РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.05.2020Справа № 910/3183/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін господарську справу За позовом Приватного акціонерного товариства "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА" (вул. Левченка, буд.1, м. Маріуполь, Донецька обл., 87504, ) до Акціонерного товариства "Укрзалізниця" (вул. Тверська, буд. 5, м. Київ, 03680, ) про стягнення 12 279,08 грн. ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Укрзалізниця" про стягнення суми 12 279, 08 грн. збитків. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору перевезення, оформленого залізничною накладною № 51359636 від 31.08.2020 року щодо схоронності вантажу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов Договору № 00059/ЦТЛ-2018 та відповідно до залізничної накладної № 51359636 від 31.08.2019 року, на адресу позивача (одержувач вантажу, графа " 4" залізничної накладної) надійшов вантаж (кокс доменний) у вагоні № 56288038, при зважуванні якого на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці була виявлена недостача вантажу, на підтвердження чого складений комерційний акт № 485604/1013 від 02.09.2019 року. Таким чином, оскільки відправлений вантаж було втрачено під час його перевезення залізницею, позивач просить стягнути з відповідача вартість втраченого вантажу у зазначеному вище розмірі. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції. 30.04.2020 року через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та вказує що позивач вимагає відшкодування збитків за незбережене майно, при цьому, на підтвердження завданих збитків не надано належних доказів, твердження позивача про завдання збитків не підтверджуються матеріалами справи. 08.05.2020 року через відділ діловодства суду позивач подав відповідь на відзив. Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України. розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що якщо до розгляду справи у порядку спрощеного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до повідомлень про вручення поштових відправлень, ухвала суду від 05.03.2020 року отримана позивачем - 20.03.2020, відповідачем - 18.03.2020 року. Відповідач письмового відзиву на позовну заяву, заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження не надав. Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи. Згідно із частиною 4, статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення ( виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд -

ВСТАНОВИВ: 14.02.2018 року між Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі - вантажовідправник, вантажоодержувач, платник, замовник, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - відповідач, перевізник) укладено Договір №00039/ЦТЛ-2018, (далі - Договір) про надання послуг, відповідно до умов якого: - предметом Договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги; у розумінні даного Договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування вагоном перевізника не є орендною платою (пункт 1.1 Договору); - перевізник зобов`язаний приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) змовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника відповідно до інформації АС «МЕСПЛАН», доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до Договору (підпункт 2.3.2 пункту 2.3 Договору); Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником Договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС «Месплан» або АС «Клієнт УЗ», або вчинення замовником будь-якої дії на виконання Договору і діє з 19.02.2018 до 31.12.2018 (пункт 12.1 Договору). 01.02.2016 між ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат іменні Ілліча» (покупець) і ПАТ «Авдіївський коксохімічнй завод» (постачальник) укладено Договір поставки, за умовами якого постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти та оплатити коксову продукцію на умовах, передбачених Договором поставки. Відповідно до накладної від 31.08.2019 р. № 51359636 позивачу за груповою відправкою у вагоні № 56288038 надійшов вантаж - кокс доменний. Вантажовідправник - постачальник. Згідно з частиною п`ятою статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань. Відповідно до статті 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству. 02.09.2019 р. на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці проводилось комісійне переважування вагона № 56288038 та складено комерційний акт № 485604/1013. По документу значиться кокс доменний, навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах (100 т) : брутто - не вказано,тара - 24 000 кг, нетто - 47 850 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 69 400 кг, тара - 24 000, нетто - 45 400 кг, що менш за документ на 2 450 кг. При комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні вище рівня бортів на 400-500 мм, «шапкою». Вантаж марковано по центру однією поздовжньою смугою, шириною 400-600 мм вздовж вагона вапном. За рухом поїзда, праворуч, над 1-7 люками є виїмка розміром на всю довжину вагона Х1000ммХ600-700 мм у глиб вагона. Маркування порушено. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає. Переважування вантажу проводилось у присутності ДСГ Є.Б. Марченко , аг. ком. Т .