РІШЕННЯ

Іменем України

25 травня 2020 року м. Чернігів справа № 927/226/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами позовну заяву
за позовом Заступника прокурора Чернігівської області 14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9, в інтересах держави в особі
позивача: Державної екологічної інспекції у Чернігівській області 14017, м. Чернігів, вул. Малясова, 12
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест - Натуральні продукти» 16400, Чернігівська область, м. Борзна, вул. Пантелеймона Куліша, 44
про стягнення 69 888 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2020 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест - Натуральні продукти» про відшкодування збитків в сумі 69 888 грн. 00 коп., заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок засмічення земельної ділянки відходами.

Заявлену до стягнення суму збитків прокурор на підставі ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п. 7 ч. 3 ст. 29 та п. 4 ч. 1 ст. 691 Бюджетного кодексу України просить розподілити наступним чином: 30 % - 20 966 грн. 40 коп. в доход спеціального фонду Державного бюджету України, 50 % - 34 944 грн. 00 коп. в доход спеціального фонду місцевого бюджету Борзнянської міської ради, та 20 % - 13 977 грн. 60 коп. в доход спеціального фонду місцевого бюджету Чернігівської обласної ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02-03.07.2019 під час перевірки дотримання суб`єктом господарювання вимог природоохоронного законодавства Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області встановлено факт розміщення відходів від продуктів вирощування сільськогосподарського походження на земельній ділянці з кадастровим номером :07:000:0770, розташованій в адміністративних межах Борзнянської міської ради, яка використовується ТОВ «Агроінвест - Натуральні продукти» на підставі договору оренди землі від 15.03.2014 та додаткової угоди № 2 від 01.03.2019, укладених з ОСОБА_1 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що призвело до засмічення земель та є порушенням вимог ст. 35, 46 Закону України «Про охорону земель», ст. 96 Земельного кодексу України, ст. 17, 33 Закону України «Про відходи», внаслідок якого державі завдано збитки у розмірі 69 888 грн. 00 коп., визначеному на підставі Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Мінприроди № 171 від 27.10.1997. Оскільки відповідач в добровільному порядку завданні ним збитки не відшкодував, прокурор просить стягнути їх з останнього в судовому порядку.

Під час розгляду справи позивач, в порядку ч. 5 ст. 55 Господарського процесуального кодексу України, не відмовився від поданого прокурором в інтересах держави позову, заяви про залишення позову без розгляду не подав, заперечень проти заявлених прокурором позовних вимог не висловив.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.03.2020:

прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі;

відмовлено в задоволенні клопотання заступника прокурора Чернігівської області, поданого разом з позовною заявою, про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін;

постановлено здійснювати розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами;

встановлений процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

встановлені процесуальні строки: для подання прокурором та позивачем відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; для подання відповідачем заперечення - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив;

роз`яснено відповідачу, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін може бути ним подано в строк для подання відзиву.

Крім того, в цій ухвалі суд підтвердив наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Оскільки клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду від відповідача з обґрунтуванням необхідності призначення судового засідання не надійшло, а в задоволенні відповідного клопотання прокурора судом відмовлено за відсутності підстав, розгляд справи здійснено судом без призначення судового засідання за наявними у справі матеріалами, тобто в порядку письмового провадження.

08 квітня 2020 року, в межах встановленого судом процесуального строку, відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він проти позовних вимог заперечує та вказує, що на земельній ділянці, яка перебуває в приватній власності та яку він орендує, тимчасово зберігаються лише відходи продукції рослинництва; під час перевірки жодних сторонніх предметів, матеріалів та сміття, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища виявлено не було, а відходи рослинництва не входять до жодної з груп забруднюючих речовин, тому жодної шкоди ґрунту чи навколишньому природному середовищу відходами продукції рослинництва не заподіяно. За повідомленням відповідача, зберігання відходів продукції рослинництва погоджено з власником земельної ділянки, як це передбачено Земельним кодексом України; відходи продукції рослинництва зберігалися з метою внесення для підживлення сільськогосподарських культур в якості компосту (гною) і на даний час вже внесенні в якості компосту (гною), що підтверджує фото відсутності компосту. За повідомленням відповідача, для вивезення побутових відходів ним укладено угоду про вивезення побутових відходів з КП «Борзна Комунальник». Відповідач зазначає, що він погодився лише з фактом відсутності паспортизації місця зберігання відходів продукції рослинництва, які тимчасово зберігаються в якості компосту (гною), за що і було сплачено штраф. На думку відповідача, в даному випадку «Методика визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства» не може бути застосована.

