ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2020 року м.Дніпро Справа № 904/5542/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Антоніка С.Г., Дарміна М.О.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

від відповідачів: не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Василенко Тамари Іванівни та Фізичної особи-підприємця Василенка Андрія Павловича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Петрова В.І., м. Дніпро), ухвалене 14.03.2019 (дата складання повного тексту рішення 25.03.2019) у справі № 904/5542/18

за позовом Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до відповідача-1: Фізичної особи-підприємця Василенко Тамари Іванівни, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Василенка Андрія Павловича, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Криворізька міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача 1: Фізичної особи-підприємця Василенко Тамари Іванівни та відповідача 2: Фізичної особи-підприємця Василенка Андрія Павловича, в якій просила визнати укладеним договір оренди земельної ділянки між Криворізької міської радою та фізичною особою-підприємцем Василенко Тамарою Іванівною, фізичною особою-підприємцем Василенком Андрієм Павловичем у редакції, викладеній у прохальній частині позовної заяви.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2019 у справі №904/5542/18 позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано укладеним договір оренди земельної ділянки між Криворізькою міською радою та Фізичною особою-підприємцем Василенко Тамарою Іванівною, Фізичною особою-підприємцем Василенком Андрієм Павловичем, в такій редакції:

Договір

оренди земельної ділянки № ______ від _______

м. Кривий Ріг

Криворізька міська рада (50101, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1) в особі секретаря міської ради Маляренка Сергія Васильовича, який діє на підставі рішення міської ради III сесії VII скликання від 27.01.2016 р. №285, іменована в подальшому "Орендодавець", з одного боку, та

Фізична особа-підприємець Василенко Тамара Іванівна

(прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, найменування юридичної особи, юридична адреса орендаря)

Паспорт НОМЕР_6 , виданий Інгулецьким РВ Криворізького МУ УМВС України в

Дніпропетровській області 10.12.1997, ідентифікаційний номер НОМЕР_3

АДРЕСА_1

(якщо фізична особа, то паспортні дані, ідентифікаційний код)

Фізична особа-підприємець Василенко Андрій Павлович

(прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, найменування юридичної особи, юридична адреса орендаря)

Паспорт АЕ НОМЕР_4 , виданий Інгулецьким РВ Криворізького МУ УМВС України в

Дніпропетровській області 10.12.1997, ідентифікаційний номер НОМЕР_5

АДРЕСА_1 ,

(якщо фізична особа, то паспортні дані, ідентифікаційний код)

іменовані в подальшому "Орендарі", з другого боку, уклали цей договір про нижченаведене (надалі - Договір):

Предмет Договору

1. "Орендодавець" на підставі рішення міської ради від 09.10.2017 №2101 надає, а "Орендарі" приймають в строкове платне користування земельну ділянку житлової та громадської забудови для розміщення будівель,

(цільове призначення та мета використання)

з кадастровим номером :02:159:0006,

яка розташована на АДРЕСА_2 в Металургійному районі м . Кривого Рогу .

(місцезнаходження)

Об`єкт оренди

2. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,5737га.

3. На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна:

будівлі, спільна часткова власність, 1/2 - Василенко Т.І., 1/2 - Василенко А.П., згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.12.2016 за індексними номерами 74876323 та 74877493, реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна 110 та 110

(перелік, характеристика і стан будинків, будівель, споруд та інших об`єктів)

а також інші об`єкти інфраструктури Інженерні мережі

(перелік, характеристика і стан лінійних споруд, інших об`єктів інфраструктури, в тому числі доріг, майданчиків з твердим покриттям, меліоративних систем, тощо)

4. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню. Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини, відсутні.

5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 01.03.2018 №18-4-0.22-133/105-18 становить 36 821 075,72 грн.

Строк дії договору

6. Договір укладено строком на 5 років. Після закінчення строку Договору "Орендарі", у разі належного виконання обов`язків відповідно до умов Договору, мають переважне право на укладання договору оренди землі на новий строк. "Орендарі" зобов`язані повідомити "Орендодавця" про намір поновити договір оренди земельної ділянки за два місяця (але не пізніше ніж за місяць) до спливу строку договору оренди, додавши до листа-повідомлення проект додаткової угоди. Поновлення Договору здійснюється на підставі ухваленого "Орендодавцем" відповідного рішення.

Орендна плата

7. Річна орендна плата за землю згідно частки власності в будівлі на момент укладання договору вноситься "Орендарями" в розмірі 331 389 грн. 68 коп. (триста тридцять одна тисяча триста вісімдесят дев`ять грн. 68 коп.) виключно у грошовій формі за ставкою 0,9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

8. Розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки не є сталим і змінюється у зв`язку з проведенням її щорічної індексації та на підставі інших вимог діючого законодавства. "Орендарі" самостійно зобов`язуються щорічно відповідно до інформації центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, опублікований в засобах масової інформації, здійснювати індексацію нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженою Кабінетом Міністрів України формою, що заповнюється під час укладання або зміни умов Договору чи продовження його дії.

Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього Договору.

9. Плата вноситься "Орендарями" на рахунок Управління Державної казначейської служби України в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області №4020 у банку УДКСУ у Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровській області, МФО 899998, .

