ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" травня 2020 р. Cправа № 902/100/20

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Кузьменко В.В.,

За участю представників:

позивача Хомутов Г.В., довіреність 32/19 від 02.01.2019;

відповідача1 не з`явився;

відповідача2 не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2006" (вул. Лесі Українки, буд. 162, кв. 11, м. Пологи, Пологівський р-н, Запорізька обл., 70605)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Щербини" (вул. Келецька, буд. 64/47-А, офіс 1, м. Вінниця, 21000)

до: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 366790 грн.

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "БІЗОН - ТЕХ 2006" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Щербини" до ОСОБА_1 про солідарне стягнення 366 790,00 грн заборгованості з яких 273333,06 грн - основного боргу, 54666,61 грн - штрафу та 38790,33 грн - процентів.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачами взятих на себе зобов`язань за договором поставки №ЖВ-34 від 15.01.2019 р., в частині здійснення розрахунків за поставлений товар та договором поруки від 06.05.2019 р.

У відповідності до вимог ч.ч. 6, 7 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Виходячи з приписів наведених норм, суд 07.02.2020 звернувся до Адресно-довідкового бюро м. Вінниці з запитом № 902/100/20/224/20 про надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані про ОСОБА_1 , у строки, визначені ч. 7 ст. 176 ГПК України.

18.02.2020 до суду від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання надійшла відповідь від 12.02.2020, в якій зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим зазначено що дана інформація була актуальна станом на 04.04.2016 р., за більш достовірною інформацією слід звертатись до виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Суд 19.02.2020 звернувся до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради з запитом № 902/100/20/284/20 про надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані про ОСОБА_1 , у строки, визначені ч. 7 ст. 176 ГПК України.

02.03.2020 до суду від Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради надійшла відповідь від 26.02.2020, в якій зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 03.03.2020 відкрито провадження у справі № 902/100/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 01.04.2020.

Ухвалою від 13.03.2020 задоволено клопотання Приватного підприємства "БІЗОН - ТЕХ 2006" №117/20-юр від 05.03.2020 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Судове засідання 01.04.2020 доручено провести Господарському суду Запорізької області.

01.04.2020 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення щодо задоволення позовних вимог.

В судове засідання в режимі відеоконференції з`явився представник позивача, відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи відповідач2 повідомлений належним чином, що стверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення, ухвали направлені на адресу відповідача1 повернуті до суду з відмітками поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Суд зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення відповідача1, з огляду на це суд продовжив строк підготовчого засідання на 30 днів, про що зазначено в протоколі судового засідання від 01.04.2020 (протокольна Ухвала).

Ухвалою від 01.04.2020 встановлено учасникам справи строк для вчинення процесуальних дій до 14.05.2020, закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/100/20 для судового розгляду по суті на 14 травня 2020 р. та задоволено усне клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, відповідальним за проведення відеоконференції визначено Господарський суд Запорізької області.

14.05.2020 на електронну адресу суду від представника відповідача1 надійшла заява про відкладення розгляду справи, в зв`язку з запровадженням карантину в Україні представник відповідача не може добратись з іншої області.

Судове засідання 14.05.2020 проведено в режимі відеоконференції з представником позивача який з`явився до Господарського суду Запорізької області.

Відповідачі правом участі своїх представників в судовому засіданні не скористались, вимог ухвал суду щодо подачі відзивів не виконали. Про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та в установленому законом порядку, що стверджується наявними в матеріалах справи доказами.

В судовому засіданні суд повідомив представника позивача про наявність заяви представника відповідача1 про відкладення розгляду справи.

Представник позивача проти задоволення клопотання відповідача1 заперечив.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки в розумінні вищевказаних положень законодавства не можливість прибуття представника сторони в судове засідання не є поважною причиною неявки сторони. Відповідач (юридична особа) на власний розсуд обирає захисника. Доказів на підтвердження знаходження керівника ТОВ «Щербини» за межами м. Вінниці не подано. Судом враховано, що в судовому засіданні 01.04.2020 року судом продовжено строк підготовчого засідання та строк для вчинення процесуальних дій до 14.05.2020. Явка відповідачів не визнавалась судом обов`язковою. Відповідачем не наведено жодних обставин на підтвердження неможливості розгляду справи.