Доказів направлення копії відзиву та доданих до нього документів на адресу прокурора та позивача відповідачем надано не було.

13 квітня 2020 року прокурором подано відповідь на відзив, в якій він виклав свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення. Так прокурор з посиланням на норми природоохоронного законодавства, зокрема, зазначив, що суб`єкт господарювання в ході проведення господарської діяльності зобов`язаний забезпечувати своєчасне вивезення відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення. При цьому їх розміщення на території підприємства дозволяється лише за наявності спеціального дозволу. За твердженням прокурора, відповідачем у належний спосіб не було доведено існування жодних об`єктивних обставин, які спричинили розміщення відходів без спеціального дозволу, що свідчить про наявність саме його вини у засміченні земельної ділянки. На думку прокурора, Методика визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затверджена наказом Мінприроди № 171 від 27.10.1997, встановлює самостійні та окремі підстави для відшкодування шкоди, заподіяної державі внаслідок порушень природоохоронного законодавства, зокрема засміченням та окремо забрудненням земельної ділянки. Прокурор стверджує, що факт засмічення земельної ділянки відповідачем підтверджено відповідними матеріалами, складеними посадовими особами Державної екологічної інспекції у Чернігівській області як уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства; факт проведення позапланової перевірки суб`єкта господарювання зафіксовано в акті від 02-03.07.2019, складеному за результатами перевірки, який є носієм доказової інформації про виявлене порушення вимог законодавства у сфері охорони довкілля. На думку прокурора, в діях відповідача наявні усі елементи складу делікту, а саме: - протиправна поведінка, яка полягає у несвоєчасному вивезенні відходів, що суперечить вимогам ст. 46 Закону України «Про охорону земель», ч. 2 ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»; - шкідливий результат такої поведінки (шкода), яка полягає у засміченні земельної ділянки, що спричиняє зниження її якості та стає загрозою її придатності; - причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою зумовлений тим, що у зв`язку з недотриманням вимог щодо поводження з відходами, було спричинено шкоду земельному об`єкту у вигляді його засмічення; - вина особи, яка заподіяла шкоду презюмується, оскільки відповідачем не було доведено існування жодних обставин, які спричинили розміщення відходів без спеціального дозволу.

До відповіді на відзив додано фіскальний чек від 10.04.2020, як доказ направлення її копії відповідачу рекомендованим листом зі штрих кодовим ідентифікатором 280.

Як вбачається з інформації, яка міститься на офіційному сайті Укрпошти, поштове відправлення за номером 280 вручено відповідачу 14.04.2020, однак правом на подання заперечень на відповідь на відзив прокурора відповідач не скористався.

15 квітня 2020 року позивачем подано відповідь на відзив, в якій він виклав свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення. Так позивач повідомив, що за фактом виявленого порушення природоохоронного законодавства щодо заступника керівника відповідача 02.07.2019 складено протокол про адміністративне правопорушення № 000867, відповідальність за яке передбачена ст. 52 КУпАП та постановою від 02.07.2019 № 85/08 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., який добровільно сплачений 03.07.2019. На думку позивача, оскільки постанова про притягнення до адміністративної відповідальності оскаржена не була, це свідчить про визнання відповідачем факту вчинення ним адміністративного правопорушення. За повідомленням позивача до адміністративної відповідальності було притягнуто також і орендодавця, власника земельної ділянки ОСОБА_1 , який дозволив та допустив несанкціоноване розміщення відходів на земельній ділянці, яка також в установленому порядку оскаржена не була, набрала законної сили та перебуває на виконанні в органах Державної виконавчої служби. Позивач також вказує, що відповідач у відзиві помилково ототожнює поняття «засмічення земель» і «забруднення земель». В даному випадку відбулось засмічення земель відходами від продуктів вирощування сільськогосподарського походження, а не забруднення, і застосування до розрахунку розміру шкоди Додатку 1 Методики № 171 є помилковим та не відповідає діючому законодавству, а застосовується Додаток 5 - Коефіцієнт небезпеки відходів. З посиланням на норми екологічного законодавства позивач стверджує, що ними фактично заборонено розміщення будь-яких відходів на відкритому ґрунті землі, тобто скидання, розміщення та зберігання відходів на відкритому ґрунті не може відбутися взагалі навіть на найменш короткий проміжок часу. На думку позивача, є наявними всі складові для цивільно-правової відповідальності відповідача.