Зміна банківських реквізитів отримувача не є зміною умов договору оренди, тому може здійснюватися "Орендодавцем" в односторонньому порядку і не потребує внесення змін до договору. Про зміни цих реквізитів "Орендодавець" повідомляє "Орендарів" у місячний термін через місцеві засоби масової інформації.

10. Орендна плата згідно частки власності в будівлі вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. За неповний календарний місяць орендна плата сплачується за дні фактичного користування

земельною ділянкою.

Строки платежу не є сталими і можуть змінюватися відповідно до вимог чинного законодавства України.

11. Розмір та сума орендної плати переглядається без внесення змін до цього Договору у разі:

- зміни граничного розміру орендної плати за землю, визначеного Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених

законодавством;

- зміни розміру річної орендної плати за землю або(та) базової вартості 1 м земель міста, встановлених рішенням Криворізької міської ради;

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини "Орендарів", що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законодавством та цим договором.

12. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня, яка нараховується на суму боргу по орендній платі за земельну ділянку (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день такого погашення.

13. "Орендарі" самостійно обчислюють суму орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної фіскальної служби податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Умови використання земельної ділянки

14. Земельна ділянка житлової та громадської забудови передається в оренду для розміщення будівель.

(цільове призначення та мета використання)

15. Умови збереження стану об`єкта оренди: "Орендарі" зобов`язані забезпечити збереження стану земельної ділянки відповідно до вимог чинного законодавства.

Умови повернення земельної ділянки

16. Після припинення дії Договору "Орендарі" повертають "Орендодавцеві" земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому вони одержали її в оренду. "Орендарі" зобов`язані привести земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан. Приведення у придатний стан включає в себе благоустрій земельної ділянки.

17. Земельна ділянка повертається на письмову вимогу "Орендодавця" протягом 10 (десяти) робочих днів з дати закінчення строку дії Договору.

18. Неповернення земельної ділянки не звільняє "Орендарів" від сплати орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою. Плата за фактичне користування земельною ділянкою вноситься у розмірах, визначених розділом "Орендна плата" цього Договору.

19. Здійснені "Орендарями" без згоди "Орендодавця" витрати на поліпшення стану орендованої земельної ділянки, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню. Поліпшення стану земельної ділянки, проведені "Орендарями" за письмовою згодою з "Орендодавцем" землі, не підлягають відшкодуванню.

"Орендодавець" у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов`язаних зі зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв`язується у судовому порядку.

Обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки

20. На орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження): охоронна зона вздовж об`єкта транспорту - 0,0163 га, охоронна зона навколо об`єкта енергетичної системи - 0,0249 га.

Земельна ділянка, що передається в оренду обмежена іншими правами третіх осіб.

21. Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) на цю ділянку.

Обмеження щодо використання земельної ділянки діють протягом терміну дії договору.

Забороняється змінювати цільове використання земельної ділянки без проекту землеустрою.

Право на оренду земельної ділянки не може бути відчужено її орендарем іншим особам, внесено до статутного фонду, передано у заставу.

Інші права та обов`язки сторін

22. Права "Орендодавця":

а) "Орендодавець" має право:

- здійснювати обстеження земельної ділянки з метою контролю за умовами її

використання;

б) "Орендодавець" має право вимагати від "Орендарів":

- дострокового припинення дії Договору у разі порушення "Орендарями" умов цього Договору на підставах і в порядку, передбаченому чинним законодавством, зокрема у разі порушення умов використання земельної ділянки, Земельного кодексу України, інших нормативних актів;

- використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно із Договором;

- дотримання екологічної безпеки землекористування та забезпечення і збереження родючості ґрунтів, додержання державних актів, норм і правил, у тому числі правил забудови м. Кривого Рогу;

- дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються;

- погоджувати будівництво будівель та споруд на земельних ділянках відповідно до правил забудови та благоустрою у м. Кривому Розі;

- своєчасного внесення у повному обсязі орендної плати.

23. Обов`язки "Орендодавця"

"Орендодавець" зобов`язаний:

- передати у користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам цього Договору;

- не вчиняти дій, які перешкоджали б "Орендарям" користуватися орендованою земельною ділянкою.

24. Права "Орендарів":

- самостійно господарювати на землі з дотриманням умов цього Договору;

- за письмовою згодою "Орендодавця" зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові й інші споруди та закладати багаторічні насадження;

- отримувати продукцію і доходи;

- за письмовою згодою "Орендодавця" передавати земельну ділянку або її частину без зміни цільового призначення в користування іншій особі (суборенда). Умови договору суборенди земельної ділянки (її частини) повинні бути визначені в межах Договору і не суперечити йому. Строк дії Договору суборенди не може перевищувати строку дії Договору. У разі припинення або розірвання Договору чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Право суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації;

- після закінчення строку, на який було укладено Договір, "Орендарі" при належному виконанні обов`язків відповідно до умов Договору мають за інших рівних умов переважне право на поновлення укладеного Договору на новий строк;

- ставити питання про припинення права користування земельною ділянкою та

дострокове розірвання Договору.