Відзиву, будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи (14.05.2020) від відповідачів до суду не надходило. Подальше ж відкладення розгляду справи призведе до затягуванню судового процесу і є порушенням приписів статті 42 ГПК України, зокрема, стосовно виявлення поваги до суду та до інших учасників судового процесу; сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У зв`язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 14.05.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

15.01.2019 між Приватним підприємством "БІЗОН-ТЕХ 2006" (позивач, в договорі Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Щербини" (відповідач1, в договорі Покупець) було укладено договір поставки №ЖВ-34, відповідно до п 1.1. якого у порядку, строки та на умовах, визначених цим Договором та Специфікаціями до нього, Постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність Покупця такий товар: насіння для сівби, пестициди в препаративних формах, що є засобами захисту рослин, регулятори росту рослин і мікродобрива, мінеральні добрива (далі - Товар), а Покупець зобов`язується приймати цей Товар й оплачувати його.

Погоджені Сторонами асортимент, кількість і ціна товару вказуються ними в Специфікаціях до Договору, що є невід`ємними його частинами. Сторонами може бути укладено як одну, так і більшу кількість Специфікацій до Договору. Кожна наступна Специфікація після першої регулює окрему поставку товару в рамках цього Договору й не скасовує та не змінює попередні Специфікації ні повністю, ні частково, якщо тільки інше не вказано в ній. У випадку розходжень між умовами Договору і умовами певної Специфікації пріоритет мають умови такої Специфікації (п. 2.1. та 2.2. Договору).

У Специфікаціях і в накладних Сторонами вказується базова ціна товару. Повною ціною товару, яку Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику, є його базова ціна разом із сумою індексації ціни товару (порядок визначення якої наведено в розділі 5 Договору). У Специфікаціях Сторонами може вказуватися грошовий еквівалент базової ціни товару в іноземній валюті. У такому випадку, якщо інше не визначено певною Специфікацією, базова ціна Товару в гривнях визначається шляхом множення грошового еквіваленту його ціни в іноземній валюті на курс продажу цієї іноземної валюти за гривні на міжбанківському валютному ринку (показник ASK на веб-сторінці www.udinfbrm.com), зафіксований на момент закриття торгів у найближчий попередній до дати здійснення поставки товару день, і вказується в накладних. Враховуючи це, ціна в гривнях одного і той самого найменування товару, поставленого в різні дні, може бути різною і це не є помилкою. Якщо товар буде отриманий Покупцем за видатковою накладною, то вважається, що Покупець погодився на ціну товару в гривнях, що вказана в ній, проконтролював та погодив її в момент прийняття товару і в майбутньому не може її оспорювати. Дострокова оплата товару не є підставою для зменшення його ціни, якщо інше не вказано в Специфікації (п. 2.3. Договору).

Товар постачається Покупцю на таких умовах: FCA (склад Постачальника) або DAP (склад Покупця). Добрива також можуть постачатися залізничним транспортом на умовах СРТ. У Специфікації Сторони вказують, на яких саме умовах (базисах) постачається товар за нею і адресу місця поставки, під яким Сторони розуміють місце, в якому Постачальник зобов`язується передати товар Покупцеві, вантажоодержувачу або перевізнику. Якщо в Специфікації не визначені умови поставки, то товар за нею постачається Покупцю на умовах FCA (склад Постачальника), адреса якого повідомляється Покупцю на його запит. Усі базиси поставок розуміються Сторонами згідно з правилами Інкотермс у редакції 2010 року, але умови Договору мають пріоритет над правилами Інкотермс. У Специфікації Сторони можуть вказати інші базиси (умови) поставки товару, ніж ті, що вказані в Договорі. 4.2. Строк поставки товару, протягом якого товар повинен бути переданий Покупцю або перевізнику, вказується в Специфікації. У ній також може бути вказана лише гранична дата поставки товару. Якщо їх не вказано, то товар постачається Покупцю за йою письмовими заявками по мірі необхідності Покупця в ньому, але не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з моменту одержання Постачальником заявки про поставку товару. Постачальник зобов`язується передати Покупцю або перевізнику товар у строки, зумовлені Сторонами, тільки за умови надходження на поточний рахунок Постачальника у строки, визначені в Специфікації, повністю суми попередньої оплати або авансових платежів, якщо такі умови оплати товару були передбачені у відповідній Специфікації, разом із сумою індексації ціни товару. Під попередньою оплатою, авансом, авансовим платежем Сторони розуміють платіж, що повинен бути здійснений Покупцем і отриманий Постачальником до моменту передачі Покупцю товару. Якщо Покупець прострочить оплату будь-якого платежу (попередньої оплати, авансового платежу, своєчасно не оплатить вже поставлений товар), то Постачальник має право пропорційно на час прострочення Покупця затримати поставку товару або взагалі повністю або частково відмовитись від поставки товару за такою та/або іншими Специфікаціями, не несучи за це відповідальність. Постачальник має право поставити Покупцю товар і до отримання від нього попередньої оплати або авансових платежів, і такі дії Постачальника не є порушенням ним зобов`язань за цим Договором (п. 4.1. - 4.3. Договору).

Покупець зобов`язується оплатити Постачальнику товар у строк, що вказаний у Специфікації. Якщо в Специфікації не вказано строк (термін) оплати товару, то такий товар оплачується Покупцем за 10 (десять) днів до граничної дати його поставки (передачі Покупцю або перевізнику). Якщо між Сторонами фактично відбулась поставка товару за накладною, але на такий товар не була підписана Специфікація і він попередньо не був оплачений Покупцем, то такий товар оплачується Покупцем у день його отримання від Постачальника (перевізника). Оплата товару здійснюється Покупцем у гривнях через банки у безготівковій формі шляхом переказу платіжним дорученням коштів на поточний рахунок Постачальника. Підставою для платежу є даний Договір. Кошти за добрива Покупець зобов`язується переказувати на окремий рахунок Постачальника, реквізити якого окремо вказані в цьому Договорі. Покупець за свій рахунок несе всі витрати, пов`язані з виконанням своїх грошових зобов`язань за Договором. Товар вважається (частково, повністю) оплаченим Покупцем, а кошти перерахованими ним, в момент їх надходження на поточний рахунок Постачальника. Покупець, здійснюючи оплату за товар, зобов`язаний вказувати в призначенні платежу вид товару, що оплачується (насіння, пестициди, добрива), реквізити (номер і дату) цього Договору, а також реквізити (номер і дату) Специфікації до Договору або накладної, якщо Специфікація не була підписана. Якщо Покупець цього не дотримується, то Постачальник має право сам, на власний розсуд, визначити в рахунок якого виду товару, Специфікації, договору або іншого зобов`язання між Сторонами зарахувати платіж Покупця, незалежно від вказаного в платіжному документі призначення платежу. Якщо інше не буде вирішено Постачальником, то кошти, що надійшли від Покупця в оплату товару за цим Договором, погашають грошові зобов`язання (платежі) Покупця за цим Договором у хронологічній послідовності строків (термінів) їх виконання, тобто починаючи із зобов`язань (платежів) із самим ранніми строками виконання. У разі прострочення Покупцем виконання грошових зобов`язань за цим Договором, Постачальник має право самостійно вирішити в погашення яких саме його вимог (зі сплати штрафних санкцій або процентів, або збитків, або основного непроіндексованого боргу, або суми індексації ціни товару тощо), в першу чергу зарахувати кошти, що надійшли від Покупця, незалежно від вказаного ним призначення платежу, з повідомленням Покупцеві про таке зарахування (п. 5.1. - 5.4. Договору).

Сторони домовились, що грошове зобов`язання Покупця з оплати товару, що буде постачатися йому на умовах відстрочення (розстрочення) його оплати (далі - Кредитний товар), а також його обов`язок зі сплати Постачальнику суми індексації ціни товару, процентів, штрафних санкцій, втрат від інфляції і відшкодування збитків, повинно бути повністю забезпечено одним із таких способів: - банківською гарантією, виданою АТ „Райффайзен Банк Аваль", ПАТ „Креді Агріколь Банк" або іншим банком, попередньо погодженим Постачальником; - заставою рухомого майна або іпотекою, при цьому предмет застави попередньо погоджується Постачальником; договором поруки, при цьому кандидатура поручителя попередньо погоджується Постачальником, а документ, підтверджуючий виникнення вищевказаного забезпечувального зобов`язання, Покупцем повинен бути наданий Постачальнику не менше ніж за десять днів до граничної дати поставки Кредитного товару. У разі ненадання Покупцем Постачальнику такого документу, то Постачальник вправі в односторонньому порядку відмовитися від своїх обов`язків з поставки Покупцю Кредитного товару (зобов`язання з оплати якого не було забезпечено у вищевказаному порядку), не несучи за це будь-якої відповідальності. Право визначення: який товар є передплатним, а який є Кредитним, належить Постачальнику, якщо в певній Специфікації цього не визначено (п. 8.1. Договору).

Договір є укладеним з моменту його підписання Сторонами і діє до кінця року в якому він був укладений. Усі поставки Постачальником Покупцю товару з моменту укладення цього Договору і до кінця року, в якому був укладений цей Договір, а також порядок їх оплати, регулюється цим Договором. Усі підписані представниками Сторін у період дії цього Договору Специфікації та накладні про передачу Покупцю товару є невід`ємними частинами цього Договору, навіть якщо в них немає посилання на реквізити цього Договору. Умови поставки, оплати товару за ними та відповідальність Покупця за прострочення оплати товару регулюється цим Договором. Якщо в період дії цього Договору між Сторонами відбудеться поставка товару, але не буде підписана Специфікація на нього, то накладна на такий товар, підписана представником Покупця, прирівнюється до Специфікації, якою погоджено асортимент, ціна та кількість товару, що постачається Покупцю, а Покупець зобов`язується оплатити такий товар (у т.ч. сплатити суму індексації ціни такого товару) на умовах, у строки та в порядку, визначеними цим Договором. Застосовуючи умови Договору для таких випадків (у т.ч. ті, що регулюють порядок індексації сум платежів за товар) Сторони домовились в них замість слова Специфікація застосовувати (читати) слово накладна. Якщо в наступних роках Сторони не укладуть новий договір поставки товару, але фактично Постачальником будуть здійснюватися поставки товару Покупцю, то цей Договір продовжуватиме діяти та регулювати умови таких поставок між Сторонами і в наступних роках аж до дати укладання ними нового договору поставки товару (п. 9.1. Договору).

06 травня 2019 року, на виконання п. 8.1. Договору поставки №ЖВ-34 від 15.01.2019, між фізичною особою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (відповідач2, в договорі Поручитель) та Приватним підприємством "БІЗОН-ТЕХ 2006" (позивач, в договорі кредитор) укладено Договір поруки, відповідно до умов якого Боржник - це особа, яка є покупцем в Основному договорі та боржником Кредитора, і за яку Поручитель поручається перед Кредитором за цим Договором, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю "Щербини". Під Основним Договором Сторони розуміють Договір поставки №ЖВ-34 від 15.01.2019, що укладений між Кредитором і Боржником, включаючи всі додаткові угоди та специфікації до нього, у т.ч. ті, що можуть бути підписані його сторонами в майбутньому (п. 1.1. Договору).

За цим Договором Поручниць поручився за своєчасне і належне виконання Боржником Забезпечених зобов`язань і зобов`язується відповідати перед Кредитором за порушення Боржником Забезпечених зобов`язань. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі що і Боржник за Основним договором. Боржник і Кредитор мають право змінювати Основний договір, укладати нові специфікації, збільшувати розмір відповідальності Боржника перед Кредитором за Основним договором, розмір Забезпечених зобов`язань, без повідомлення про це Поручителя і узгодження з ним таких дій, домовленостей і документів, а Поручитель надає свою згоду на такі дії і домовленості, заздалегідь погоджується з ними. У зв`язку з цим Порукою в повному обсязі забезпечується і всі майбутні обов`язки і зобов`язання Боржника перед Кредитором за Основним договором, вона поширюється на всі майбутні зміни та доповнення до Основного договору (п. 2.1. - 2.3. Договору поруки).