До відповіді на відзив додано фіскальний чек від 14.04.2020, як доказ направлення її копії відповідачу рекомендованим листом зі штрих кодовим ідентифікатором 550.

Як вбачається з інформації, яка міститься на офіційному сайті Укрпошти, поштове відправлення за номером 550 вручено відповідачу 17.04.2020, однак правом на подання заперечень на відповідь на відзив позивача відповідач не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Відповідно до додаткової угоди № 2 від 01.03.2019 про внесення змін до договору оренди землі б/н від 15.03.2014 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 26.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроінвест-Натуральні продукти» (відповідач у справі) є орендарем земельної ділянки, яка знаходиться на території Борзнянської міської ради Чернігівської області з кадастровим номером :07:000:0770 площею 3,9743 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В період з 02 по 03 липня 2019 року Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області в особі державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Олуковатого В.В. за участю директора ТОВ «Агроінвест-Натуральні продукти» ОСОБА_2 та його заступника ОСОБА_4 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якого складено акт № 37/08 від 03.07.2019.

Як зазначено у вищевказаному акті перевірка проводиться з метою з`ясування тверджень колективного звернення жителів м. Борзна від 27.05.2019 № 10-25/КО-109 про порушення вимог природоохоронного законодавства при зберіганні відходів сільгоспвиробництва.

Як вбачається зі змісту акту № 37/08 від 03.07.2019: «під час перевірки в адміністративних межах Борзнянської міської ради на земельній ділянці з кадастровим номером :07:000:0770, яка використовується Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроінвест-Натуральні продукти» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявлено факт розміщення відходів від продуктів вирощування сільськогосподарського походження, що призвело до засмічення земель та є порушенням вимог ст. 35, 46 Закону України «Про охорону земель», ст. 96 Земельного кодексу України, ст. 17, 33 Закону України «Про відходи». Площа засміченої ділянки 1120 м2 та об`єм 2 000 м3. Заміри проведено за допомогою мірної стрічки Р50 УЗК ДСТУ 4179-2003, інв. номер 11 (дата повірки ІІ кв. 2019 р.), яка є власністю Державної екологічної інспекції у Чернігівській області».

Акт № 37/08 від 03.07.2019 підписаний посадовою особою позивача.

Як зазначено в акті № 37/08 від 03.07.2019 директор та заступник директора ТОВ «Агроінвест-Натуральні продукти» від підписання цього акту відмовилися.

В акті перевірки вказано, що він надісланий листом від 03.07.2019 № 08-03/1928.

Відповідачем факт отримання акту № 37/08 від 03.07.2019 під час розгляду справи не заперечувався.

За наслідками перевірки позивачем винесено припис № 36/08 від 03.07.2019, яким зобов`язано відповідача: не допускати розміщення відходів виробництва на орендованих земельних ділянках на постійній основі; в термін до 02.08.2019 вирішити питання щодо ліквідації несанкціонованого звалища накопичених відходів; в термін до 02.08.2019 забезпечити передачу відходів з укладенням відповідних договорів тільки суб`єктам господарювання, що мають дозвільно-погоджувальні документи для здійснення відповідних операцій у сфері поводження з відходами.

Підпис відповідача про отримання припису до виконання в тексті цього припису відсутній. В приписі вказано, що він направлений рекомендованим листом з повідомленням про вручення 03.07.2019 за № 08-03/1928.

Відповідачем факт отримання припису № 36/08 від 03.07.2019 під час розгляду справи не заперечувався.

Доказів оскарження в установленому законом порядку припису позивача відповідачем під час розгляду справи суду не надано.

Крім того, відносно посадової особи відповідача - заступника директора Леусова І.В., державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Олуковатим В.В. складено протокол № 000867 від 02.07.2019 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 52, 82 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постановою № 85/08 від 02.07.2019 про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 52 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

03 липня 2019 року штраф був сплачений ОСОБА_4 , що підтверджується квитанцією від 03.07.2019р. № 90.