25.Обов`язки"Орендарів" "Орендарі" зобов`язані:

- приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені цим Договором;

- використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням згідно з Договором;

- виконувати та не порушувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження

(обтяження) в обсязі, передбаченому законом або Договором;

- дотримуватися режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого,

рекреаційного та історико-культурного призначення;

- у п`ятиденний строк після державної реєстрації права оренди земельної ділянки надати копію документу, що підтверджує реєстрацію права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, до департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради та до відповідного органу державної фіскальної служби міста;

- систематично сплачувати орендну плату в повному обсязі в установлений Договором строк;

- утримувати в належному стані орендовану земельну ділянку та здійснювати її благоустрій за власні кошти;

- забезпечувати збереження, догляд і збільшення наявних зелених насаджень та об`єктів благоустрою протягом усього строку користування земельною ділянкою. У разі неможливості збереження зелених насаджень оформити їх знесення у відповідності до вимог чинного законодавства України;

- забезпечувати виконання вимог ст. 48 Закону України "Про охорону земель", Постанов Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1789 та від 01.08.2006 №1045;

- додержуватись правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон;

- забезпечити, у разі необхідності, доступ до земельної ділянки, будинку і споруд, та інженерних комунікацій спеціалістів експлуатаційних служб та представників органів державного управління і місцевого самоврядування, органів нагляду і контролю для здійснення контролю за використанням земельної ділянки;

- виконувати обов`язки, передбачені Законом України "Про оренду землі" та іншими правовими актами;

- у строки, встановлені законодавством України, надавати до органів державної фіскальної служби розрахунок податкових зобов`язань з орендної плати за землю;

- у разі несплати узгодженої суми податкового зобов`язання протягом граничних строків "Орендарі" зобов`язані сплатити штраф згідно зі ст. 126 Податкового кодексу України;

- у відповідності до ст. 164 Земельного кодексу України здійснювати за рахунок власних коштів раціональну організацію території, поліпшення корисних властивостей землі, захист земельної ділянки від водної та вітрової ерозії, підтоплення, забруднення відходами виробництва, хімічними і радіоактивними речовинами та від інших процесів руйнування;

- відповідно до Закону України "Про карантин рослин" проводити за рахунок власних коштів заходи по знищенню карантинних рослин на земельній ділянці;

- проводити за рахунок власних коштів заходи, направлені на збереження якості землі;

- не допускати погіршення екологічного стану земельної ділянки в результаті своєї господарської діяльності;

- у встановленому законодавством порядку відшкодувати "Орендодавцеві" збитки у повному обсязі в разі недбалого ставлення, дії чи бездіяльності "Орендарів", що призвело до її виснаження, деградації або погіршення якості земельної ділянки, зокрема, і внаслідок технічного забруднення;

- забезпечувати знімання, використання і збереження родючого шару ґрунту при проведенні робіт, пов`язаних із порушенням земель.

Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини

26. Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини несуть "Орендарі" протягом дії цього Договору.

Страхування об`єкта оренди

27. Згідно з цим Договором об`єкт оренди не підлягає страхуванню на весь період

дії цього Договору.

Зміна умов договору і припинення його дії

28. Зміна умов Договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін (окрім умов, вказаних в розділі "Орендна плата" цього Договору). У разі недосягнення згоди щодо зміни умов Договору спір вирішується у судовому порядку.

29. Дія Договору припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- смерті фізичної особи-"Орендаря", засудження його до позбавлення волі, обмеження його дієздатності за рішенням суду.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законодавством України.

30. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом;

- інших випадків, передбачених ст.ст. 31, 32, 321 Закону України "Про оренду землі".

31. Розірвання Договору в односторонньому порядку не допускається.

32. Перехід права власності на нерухоме майно, розташоване на орендованій земельній ділянці, до іншої особи є підставою для зміни умов або розірвання Договору.

Право на оренду земельної ділянки у разі смерті фізичної особи - "Орендаря", засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців, членів сім`ї "Орендаря", і в разі їх відмови або відсутності таких - до інших осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з "Орендарем", і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі". У цьому випадку Договір підлягає переукладанню.

33. У разі дострокового розірвання цього Договору з ініціативи "Орендарів" "Орендарі" відшкодовують "Орендодавцю" суму орендної плати за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладання Договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах.

Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору

34. За невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього Договору.

35. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

"Орендарі" несуть відповідальність відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення правил щодо боротьби з бур`янами на земельній ділянці та прилеглій до неї території.

Усі спори, що пов`язані з виконанням умов Договору, вирішуються в судовому порядку.

Форс-мажорні обставини

36. Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків за Договором, якщо це невиконання відбулося за обставин, які виникли після укладення Договору внаслідок невідворотних дій надзвичайного характеру, які сторони не змогли ні передбачити, ні попередити вжитими заходами (повінь, пожежа, землетрус, осідання ґрунту та інші явища природи, а також війна або військові дії), які призвели до неможливості виконання Договору.

Прикінцеві положення

37. Цей Договір вважається укладеним з дати підписання сторонами та набирає чинності з моменту його державної реєстрації згідно діючого законодавства.

Договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у "Орендодавця", другий та третій - в "Орендарів".

Додаток: рішення Криворізької міської ради від 09.10.2017 №2101.

