СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2020 р. Справа № 917/273/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Радіонова О.О.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю прокурора - Хряк О.О., службове посвідчення № 053701 від 03.09.2019 ,

та представників сторін:

позивача - не з'явився,

першого відповідача - не з'явився,

другого відповідача - Дубина М.Б., ордер на надання правничої (правової) Серія АІ №1034374 від 19.05.2020р.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія КС №5756/10 від 08.07.16 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу другого відповідача (вх.№1057) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 04.03.2020 (повний текст ухвали складено 04.03.2020, суддя Кльопов І.Г.) у справі №917/273/20

за позовною заявою Заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області, проспект Свободи, 4-а, м.Кременчук, Полтавська область, 39600 в інтересах держави

до:

1.Кременчуцької міської ради Полтавської області, пл. Перемоги, 2, м.Кременчук, Полтавська область, 39600

2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт Буд Інвест», вул. Жилянська, 58, офіс.14, м.Київ, 01033

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди землі та скасування його реєстрації

ВСТАНОВИЛА:

17.02.2020 року позивач, Заступник керівника Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області звернувся в інтересах держави до Кременчуцької міської ради Полтавської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд Інвест» про визнання незаконним та скасування рішення 21 сесії 7 скликання Кременчуцької міської ради Полтавської області від 11.05.2017 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 4982 кв.м. кадастровий номер :08:002:0432 для закінчення будівництва об'єкта незавершеного будівництва - будинку охорони та будівництва 9 - поверхового житлового будинку по вул. Небесної Сотні, в районі жилого будинку № 53 на території м. Кременчука Полтавської області та передачі її в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд Інвест» строком на 3 роки; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :08:002:0432 площею 4982 кв.м., яка розташована на території м. Кременчука Полтавської області по вул. Небесної Сотні, в районі будинку № 53, укладений 20.06.2017 року між Кременчуцькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд Інвест», зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.07.2017 року, номер запису про інше речове право: 21482127; скасування запису про Державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 4982 кв.м., кадастровий номер :08:002:0432 під номером 21482127 (а.с. 53-69).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.02.2020 року відкрито провадження у справі № 917/273/20 за позовною заявою Заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області (а.с. 9).

03.03.2020 року до господарського суду Полтавської області від позивача надійшла заява № 2616 про забезпечення позову, в якій заявник просив забезпечити позов шляхом накладання арешту на земельну ділянку площею 4982 кв.м., кадастровий номер :08:002:0432, яка розташована на території м. Кременчука Полтавської області по вул. Небесної Сотні, в районі будинку № 53; заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд Інвест» до вирішення спору по суті проводити будь-які підготовчі чи будівельні роботи щодо земельної ділянки площею 4982 кв.м., кадастровий номер :08:002:0432, яка розташована на території м. Кременчука Полтавської області по вул. Небесної Сотні, в районі будинку № 53 (а.с. 1-5).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 04.03.2020 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на земельну ділянку площею 4982 кв.м., кадастровий номер :08:002:0432, яка розташована на території м. Кременчука Полтавської області по вул. Небесної Сотні, в районі будинку № 53; заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд Інвест» до вирішення спору по суті проводити будь-які підготовчі чи будівельні роботи щодо земельної ділянки площею 4982 кв.м., кадастровий номер :08:002:0432, яка розташована на території м. Кременчука Полтавської області по вул. Небесної Сотні, в районі будинку № 53 (а.с. 9-10).

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що невжиття заходів до забезпечення позову, у випадку прийняття рішення на користь заявника не забезпечить реального захисту права останнього, що є головною метою судочинства. Вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав заявника та забезпечить можливість реального судового захисту.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції про забезпечення позову відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд Інвест» звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на недотримання норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та помилковість висновків суду першої інстанції, просить поновити строк на оскарження ухвали суду, скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 04.03.2020 року по справі № 917/273/20, скасувати заборону Товариству з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд Інвест» до вирішення спору по суті проводити будь-які підготовчі чи будівельні роботи щодо земельної ділянки площею 4982 кв.м., кадастровий номер :08:002:0432, яка розташована на території м. Кременчука Полтавської області по вул. Небесної Сотні, в районі будинку № 53, зняти арешт з земельної ділянки площею 4982 кв.м., кадастровий номер :08:002:0432, яка розташована на території м. Кременчука Полтавської області по вул. Небесної Сотні, в районі будинку № 53 (а.с. 38-50).