На підставі вищевказаних документів та Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України № 171 від 27.10.1997, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.05.1998р. за № 285/2725 (надалі - Методика), позивачем здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі в результаті засмічення відходами земельної ділянки, який склав 69 888 грн. 00 коп.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлено претензію № 15-14/2064 від 25.07.2019 про відшкодування збитків у сумі 69 888 грн. 00 коп., заподіяних державі в результаті засмічення земель через порушення природоохоронного законодавства.

У відповідь на вказану претензію та припис від 03.07.2019 відповідачем надіслано позивачу лист вих. № 42 від 31.07.2019, в якому він повідомив, що: «на орендованих земельних ділянках не зберігає сторонніх предметів і матеріалів та сміття, відходи продукції рослинництва не входять до жодної з груп забруднюючих речовин, жодної шкоди ґрунту чи навколишньому природному середовищу не може бути заподіяно продукцією рослинництва, а також те, що тимчасове зберігання відходів продукції рослинництва погоджено з власником земельної ділянки, як це передбачено Земельним кодексом України, а тому відповідач вважає, що в даному випадку Методика не може бути застосована».

За твердженням прокурора, відповідач в добровільному порядку заподіяну шкоду не відшкодував, що і стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.

Відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища, а саме у сфері охорони та використання земель, регулюються, зокрема, Законами України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про відходи», «Про охорону земель», Земельним кодексом України.

Статтею 96 Земельного кодексу України на землекористувачів покладено обов`язок додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.

Згідно з пунктом «в» ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі при здійсненні господарської діяльності зобов`язані, зокрема, дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України, проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів, забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про охорону земель» юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдання позадоговірної шкоди визначено статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є правопорушення - протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду.

Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та шкодою; вини заподіювача шкоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність у вигляді відшкодування шкоди не настає.

Обов`язок доказування відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, якими обґрунтовуються його вимоги або заперечення.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести належними та допустимими доказами факт заподіяння шкоди та її розмір, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та наявність причинно-наслідкового зв`язку між такою поведінкою та заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Підставою позовних вимог прокурор визначає вчинення відповідачем екологічного правопорушення у вигляді засмічення земельної ділянки відходами від продуктів вирощування сільськогосподарського походження, яке зафіксоване в акті № 37/08 від 03.07.2019, складеному за результатами проведеного в період з 02-03.07.2019 позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

За змістом ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни відшкодовують шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Для визначення порядку розрахунку розмірів відшкодування шкоди суб`єктами господарювання та фізичними особами в процесі їх діяльності через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України № 171 від 27.10.1997 затверджено Методику.

Розрахунок розміру шкоди за засмічення земельної ділянки виконано позивачем за наступною формулою, яка відповідає формулі, наведеній в п. 5.5. Методики:

Рш = А х Б х Гоз х Пдз х Кзз х Кнв х Кег, де:

Рш - розмір шкоди від засмічення земель, грн.;

А - питомі витрати на ліквідацію наслідків засмічення земельної ділянки, значення якого дорівнює 0,5;

Б - коефіцієнт перерахунку, що при засміченні земельної ділянки побутовими, промисловими та іншими відходами дорівнює 10, а небезпечними (токсичними) відходами 100;

Гоз - нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що зазначала засмічення, грн./ м2;

Пдз - площа засміченої земельної ділянки, м2;

Кзз - коефіцієнт засмічення земельної ділянки, що характеризує ступінь засмічення її відходами, який визначається за додатком 6;

Кнв - коефіцієнт небезпеки відходів, який визначається за додатком 5;

Кег - коефіцієнт еколого-господарського значення земель визначається за додатком 2.

Таким чином, за розрахунками позивача розмір шкоди від засмічення земельної ділянки становить: Рш = 0,5 х 10 х 3,12 х 1120,0 х 4,0 х 1,0 х 1,0 = 69 888,00 грн.

Відповідно до п. 5.2. Методики основою розрахунків розміру шкоди від засмічення земель є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що засмічена.