Реквізити сторін

"Орендодавець" "Орендар"

Криворізька міська рада Фізична особа-підприємець

Василенко Тамара Іванівна

(П.І.Б. фізичної особи, назва юридичної особи)

Паспорт НОМЕР_6 , виданий Інгулецьким

РВ Криворізького МУ УМВС України

в Дніпропетровській області 10.12.1997

Юридична адреса Місце проживання фізичної особи-

50101, Дніпропетровська обл., підприємця

АДРЕСА_5 код Ідентифікаційний номер НОМЕР_3

юридичної особи 33874388

Фізична особа-підприємець

Василенко Андрій Павлович

(П.І.Б. фізичної особи, назва юридичної особи)

Паспорт АЕ НОМЕР_4 , виданий

Інгулецьким РВ Криворізького МУ

УМВС України в Дніпропетровській

області 10.12.1997

Місце проживання фізичної особи-

підприємця

АДРЕСА_1

Ідентифікаційний номер НОМЕР_5

Підписи сторін

"Орендодавець" "Орендар"

С.

Маляренко Т. Василенко А . Василенко

М. П"

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Василенко Тамари Іванівни на користь Криворізької міської ради судовий збір у розмірі 881,00 грн.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Василенка Андрія Павловича на користь Криворізької міської ради судовий збір у розмірі 881,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулися Фізична особа-підприємець Василенко Тамара Іванівна та Фізична особа-підприємець Василенко Андрій Павлович, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема з підстав порушеного права позивача, просять рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2019 у справі №904/5542/18 скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянти, зокрема, вказують наступне:

- відповідачі не одержували від міської ради проекту договору оренди земельної ділянки, який було визнано укладеним оскаржуваним рішенням, не розглядали його та не підписували;

- зі змісту вимоги Позивача вбачається, що договір оренди земельної ділянки не містить дати, номеру та підписів сторін завірених печатками, у зв`язку з чим він не породжує для сторін господарсько-договірні зобов`язання, в розумінні ч. 1 ст.179 ГК України;

- між сторонами у відповідності до ч. 7 ст. 181 Господарського кодексу України 23.04.2018 укладено інший договір оренди земельної ділянки з протоколом розбіжностей, який є чинним, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для визнання укладеним спірного договору оренди;

- позивач не набув право на звернення з даним позовом до господарського суду, оскільки договір оренди земельної ділянки, викладений у позові, між сторонами не підписувався, а відповідні правовідносини не виникли.

Представник Позивача у відзиві на апеляційну скаргу проти задоволення апеляційної скарги заперечив, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у відповідності до фактичних обставин справи та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а апеляційну скаргу апелянтів безпідставною, посилаючись при цьому на не погодження сторонами усіх істотних умов договору оренди земельної ділянки, який було направлено відповідачам на підписання у квітні 2018 року та повернуто з протоколом розбіжностей, тобто наявність підстав, встановлених чинним законодавством, для укладення договору оренди земельної ділянки в судовому порядку у зв`язку із ухиленням відповідачів від його підписання.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.09.2019 (головуючий суддя - Чередко А.Є, судді - Чус О.В., Білецька Л.М.) у справі №904/5542/18 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Василенко Тамари Іванівни та фізичної особи-підприємця Василенка Андрія Павловича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2019 у справі № 904/5542/18 - задоволено; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2019 у справі № 904/5542/18 - скасовано; ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову - відмовлено; судовий збір, сплачений за подання позову, покладено на Криворізьку міську раду; стягнуто з Криворізької міської ради на користь Василенко Тамари Іванівни судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2643,00 грн.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.12.2019 касаційну скаргу Криворізької міської ради задоволено частково, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.09.2019 у справі № 904/5542/18 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

20.01.2020 до Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 904/5542/18.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.01.2020 для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Чередко А.Є, судді - Чус О.В., Білецька Л.М.

21.01.2020 судді Чередко А.Є., Чус О.В., Білецька Л.М. подали заяви про самовідвід, з посиланням на приписи ч.3 ст.36 ГПК України.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.2020 у справі №904/5542/18 заяви суддів Чередко А.Є., Чус О.В., Білецької Л.М. про самовідвід від справі №904/5542/18 задоволено; справу №904/5542/18 передано для визначення складу суду, в порядку встановленому ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 22.01.2020 для розгляду справи №904/5542/18 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), суддів: Антоніка С.Г., Дарміна М.О.

На підставі викладеного, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Василенко Тамари Іванівни та Фізичної особи-підприємця Василенка Андрія Павловича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2019 у справі №904/5542/18 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 19.02.2020.

19.02.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 18.03.2020.

Через запровадження постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року N211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року №215, на всій території України карантину із забороною, зокрема, проведення всіх масових заходів, та встановленням на період дії карантинних заходів на території України тимчасово особливого режиму роботи Центрального апеляційного господарського суду, на виконання рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформленого протоколом зборів суддів № 1 від 17.03.2020 та рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформленого протоколом зборів суддів № 3 від 31.03.2020, слухання справи не відбулось, а учасників справи попереджено, що про дату та час судового засідання вони будуть повідомленні додатково.

При цьому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-ІХ доповнено розділ Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України пунктом 4 наступного змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349 , а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)."

Отже, строк розгляду апеляційної скарги не є порушеним.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.05.2020 розгляд справи №904/5542/18 призначено в судовому засіданні на 18.05.2020.