М. Кисленко , пр.сд. к-та Т.В. Марцевої , ваг-ка к-та Н .В. Смагіної на 150 т. електронних тензометричних вагах № 14 ст. Сартана-2 з повною зупинкою вагона. При повторному переважуванні даного вагона недостача вантажу підтвердилась. Завідуючого вантажним двором немає за штатом. Згідно із статтею 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин. Частинами першою і другою статті 114 Статуту встановлено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Відповідно до частини другої статті 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів, зокрема, у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу мають одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову. Розрахунок шкоди, спричиненої внаслідок недостачі вантажу з урахуванням природних втрат у вагоні № 56288038, проведений відповідно до Правил перевезення вантажів та становить 12 279,08 грн., а саме: 2 450 кг - 957 кг (сума норми природної втрати вантажу) = 1 493 кг (1,49 т) х 8 240, 99 грн.(вартість однієї тони вантажу з ПДВ)). Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд перевірив правильність наданого позивачем розрахунку вартості вагової нестачі вантажу і встановив, що останній проведений з урахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто (2 %) та кількості фактичної недостачі, у зв`язку з чим сума втраченого вантажу у вагоні № 56288038 становить 12 279, 08 грн. Однак, Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" у відзиві зазначено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість та вартість відправленого вантажу. Доданий до позовної рахунок-фактура № 92765997 від 31.08.2019, виданий не відправником, а іншою особою - ПрАТ "Авдіїївський коксохімічний завод". При цьому, як зазначає відповідач, на підтвердження завданих збитків, внаслідок втраченого вантажу не надано належних доказів. Суд погоджується з доводами Позивача, який вказує на підтвердження кількості та розміру дійсної вартості втраченого вантажу та про додані до позовної заяви оригінал комерційного акту № 485604/1013 від 02.09.2019 р, оригінал залізничної накладної № 51359636 від 31.08.2019 р., завірена належним чином копія рахунку вантажовідправника № №92765997 від 31.08.2019 р, копія сертифікату якості. № 27733. Відповідно до ст.115 Статуту залізниць України вартість вантаж визначається і підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. У зазначеному рахунку-фактурі вказана залізнична накладна № 51359636 в 31.08.2019 р., та сертифікат якості № 27733, номер спірного вагону вказаний у сертифікаті. Відповідно до Роз`яснення президії Вищого господарського суду України в 29.09.2008р. №04-5/225 «Про внесення змін та доповнень до Роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» Статут залізниць України не передбачає обов`язкового додання до претензії або позову доказів сплат вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу. Як зазначалося вище, до позову додана копія платіжного доручення № від 25.09.2019 р. реєстром до нього, які підтверджують, що рахунок-фактура № 92765997 від 31.08.2019 був оплачений позивачем у повному обсязі. Зазначений рахунок виданий саме відправником ПРАТ «АКХЗ», який є постачальником та відправником, а також вказаний у графі 1 залізничної накладної № 51359636 . Напроти, відповідачем вантаж був доставлений з недостачею. Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встанови: обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватис іншими засобами доказування. Отже, наявність недостачі вантажу підтверджено належними та допустимим доказами - комерційними актами, залізничною накладною, копією рахунку вантажовідправника та платіжними дорученнями і реєстрами до них. Таким чином, суд дійшов висновку, що наявні всі елементи складу правопорушення, а саме протиправної поведінки відповідача, що виявилася у незбереженні вантажу, який був фактично відправлений за накладною у спірних вагонах, шкідливого результату такої поведінки (збитків) - недостачі товару на загальну суму 12 279,08 грн. та наявносі причинного зв`язку між противоправною поведінкою та завданими збитками, у зв`язку з чим, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Окрім того, позивач в тексті позовної заяви наводить розрахунок витрат по сплаті професійної правничої допомоги (адвоката) на суму 1 628, 30 грн. У відповіді на відзив позивач додатково зобов`язується надати до суду належні докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, розгляд витрат на професійну правничу допомогу судом не здійснюється. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. Керуючись ст. ст.73/74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України , Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В: 1. Позовні вимоги задовольнити повністю. 2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська,5, м.Київ, 03680, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (вул.Левченка, 1, м.Маріуполь, Донецька обл., 87504, ) суму збитків у розмірі 12 279 (дванадцять тисяч двісті сімдесят дев`ять) грн. 08 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102, 00 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. 3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 18.05.2020 року

Суддя Н.І. Ягічева