Пунктом 5.6. Методики передбачено, що довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що зазнала засмічення, надають територіальні органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, а у відповідності із ч. 2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Як вбачається із доданого до позовної заяви розрахунку розміру шкоди, заподіяної в результаті засмічення земельних ресурсів відходами від продуктів вирощування сільськогосподарського походження (твердими) через порушення природоохоронного законодавства на земельній ділянці кадастровим номером :07:000:0770, яка використовується ТОВ «Агроінвест - Натуральні продукти» та розташована в адміністративних межах Борзнянської міської ради Чернігівської області, вказаний розрахунок виконаний позивачем на підставі даних про спірну земельну ділянку, в тому числі і щодо її нормативно грошової оцінки, повідомлених у листі відділу Держгеокадастру у Борзнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.07.2019 № 8-25-0.24-258/104-19.

Натомість вказаний лист до матеріалів справи ані прокурором, ані позивачем не наданий, як не надано й інших належних доказів про нормативно грошову оцінку земельної ділянки таких як довідка або витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, що свідчить про недоведеність розміру заподіяної шкоди, оскільки такий показник, (3,12 грн./м2) у формулі розрахунку шкоди як нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що, за твердженням прокурора, зазнала засмічення, який є основою розрахунків розміру шкоди від засмічення земель, не підтверджується належними доказами.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що розрахунок заявленої до стягнення шкоди не підтверджений документально.

Таким чином, прокурором та позивачем не доведено наявність одного з елементів складу цивільного правопорушення як розмір заподіяної шкоди, а відтак і самої шкоди, що виключає настання цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про відходи» відходи - це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

За змістом п. 3.2. Методики землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

В силу п. 3.3. Методики факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.

Відповідно до приписів природоохоронного законодавства умовою кваліфікації такого правопорушення, як засмічення земель, що є підставою для настання відповідальності та відшкодування шкоди, спричиненої таким засміченням, є доведення факту виявлення на відкритому ґрунті сторонніх предметів і матеріалів, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини.

Факт наявності сміття не є достатнім для того, щоб вважати землю засміченою і як наслідок виникнення обов`язку відшкодувати шкоду. Обов`язковою ознакою засмічення є таке засмічення земель, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Наведені висновки щодо застосування норм права викладені в постановах Верховного Суду від 13.04.2018 у справі № 904/6886/17, від 27.09.2018 у справі № 909/6/18, від 25.10.2018 у справі № 905/31/17, які на підставі ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України враховуються судом при виборі і застосування норм права до спірних відносин.

З огляду на вищевикладену правову позицію, позивачу необхідно було встановити факт того, що засмічення призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, чого останнім зроблено не було.

Даним також спростовується твердження прокурора та позивача, що підставою для нарахування та стягнення шкоди є саме засмічення, а не забруднення земельної ділянки.

В акті перевірки № 37/08 від 03.07.2019 лише зафіксовано факт розміщення на земельній ділянці, якою користується відповідач на умовах оренди, відходів від продуктів вирощування сільськогосподарського походження, що призвело до її засмічення. Відомості, які б підтверджували висновок про розміщення таких відходів саме на відкритому ґрунті, а також, що таке розміщення призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Під час розгляду справи ані прокурором, ані позивачем також не надано доказів, які б підтвердили обставини, які є необхідними для кваліфікації правопорушення як засмічення земельної ділянки, а саме: доказів того, що зафіксоване в акті перевірки № 37/08 від 03.07.2019 засмічення земельної ділянки відходами від продуктів вирощування сільськогосподарського походження призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини; не обґрунтовано, що виявлені під час перевірки відходи мають ознаки забруднюючих елементів, та не обґрунтовано наслідків їх впливу на стан земель.

При цьому суд відмічає, що визнання постановою № 85/08 від 02.07.2019 заступника директора ТОВ «Агроінвест - Натуральні продукти» винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 52 Кодексу України про адміністративне правопорушення, накладення на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. та факт сплати ним штрафу не є достатнім доказом заподіяння відповідачем шкоди навколишньому природному середовищу.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що прокурором та позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, тому підстави для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, в зв`язку з чим в задоволенні позову належить відмовити в повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, сплачений прокурором за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. покладається на прокурора, тобто не підлягає йому відшкодуванню.

Керуючись ст. 73, 74, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі позивача Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест - Натуральні продукти» про стягнення 69 888 грн. 00 коп. відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України), шляхом подання апеляційної скарги через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено та підписано 25.05.2020.

Суддя А.С.Сидоренко