Представник Позивача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання без його участі.

Представник Відповідачів (скаржників), належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою № 278 від 08.05.2020, у судове засідання не з`явився.

Беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, передбачені ст. 273 ГПК України, а також відсутність передбачених ч. 11 ст. 270 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи, враховуючи, що наявні у справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку про можливість в порядку ч. 12 ст. 270 ГПК України розглянути справу у відсутність представників сторін.

В судовому засіданні 18.05.2020 Центральним апеляційним господарським судом підписано вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

За результатами розгляду звернення відповідачів - фізичних осіб-підприємців Василенко Тамари Іванівни та Василенка Андрія Павловича про надання в оренду земельної ділянки, 09.10.2017 Криворізькою міською радою прийнято рішення №2101, яким, окрім іншого, вирішено:

- затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) у натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 1,5737 га на АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:159:0006) для розміщення будівель;

- надати фізичним особам-підприємцям Василенко Т.І . та Василенку А.П із земель комунальної власності в оренду терміном на 5 років земельну ділянку житлової та громадської забудови площею 1,5737 га на АДРЕСА_2 , у Металургійному районі для розміщення будівель, згідно з доданою схемою.

Також, пунктом 5 вказаного рішення міської ради відповідачів зобов`язано у тримісячний термін від дати ухвалення рішення укласти з міською радою договір оренди земельної ділянки та зареєструвати право оренди, що підлягає державній реєстрації, відповідно до закону.

Однак, відповідачі у визначений рішенням органу місцевого самоврядування строк договір оренди земельної ділянки з міською радою не уклали.

Криворізькою міською радою складено текст договору оренди земельної ділянки, підписано повноважною особою та 05.04.2018 передано для підписання відповідачам.

23.04.2018 на адресу Криворізької міської ради від відповідачів надійшов підписаний проект договору оренди земельної ділянки разом з протоколом розбіжностей від 20.04.2018.

Розглянувши зазначений протокол розбіжностей, позивач, листом від 08.05.2018 за №6/18-1371 направив на адресу ФОП Василенко Т.І. та ФОП Василенка А.П. протокол узгодження розбіжностей до договору оренди земельної ділянки.

У відповідь на отриманий від позивача протокол узгодження розбіжностей відповідачі надіслали лист від 12.06.2018, в якому зазначили, що пропозиції орендарів, які викладені у протоколі розбіжностей від 20.04.2018, є неврегульованими та вважаються прийнятими на підставі ч. 7 ст. 181 Господарського кодексу України.

У грудні 2018 Криворізька міська рада пред`явила у Господарському суді Дніпропетровської області позов до відповідачів про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки між сторонами, зміст якого відповідає редакції договору оренди земельної ділянки, який було передано відповідачам для підписання 05.04.2018.

Задовольняючи позовні вимоги Позивача про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки між сторонами, місцевий господарський суд виходив з того, що між сторонами залишились неврегульованими істотні умови договору оренди земельної ділянки відповідно до протоколу розбіжностей від 20.04.2018, а тому згідно з ст. 638 ЦК України, ч.ч. 2, 3 ст. 180, ч. 8 ст. 181 ГК України відповідний договір оренди є неукладеним, що є підставою для укладення запропонованого позивачем договору оренди земельної ділянки в судовому порядку, оскільки відповідно до норм земельного законодавства його укладення є обов`язковим.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України (надалі - ЗК України), Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), Податковим кодексом України (надалі - ПК України), Законом України "Про оренду землі", законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Конституцією України унормовано, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника, відповідно до ст. 13 Конституції України, здійснюють органи місцевого самоврядування в межах, визначених Основним законом.

В силу статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, землю та інше.

Вказана норма ґрунтується на положеннях статей 142-145 Конституції України, згідно яких до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Права органів місцевого самоврядування захищаються у судовому порядку.

Як регламентовано статтею 83 ЗК України, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

На підставі статті 80 ЗК України, частини 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", територіальна громада є суб`єктом права власності на землі комунальної власності та реалізує це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно приписів частини 1 статті 10 вищевказаного Закону Криворізька міська рада наділена повноваженнями представляти територіальну громаду міста Кривого Рогу та здійснювати від її імені і в її інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та іншими законами, у тому числі вирішувати відповідно до закону питання регулювання земельних відносин (п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Вищенаведеним спростовуються доводи заявника апеляційної скарги про те, що Позивач не набув право на звернення з даним позовом до господарського суду.

Згідно ст. 638 ЦК України, ч.ч. 2, 3 ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

З огляду на наведені обставини та в силу ч. 8 ст. 181 ГК України, договір оренди земельної ділянки між сторонами вважається неукладеним (таким, що не відбувся), оскільки сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору.

З матеріалів справи вбачається, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.07.2018 №130201142 фізичним особам-підприємцям Василенко Т.П. та Василенку А.П. на праві спільної часткової власності належать нежитлові споруди А-2, Б-1, Г-1, В-1 загальною площею 2595 кв.м, а також інші нежитлові споруди К , Л, М, Е, Ж, З , И, Я, Д, І, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власність зобов`язує та власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності (ст. 320 ЦК України).

Як визначено частиною 3 статті 324 ЦК України, частинами 2 і 3 статті 5, статтею 148 ГК України, конституційні основи правового господарського порядку в Україні становлять, окрім іншого, право власності Українського народу на землю, яка знаходиться в межах території України, що здійснюється від імені Українського народу органами державної влади і органами місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України, та право, кожного громадянина користуватися природними об`єктами права власності Українського народу, до яких в тому числі відноситься й земля, відповідно до закону.

Суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

У відповідності до ст. 151 ГК України суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України набуття права на земельну ділянку із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За змістом глави 15 ЗК України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" та іншими законами України і договором оренди землі (ст. 6 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Частина перша статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Водночас, як визначено ст. 182 ЦК України, ст. 125 ЗК України, ч. 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Зміст договору, у розумінні ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Понад те, відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також; у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку (ст. 630 ЦК України).

Орендою землі, в силу ст. 1 Закону України "Про оренду землі", є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст. 13 вказаного Закону, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 14 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 180 ГК України).

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" визначено істотні умови договору оренди: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Органи місцевого самоврядування, на підставі п. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 124 ЗК України, передання в оренду земельних ділянок комунальної власності громадянам у разі розташування на цих ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), які перебувають у їх власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 123 Земельного кодексу України.

Зокрема, надання у користування земельної ділянки, в тому числі, здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (ч. 1 ст. 123 ЗК України).

Так, відповідачі, у відповідності до вказаних вимог закону, отримали згоду позивача на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) у натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 1,5737 га на вулиці Галахівській, 1/1В, у Металургійному районі м. Кривого Рогу, що була затверджена рішенням Криворізької міської ради від 09.10.2017 №2101, та відповідно до якого було надано ФОП Василенко Т.І. та ФОП Василенку А.П. в оренду із земель комунальної власності вказану земельну ділянку для розміщення будівель, котрі перебувають у їх власності.

Проте, в подальшому відповідачі у встановлений вказаним рішенням органу місцевого самоврядування строк договір оренди землі не уклали, а понад те, надіслали на адресу Криворізької міської ради власну редакцію пунктів договору, якими визначені його істотні умови, котра безсумнівно грубо порушує як вимоги діючого законодавства у сфері оренди землі та основні принципи договірного права, так і умови Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 №220, зі змінами.

Як вже зазначалося вище, постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.12.2019 скасовано постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.09.2019 у справі № 904/5542/18.

При цьому суд касаційної інстанції зазначив, що:

« 7.3. Приймаючи оскаржувану постанову апеляційний суд виходив з того, що відповідно до ч.7 ст.181 ГК України, якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Як вказувалось вище, апеляційний суд свої висновки мотивував тим, що позивачем було направлено на адресу відповідачів протокол узгодження розбіжностей до договору оренди земельної ділянки, згідно з яким переважну більшість розбіжностей залишено в редакції орендодавця, що не було узгоджено орендарем, втім позивачем не було передано у двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими. Відтак, в силу ч. 7 ст. 181 ГК України пропозиції відповідачів, викладені у протоколі розбіжностей до договору оренди земельної ділянки, є прийнятими, а договір є укладеним в редакції не переданого на вирішення суду протоколу розбіжностей.

7.4. Колегія суддів касаційного суду вважає дані висновки апеляційного суду помилковими, виходячи з наступного.

7.5. Відповідно до ч.2 ст.180 Господарського кодексу України (далі ГК):

"Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода."

Згідно з ч.8 ст.181 ГК:

"У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України."

Отже, частина друга статті 180 ГК України визначає три умови, за яких господарський договір вважається укладеним. Це: а) досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору; б) додержання передбаченої законом форми договору; в) додержання передбаченого законом порядку укладання договору.

У свою чергу, відповідно до частини восьмої статті 181 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у постанові від 30.07.2019 у справі № 906/783/18.

7.6. Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.181 ГК:

6. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

7. Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими."

Комплексний аналіз наведених ч.2 ст.180, ч.ч.6-8 ст.181 ГК свідчить, що ч.7 ст.181 ГК фактично розрахована на принцип "мовчазної згоди", коли сторона, яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, тобто, відсутністю будь-яких активних дій фактично погоджується з пропозиціями, викладеними в протоколі розбіжностей.

7.7. Разом з тим, як встановили суди попередніх інстанцій, 23.04.2018 на адресу Криворізької міської ради від відповідачів надійшов підписаний проект договору оренди земельної ділянки 04.04.2018 разом з протоколом розбіжностей від 20.04.2018.

Розглянувши зазначений протокол розбіжностей, позивач, листом від 08.05.2018 за №6/18-1371 направив на адресу ФОП Василенко Т.І. та ФОП Василенка А.П. протокол узгодження розбіжностей до договору оренди земельної ділянки, згідно з яким переважну більшість розбіжностей залишено в редакції орендодавця, що не було узгоджено орендарем.

Отже, позивач у вищевказаний двадцятиденний строк висловив та довів відповідачам свою незгоду з пропозиціями, викладеними в протоколі розбіжностей.

7.8. За викладених обставин доводи апеляційного суду, що позивачем не було передано у двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, відтак в силу ч. 7 ст. 181 ГК України пропозиції відповідачів, викладені у протоколі розбіжностей до договору оренди земельної ділянки є прийнятими, а договір є укладеним в редакції не переданого на вирішення суду протоколу розбіжностей, є неправомірними.

7.9. Даний висновок суду касаційної інстанції також підтверджується наступним.

За приписами ч.1 ст.642 ЦК України:

"Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною."

Стаття 646 ЦК визначає, що:

"Відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію."

Отже, за загальним правилом договір є укладеним у випадку повного і безумовного прийняття (акцепту) однією стороною пропозиції іншої сторони про укладення договору (оферти). При цьому прийняттям пропозиції відповідно до частини 2 статті 642 ЦК є також вчинення особою, яка одержала оферту, відповідних конклюдентних дій (зокрема, надання послуг, сплата коштів) у межах строку для відповіді. Водночас відповідь про згоду укласти договір на інших умовах не є акцептом, а є новою офертою.

Подібну правову позицію виклав Касаційний господарський суд у постанові від 25.04.2018 у справі №910/6002/17.

7.10. З урахуванням викладеного, колегія суддів касаційного суду вважає помилковими висновки апеляційного суду, що між сторонами у квітні 2018 року вже укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,5737 га на вул. Галахівській, 1/1В, у Металургійному районі (кадастровий номер :02:159:0006) терміном дії 5 років, а суд першої інстанції безпідставно вдався до оцінки змісту умов вищенаведеного договору оренди земельної ділянки в редакції протоколу розбіжностей.».

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, Верховним судом зроблено висновок щодо застосування ч. 7 ст. 181 ГК України, відповідно до якого комплексний аналіз наведених у ч.2 ст.180, ч.ч.6-8 ст.181 ГК норм свідчить, що ч.7 ст.181 ГК фактично розрахована на принцип "мовчазної згоди", коли сторона, яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, тобто відсутністю будь-яких активних дій фактично погоджується з пропозиціями, викладеними в протоколі розбіжностей.

Даним висновком, який колегія суддів відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України враховує при застосуванні до спірних правовідносин, повністю спростовуються доводи заявника апеляційної скарги про те, що між сторонами у відповідності до ч. 7 ст. 181 Господарського кодексу України 23.04.2018 укладено інший договір оренди земельної ділянки з протоколом розбіжностей, який є чинним, та про відсутність у суду першої інстанції підстав для визнання укладеним спірного договору оренди.

Щодо безпосередньо умов договору та протоколу розбіжностей.

Свобода сторін у визначенні умов договору на власний розсуд, який в силу закону є обов`язковим, не є безмежною і має відповідати вимогам законодавства й типовій формі договору, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України.

Зокрема, орендарі, викладаючи в новій редакції пункти 1, 14 договору, фактично у незаконний спосіб змінюють об`єкт оренди, а саме, категорію земельної ділянки та її функціональне використання - з земель житлової та громадської забудови для розміщення будівель на землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств.

Однак, вказана редакція пунктів договору не відповідає дійсності та суперечить рішенню Криворізької міської ради від 09.10.2017 №2101 та затвердженій ним технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 1,5737 га на вулиці Галахівській, 1/1В, у Металургійному районі м. Кривого Рогу, для розміщення будівель, з визначенням категорії земель - землі житлової та громадської забудови.

Так, у пояснювальній записці до технічної документації вказано, що відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548 (надалі -КВЦПЗ), земельна ділянка відноситься до земель для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код цільового призначення - 03.07). Згідно ст. 19 ЗК України земельна ділянка належить до категорії житлової та громадської забудови.

Також, відповідно до плану меж, кадастрового плану, схеми (плану) розташування, плану меж зон обмежень і сервітутів та переліку обмежень у використанні вказана земельна ділянка за кодом цільового призначення 03.07 КВЦПЗ визначена як землі громадської забудови - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Земельна ділянка площею 1,5737 га, з кадастровим номером :02:159:0006, розташована на вулиці Галахівській, 1/1В, у м. Кривому Розі згідно витягів з Державного земельного кадастру:

- від 09.08.2017 №НВ-017 - відноситься до категорії земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07), вид використання земельної ділянки - для розміщення будівель;

- від 03.10.2018 №НВ-018 - відноситься до категорії земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07), вид використання земельної ділянки - для розміщення будівель.

Зважаючи на означені вище факти та враховуючи право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням, передбачене ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оренду землі", також необґрунтованим є намагання відповідачів виключити з пункту 21 договору абзацу щодо заборони змінювати цільове використання земельної ділянки без проекту землеустрою, а з пункту 22 договору підпункту "б", яким передбачено право орендодавця вимагати від орендарів використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно із договором.

Що стосується такої істотної умови договору оренди землі, як розмір орендної плати, її індексація, спосіб та умови розрахунків, строки, порядок її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, відповідачі у власній редакції пунктів 7, 10 договору неправомірно вказують на необхідність визначення розміру річної орендної плати за землю орендарем саме у податковій декларації, всупереч пункту 288.4 статті 288 Податкового кодексу України, ст. 21 Закону України "Про оренду землі", у відповідності до яких розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Так, позивачем у пункті 7 договору оренди земельної ділянки встановлено: "Річна орендна плата за землю згідно частки власності в будівлі на момент укладання договору вноситься "Орендарями" в розмірі 331 389 грн. 68 коп. (триста тридцять одна тисяча триста вісімдесят дев`ять грн. 68 коп.) виключно у грошовій формі за ставкою 0,9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки".