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що господарський суд не звернув увагу на те, що Кременчуцька місцева прокуратура не наділена повноваженнями здійснювати заходи щодо вивчення стану додержання вимог земельного законодавства суб'єктами господарювання міста Кременчук, що є, на його думку, порушенням вимог статті 19 Закону України «Про прокуратуру».

Зазначає, що господарським судом безпідставно не прийнято до уваги, що за результатами перевірки Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області порушень вимог земельного законодавства під час надання та використання земельної ділянки не виявлено. Зауважує, що суд першої інстанції не пересвідчився, чи дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при можливому задоволенні позову. Вважає заяву прокурора про забезпечення позову необгрунтованою та невмотивованою.

Позивачем 18.05.2020 року до суду апеляційної інстанції подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану хвалу - без змін, посилаючись на її обгрунтованість та правомірність.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2020 року визначено склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Медуниця О.Є., судді Гребенюк Н.В., Радіонова О.О. (а.с. 12).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2020 року у справі № 917/273/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та встановлено строк позивачу до 27.04.2020 року надати суду відзив на апеляційну скаргу (а.с. 121-122).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2020 року у справі № 905/23/20 відновлено пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою другого відповідача на ухвалу господарського суду Полтавської області від 04.03.2020 року, справу призначено до розгляду на 19.05.2020 року о 12:00 год (а.с. 137-139).

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив суд її задовольнити у повному обсязі.

Позивач та перший відповідач у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутністю третьої особи, враховуючи подане клопотання.

Відповідно до вимог ст.ст. 222, 223 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою технічного запису, складено протокол судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Заступник керівника Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області звернувся в інтересах держави до Кременчуцької міської ради Полтавської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд Інвест» про визнання незаконним та скасування рішення 21 сесії 7 скликання Кременчуцької міської ради Полтавської області від 11.05.2017 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 4982 кв.м. кадастровий номер :08:002:0432 для закінчення будівництва об'єкта незавершеного будівництва - будинку охорони та будівництва 9 - поверхового житлового будинку по вул. Небесної Сотні, в районі жилого будинку № 53 на території м. Кременчука Полтавської області та передачі її в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд Інвест» строком на 3 роки; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :08:002:0432 площею 4982 кв.м., яка розташована на території м. Кременчука Полтавської області по вул. Небесної Сотні, в районі будинку № 53, укладений 20.06.2017 року між Кременчуцькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд Інвест», зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.07.2017 року, номер запису про інше речове право: 21482127; скасування запису про Державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 4982 кв.м., кадастровий номер :08:002:0432 під номером 21482127 (а.с. 53-69).

Позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник просив забезпечити позов шляхом накладання арешту на земельну ділянку площею 4982 кв.м., кадастровий номер :08:002:0432, яка розташована на території м. Кременчука Полтавської області по вул. Небесної Сотні, в районі будинку № 53; заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд Інвест» до вирішення спору по суті проводити будь-які підготовчі чи будівельні роботи щодо земельної ділянки площею 4982 кв.м., кадастровий номер :08:002:0432, яка розташована на території м. Кременчука Полтавської області по вул. Небесної Сотні, в районі будинку № 53 (а.с. 1-5).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 04.03.2020 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на земельну ділянку площею 4982 кв.м., кадастровий номер :08:002:0432, яка розташована на території м. Кременчука Полтавської області по вул. Небесної Сотні, в районі будинку № 53; заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд Інвест» до вирішення спору по суті проводити будь-які підготовчі чи будівельні роботи щодо земельної ділянки площею 4982 кв.м., кадастровий номер :08:002:0432, яка розташована на території м. Кременчука Полтавської області по вул. Небесної Сотні, в районі будинку № 53 (а.с. 9-10).

В обгрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції, посилаючись на норми ст.ст.137, 140 ГПК України дійшов висновку, що невжиття заходів до забезпечення позову, у випадку прийняття рішення на користь заявника не забезпечить реального захисту прав останнього, що є головною метою судочинства. Отже, вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав заявника та забезпечить можливість реального судового захисту.

