мало місце), не погоджене другою стороною, не породжує для сторін ніяких зобов`язань цивільно-правового характеру; інше прямо суперечило б положенням ЦК України щодо юридичної рівності сторін і свободи договору та погодження сторін стосовно умов договору (статті 1, 3, 627, частина перша статті 628 ЦК України).

37. Цілком безпідставним є посилання апеляційного господарського суду на те, що "відповідач в порушення вимог частин п`ятої, шостої статті 181 Господарського кодексу України відмовився узгоджувати договір поставки №19 від 15.02.2018 з доданим до нього протоколом розбіжностей, в двадцятиденний строк не розглянув отриманий договір із доданим до нього протоколом розбіжностей та в цей же строк не вжив заходів для врегулювання розбіжностей шляхом включення до договору пропозицій позивача та не передав в цей же строк до суду неврегульовані сторонами розбіжності".

Так, частиною третьою статті 179 названого Кодексу чітко і вичерпно визначено випадки, коли укладення господарського договору є обов`язковим для сторін: по-перше, якщо договір заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язковим для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом; по-друге, якщо існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

В інших випадках укладення господарського договору для сторін не є обов`язковим, а недосягнення ними згоди з істотних умов договору (в тому числі і в процедурі врегулювання розбіжностей, передбаченій частинами четвертою-шостою статті 181 ГК України), настають тільки наслідки, визначені частиною восьмою тієї ж статті ГК України, тобто договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся), і жодних інших наслідків це за собою не тягне. Наведене узгоджується із згаданими положеннями ЦК України щодо свободи договору. При цьому попередніми судовими інстанціями не наведено обставин, які свідчили б про наявність у даному разі принаймі одного з випадків, у яких укладення господарського договору було б обов`язковим для сторін (у розумінні згаданого припису частини третьої статті 179 ГК України).

Таким чином, про якісь порушення з боку відповідача у цій ситуації йтися не може.

38. Викладене не спростовується доводами, наведеними у відзиві на касаційну скаргу, у зв`язку з чим вони не можуть вважатися прийнятними.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

39. Таким чином, у розгляді даної справи суди першої і апеляційної інстанцій, з достатньою повнотою встановивши обставини справи, надали їм невірну юридичну оцінку, припустившись:

1) неправильного застосування норм матеріального права, як-от:

неправильного тлумачення норм матеріального права, у тому числі статті 181 ГК України;

незастосування норм закону, які підлягали застосуванню, - частини третьої статті 179 ГК України, статей 1, 3, 6, 627, частини першої статті 628 ЦК України;

2) порушення норм процесуального права, а саме статей 13, 74, 236 ГПК України.

40. Наведене згідно із статтею 311 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

Водночас відповідно до частини першої тієї ж статті ГПК України, а також пункту 3 частини першої статті 308 названого Кодексу, беручи до уваги недоведення позивачем у судах попередніх інстанцій обґрунтованості своїх вимог у цій справі, Касаційний господарський суд ухвалює нове рішення про відмову в позові.

Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судові витрати

41. Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача. У зв`язку з цим:

- оскільки у матеріалах справи немає даних щодо виконання рішення місцевого господарського суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат зі сплати судового збору в сумі 15 048,01 грн., поворот виконання рішення в цій частині не здійснюється; наведене не позбавляє відповідача права, за наявності підстав для цього, на подання відповідної заяви в порядку статті 333 ГПК України;

- сплачені відповідачем суми судового збору за подання апеляційної скарги та касаційної скарги підлягають стягненню з позивача.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 311, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" задовольнити.

2. Рішення господарського суду Сумської області від 16.04.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 зі справи № 920/490/18 скасувати.

3. У позові відмовити.

4. Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма "Соснівська" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в сумі 22 573 грн., і судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, в сумі 30 097,02 грн.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов