ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" травня 2020 р. м. ХарківСправа № 922/400/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Казмерчук М.Т.

за участю представників:

позивача: Мартіна Людмила Григорівна, ордер серія ХВ № 147 000043 від 07.02.2020 року, свідоцтво № 3836 від 09.03.2011 року.

відповідача: не з"явився.

третьої особи: не з"явився.

розглянувши в межах підготовчого провадження питання прийняття до розгляду поданого відповідачем відзиву (від 08 травня 2020 року за вих. № 10444) на позовну заяву по справі

за позовом ОСОБА_1 , м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Аста-Плюс», м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, на стороні відповідача -Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради, м. Харків,

про визнання недійсними окремі пункти Статуту та рішення загальних зборів засновників,-

здійснюється фіксування судового процесу технічними засобами - програмно

апаратним комплексом "Діловодство суду", серійний номер диска CD-R 922/400/20

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області за правилами загального позовного провадження перебуває справа № 922/400/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аста Плюс», про визнання недійсним Статуту Товарства з обмеженою відповідальністю «Аста Плюс», зареєстрованого 19 грудня 2013 року державним реєстратором Куцина Ю.С. реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області (номер запису 0057745), в частині:

- пункту 5.3 в редакції, що «По решті питань рішення вважаються прийняти, якщо за нього проголосувала проста більшість голосів»;

- пункту 5.4 в редакції, що «Збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, що мають у сукупності більше як 60 відсотків голосів»;

- пункту 6.3 в редакції, що «Учасник який виходить із товариства одержує вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі. За домовленістю між учасником і товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Якщо вклад до статутного капіталу був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без винагороди»;

- пункту 6.6 в редакції, що «Частка у статутному капіталі товариства переходить до спадкоємців фізичної особи або правонаступника юридичної особи учасника товариства, лише за згодою інших його учасників»;

- пункту 6.9 в редакції, що «Учасник товариства який систематично не виконує або неналежним чином виконує належні йому обов`язки або переважає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключений з товариства на підставі прийнятого зборами учасників рішення»;

- пункту 9.3 в редакції, що «Визначена зборами товариства частина чистого прибутку може передаватися у власність трудовому колективу»;

- пункту 9.5 в редакції, що «Збитки товариство покриває за рішенням загальних зборів або за рахунок резервного фонду або за рахунок майна товариства».

Визнання недійсними рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Аста Плюс»», оформлене протоколом загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Аста Плюс» 03 січня 2014 року.

Стадія розгляду - підготовче провадження (протокольною ухвалою суду від 27 квітня 2020 року відкладено підготовче засідання на 18 травня 2020 року).

08 травня року, через канцелярію суду, відповідачем поданий відзив (вх. № 10444) із клопотанням про визнання причини пропуску строку на подання відзиву поважними та поновлення пропущеного процесуального строку.

Розглянувши відзив та клопотання відповідача, які вмотивовані необхідністю долучення до матеріалів справи вище перелічених документів, що не могли бути подані відповідачем з причин, які від нього не залежали, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Як вбачається з ухвали господарського суду Харківської області від 17 лютого 2020 про відкриття провадження у справі, судом встановлено, зокрема, відповідачу п`ятнадцятиденний строк, з дня вручення ухвали суду, на подання до суду відзиву.

За матеріалами справи встановлено, що 19 лютого 2020 року, через АТ «Укрпошта», на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Аста плюс» (61051, м. Харків, вул. Кллочківська, будинок 325 А) надіслано рекомендований лист з повідомленням про вручення із трек-номером № 518. Однак, дана судова кореспонденція 28 лютого 2020 року повернулась на адресу суду із довідкою пошти - «за закінченням встановленого строку зберігання».

Суд, враховуючи, що інформація щодо поштового відправлення з трек-номером № 518 має значення для здійснення подальших процесуальних дій, листом за № 005359 від 04 березня 2020 року звернулась до Відділення поштового зв`язку № 51 м. Харкова Харківської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» з проханням надати в строк до 10 березня 2020 року (включно) року інформацію щодо підстав невручення поштового відправленням з трек-номером 518.