При цьому, визначаючи розмір річної орендної плати позивач виходив з такого розрахунку:

36 821 075,72 грн. х 0,9% = 331 389.68 грн. - орендна плата за рік, де:

36 821 075,72 грн. - нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно витягу з технічної документації від 01.03.2018 №18-4-0.22-133/105-18;

0,9% - ставка орендної плати за землю від нормативної грошової оцінки земельної ділянки згідно рішення Криворізької міської ради від 12.07.2017 №1862.

Разом з тим, як вбачається з технічної документації, розробленої на замовлення відповідачів, щодо спірної земельної ділянки існує певний перелік обмежень у її використанні, що міститься в пояснювальній записці, плані меж, кадастровому плані, плані меж зон обмежень і сервітутів земельної ділянки та акті перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон.

А тому намагання відповідачами виключити з пункту 20 договору вказівку щодо обмеження спірної земельної ділянки іншими правами третіх осіб, є грубим порушенням прав цих третіх осіб стосовно охоронної зони вздовж об`єкта транспорту та охоронної зони навколо об`єкта енергетичної системи, які гарантовані приписами статті 10 Закону України "Про оренду землі", відповідно до яких передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю земельну ділянку.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець зобов`язаний при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки.

Крім того, незаконними та такими, що суперечать Типовому договору оренди землі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року №220, зі змінами (надалі - Типовий договір), є твердження відповідачів щодо необхідності виключення таких істотних умов договору оренди землі, що містяться у:

- пункті 5 договору, в якому зазначається розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, у відповідності до пункту 5 Типового договору;

- пункті 11 договору, яким визначені порядок та умови перегляду розміру орендної плати, згідно ст. 30 Закону України "Про оренду землі" та пунктів 13, 36 Типового договору;

- пунктах 16, 17, 18 договору, котрими передбачені порядок та умови повернення земельної ділянки після припинення дії договору та сплати орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою у разі її неповернення у передбачений договором строк, на виконання приписів ст.ст. 21, 34 Закону України "Про оренду землі" та пункту 21 Типового договору.

Викладення у власній редакції пункту 37 договору щодо моменту набрання чинності договором оренди землі у інший спосіб, ніж законодавчо визначений приписами статей 125, 126 Земельного кодексу України та частини 5 статті 6 Закону України "Про оренду землі", підтверджує протиправність дій відповідачів при врегулюванні земельних правовідносин.

Таким чином, запропонована відповідачами редакція пунктів договору оренди земельної ділянки, котрі визначають саме його істотні умови, не відповідає нормам Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі", Типовому договору оренди землі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 №220, а також рішенню Криворізької міської ради від 09.10.2017 №2101, на підставі якого має бути укладений договір оренди земельної ділянки.

Статтею 206 ЗК України передбачено, що використання землі в Україні є платним.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ст. 21 Закону України "Про оренду землі").

Статтею 9 ПК України унормовано, що орендна плата за земельні ділянки комунальної власності належить до загальнодержавних податків, порядок нарахування та сплати яких регламентований положеннями Податкового кодексу.

Згідно п. 288.1 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Як регламентовано пп.пп. 288.5.1, 288.5.2 п. 288.5 ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути більшою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Пунктом "в" частини 1 статті 96 ЗК України передбачено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату, а у відповідності до ст. 24 Закону України "Про оренду землі", орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачі продовжують користування спірною земельною ділянкою без належного законного врегулювання договірних відносин з позивачем, а орендну плату сплачує лише ФОП Василенко Т.І., розмір якої є значно меншим за розмір, визначений у договорі оренди земельної ділянки.

Використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів позбавляє її власника - територіальну громаду міста Кривого Рогу, в інтересах якої діє Криворізька міська рада, права одержати дохід до місцевого бюджету у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідачів на те, що договір оренди земельної ділянки не містить дати, номеру та підписів сторін завірених печатками, у зв`язку з чим він не породжує для сторін господарсько-договірні зобов`язання, в розумінні ч. 1 ст.179 ГК України, є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Отже, перебування в судовому провадженні існуючого спору свідчить про неможливість застосування до спірних правовідносин загального порядку укладання договору за обопільною згодою обох сторін шляхом спільного підписання ними договору, через що само по собі виключає можливість присвоєння таких обов`язкових реквізитів договору оренди земельної ділянки як номер та дату, що можливе лише у випадку задоволення позовних вимог та оформлення договірних правовідносин на підставі судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Зважаючи на результати вирішення спору, за якими рішення відбулось на користь Позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у даній справі покладаються на відповідачів (заявників у апеляційній скарзі).

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Василенко Тамари Іванівни та Фізичної особи-підприємця Василенка Андрія Павловича, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2019 у справі № 904/5542/18 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2019 у справі №904/5542/18 - залишити без змін.

Судові витрати Фізичної особи-підприємця Василенко Тамари Іванівни та Фізичної особи-підприємця Василенка Андрія Павловича за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявників апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 25.05.2020.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О. Дармін