Суть спірного питання полягає у правомірності вжиття заходів забезпечення позову, що регулюється положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обгрунтувати причини звернення з такою заявою. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення його законних вимог.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується, за висновком суду, наявними матеріалами справи, в обгрунтування заяви про забезпечення позову, позивач зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Суд першої інстанції погодився з доводами позивача та прийняв ухвалу про забезпечення позову, задовольнивши вимоги позивача, викладені у заяві про забезпечення позову.

Однак, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обгрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обгрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Окрім того, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов'язані з предметом спору.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.01.2020 року у справі № 910/13658/19 та від 16.04.2020 року у справі № 910/18680/19.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення, у разі їх задоволення, не вимагатиме примусового виконання, у цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обгрунтоване припущення, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Проте, ні позивачем у заяві про забезпечення позову та у відзиві на апеляційну скаргу, ні судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, не наведено фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову.

В матеріалах справи міститься акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об'єкту - земельної ділянки площею 4982 кв.м., кадастровий номер :08:002:0432, яка розташована на території м. Кременчука Полтавської області по вул. Небесної Сотні, в районі будинку № 53, складений Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області, в якому зазначено, що порушення вимог земельного законодавства під час надання та використання вищевказаної земельної ділянки не виявлено.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази порушення відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Висновки суду першої інстанції про те, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову у цій справі унеможливить виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог та може призвести до порушення прав та законних інтересів заявника, відновлення яких у разі задоволення позову буде неможливим, є безпідставними за відсутності висновків про ознаки протиправності дій відповідача, а тому грунтуються виключно на припущеннях, що не підтверджені будь-якими належними, допустимими та достатніми доказами у розумінні ст.ст.76,77, 79 Господарського процесуального кодексу України.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вжиті заходи забезпечення позову не перешкоджають господарській діяльності відповідача та не порушують прав інших осіб, не врахував того, що основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд Інвест» є будівництво, яке внаслідок вжиття запобіжних заходів, запропонованих позивачем, вимушено бути зупинитися, що, в свою чергу, призведе до невиконання інших умов договорів з іншими особами.

Також, в матеріалах справи наявні договори купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, предметом яких є придбання майнових прав на квартири, побудовані на земельній ділянці, яка є предметом вжиття запобіжних заходів забезпечення позову.

Таким чином, внаслідок вжиття запобіжних заходів, запропонованих позивачем будуть порушені права та законні інтереси інших осіб, які не є сторонами у цій справі.

З огляду на викладене, господарський суд першої інстанції при вирішенні питання про задоволення заяви позивача про забезпечення позову не дотримався принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами та не забезпечив збалансованість інтересів сторін та інших сторін, які не є учасниками процесу, оскільки не врахував співвідношення негативних наслідків, які можуть настати для відповідача через вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати для позивача в результаті невжиття цих заходів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вжиті заходи забезпечення позову не відповідають вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обгрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, доведеності обставин реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі невжиття судом заявлених заходів забезпечення позову, порушують принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, а тому висновки суду першої інстанції про забезпечення позову у даній справі є помилковими.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому слід зазначити, що доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують висновок місцевого господарського суду, а тому підставою для скасування ухвали суду є невідповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла до висновку про обгрунтованість доводів апеляційної скарги в частині безпідставного застосування заходів забезпечення позову, що є підставою для її задоволення та скасування ухвали місцевого господарського суду з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, за подання апеляційної скарги підлягає сплаті з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд Інвест» судовий збір у сумі 1051 грн.

Керуючись статями 74, 123, 129, 136, 137, 269, 270, 271, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд Інвест» м.Київ на ухвалу господарського суду Полтавської області від 04.03.2020 року у справі № 917/273/20 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 04.03.2020 року у справі №917/273/20 скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви Заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області про вжиття заходів забезпечення позову.

Стягнути з Заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області (, проспект Свободи, 4а, м. Кременчук, Полтавська область, 39601) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт Буд Інвест» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 58, офіс 14; ) судовий збір в сумі 1051 грн.

Господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 25.05.2020 року.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця (з окремою думкою)

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.О. Радіонова