Втім, 10 березня 2020 року дана судова кореспонденція (лист за № 005359 від 04 березня 2020 року) повернулась на адресу суду із довідкою пошти «повертається юристам» та з причиною повернення - «інші причини, що не дали змогу виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

За інформацією, яка надана Заступником директора філії з розвитку АТ «Укрпошта» (лист від 23 березня 2020 року за № 21-06/108, представник відповідача, в період за який поштове відправлення знаходилось у відділенні поштового зв`язку, не звертався з проханням отримати судову кореспонденцію, у зв`язку з чим остання була направлена за адресою відправника (тобто повернулась на адресу суду).

Враховуючи зазначене, з огляду на дату отримання судом зазначеного листа від АТ «Укрпошта» (30 березня 2020 року), відповідач мав строк в порядку статті 165 ГПК України, до 31 березня 2020 року.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Згідно з частиною 1 статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідачем надано до суду відзив на позов 08 травня 2020 року, про що свідчить відмітка на першій сторінці даної заяву по суті справи, зроблена відповідальною особою канцелярії господарського суду Харківської області. При цьому, відповідач клопоче перед судом про поновлення строку на вчинення відповідної процесуальної дії - подання відзив на позов.

Виходячи з положень статті 119 ГПК України, за заявою учасника справи суд може поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, тоді як встановлений судом процесуальний строк за заявою учасника справи може бути продовжений судом.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 03 грудня 2018 року у справі № 904/5995/16.

Суд акцентує увагу на ту обставину, що у клопотанні відповідач помилково просить поновити, а не продовжити процесуальний строк, встановлений судом для подання відзиву, що є підставою для відмови в задоволенні даного клопотання.

Частиною 2 статті 119 ГПК України передбачено, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

При цьому із правового контексту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично продовжувати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено стороною, та чи підлягає він відновленню.

Фактично норма про можливість продовження процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Разом з тим, в аспекті зазначеного суд вважає за доцільне також звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, пункт 29, 26 липня 2007 року; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, пункт 33, 08 грудня 2016 року).

У будь-якому разі на суд покладено обов`язок надавати оцінку обґрунтованості причин пропуску строку, у тому числі суд має звернути увагу, наскільки швидко й сумлінно діяла сторона при вчиненні відповідної процесуальної дії та мотивувати підстави поновлення цього строку.

Положення частини 1 статті 119 ГПК України, пов`язують можливість поновлення пропущеного процесуального строку з обов`язковою наявністю поважних причин пропуску відповідного строку, при цьому не ставить можливість такого поновлення в залежність від тривалості прострочення.

При цьому поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Клопотання про поновлення строку для подання зустрічної позовної заяви повинно містити належне та достатнє обґрунтування (з документовим підтвердженням) причин пропуску цього строку.

Так, обґрунтовуючи неможливість подання заяви по суті справи, в межах строку встановленого судом, представник відповідача вказує на наявність в державі карантинних заходів, пов`язаних із боротьбою із COVID-19, та необхідністю дотримання встановлених Законом обмежень для убезпечення від ризику життя та здоров`я людей.

Враховуючи вищенаведене та те, що строк на подання відзиву на позовну заяву пропущений відповідачем з об`єктивних причин, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне з власної ініціативи, на підставі частини 2 статті 119 ГПК України, задля дотримання принципів господарського судочинства та з метою повного та всебічного розгляду справи, беручи до уваги гарантоване господарським процесуальним кодексом право відповідача довести обставини, які мають значення для справи, та стадію провадження (підготовче провадження), суд визнає причину пропуску строку на подання відзиву поважною та продовжує відповідачеві, з власної ініціативи, строк на подання до суду відзиву до 18 травня 2020 року.

Дослідивши поданий відповідачем відзив, судом встановлено, що дана заява по суті справи (відзив) підписана уповноваженим представником відповідача та містить докази направлення іншим учасникам справи, з огляду на наведене, суд приймає до розгляду поданий відповідачем відзив та долучає його до матеріалів справи.

Керуючись статтями 42, 113, 118, 119, 165, 178, 182, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку, - відмовити.

Визнати причину пропуску строку на подання відзиву на позов поважною та за ініціативою суду, продовжити відповідачу процесуальний строк на подання до суду відзиву до 18 травня 2020 року.

Прийняти до розгляду із залученням до матеріалів справи відзив відповідача (від 08 травня 2020 року за вих. № 10444).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення може бути оскаржена в частині відмови в поновленні строку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду в порядку статей 255-257 ГПК України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Кодексу. В решті, ухвала окремо від рішення суду, оскарженню не підлягає.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвалу підписано 18 травня 2020 року.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/400/20