Підписуючи цей Договір Поручитель підтверджує, що отримав копію Основного договору, ознайомився в повному обсязі з його змістом та його додатками (специфікаціями), розуміє всі умови Основного договору та цього Договору, правові наслідки невиконання Боржником Основного договору, свої права та обов`язки, і погоджується з ними; володіє всією необхідною інформацією про Боржника, у т.ч. про його правовий статус, фінансовий і майновий стан; розуміє та зобов`язується відповідати за Боржника перед Кредитором всім своїм майном та коштами, на яке згідно з чинним законодавством України може бути звернуто стягнення (п. 2.4. Договору).

У разі порушення Боржником Забезпечених зобов`язань Поручитель зобов`язується сплатити Кредитору за будь-яких обставин усі суми, належні Кредитору від Боржника за Основним договором, на тих же умовах, що і Боржник. Факт порушення Боржником Забезпечених зобов`язань є достатньою самостійною підставою для Поручителя виконати їх на користь Кредитора. Пред`явлення Кредитором вимоги до Поручителя або до Боржника або здійснення їх попереднього повідомлення, надання будь-якої інформації або документів Поручителю не є обов`язковим і необхідним для виконання цього Договору Поручителем. Поручитель зобов`язується самостійно контролювати своєчасність і належність виконання Боржником Забезпечених зобов`язань. Поручитель має право сплатити Кредитору суми належні йому від Боржника за Основним договором, до порушення Боржником Забезпечених зобов`язань на тих же умовах, що і Боржник, якщо він розуміє, що Боржник не виконає своєчасно і належним чином Забезпечені зобов`язання. Кредитор не зобов`язаний підтверджувати будь-яким чином факт невиконання Боржником Забезпечених Зобов`язань. Причини невиконання Боржником Забезпечених зобов`язань ніяким чином не можуть впливати на виконання Поручителем зобов`язань за цим Договором. Часткове виконання Поручителем обов`язків за цим Договором не звільняє його від виконання своїх обов`язків у подальшому. Кредитор має право реалізувати будь-які свої права за цим Договором без надіслання Поручителю або Боржнику будь-якої вимоги або повідомлення. Поручитель і Боржник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. При цьому Кредитор має право вимагати виконання Забезпечених зобов`язань частково або в повному обсязі як від усіх Поручителів разом, так і від будь-кого з них окремо, від Поручителя разом із Боржником, так і від будь-кого з них окремо (п. 3.1.-3.3. Договору поруки).

Порука (дія Договору) припиняється з припиненням Забезпечених зобов`язань, а також, якщо Кредитор протягом 5 років від дня настання строку виконання Забезпечених зобов`язань не пред`явить вимоги до Поручителя (п. 4.7. Договору поруки).

На виконання умов Договору поставки та специфікацій до нього, що є невід`ємною частиною договору, позивач поставив відповідачу1 товар на загальну суму 713744,39 грн, а саме: 15.01.2019 на суму 253000,09 грн, що стверджується видатковою накладною № 49 від 15.01.2019; 13.05.2019 на суму 6709,90 грн, що стверджується видатковою накладною № 23617 від 13.05.2019; 14.05.2019 на суму 2236,63 грн, що стверджується видатковою накладною № 24292 від 14.05.2019; 19.08.2019 на суму 281649,83 грн, що стверджується видатковою накладною № 39955 від 19.08.2019; 19.08.2019 на суму 71911,80 грн, що стверджується видатковою накладною № 40304 від 19.08.2019; 19.08.2019 на суму 19649,99 грн, що стверджується видатковою накладною № 40298 від 19.08.2019; 23.08.2019 на суму 9486,14 грн, що стверджується видатковою накладною № 40937 від 23.08.2019; 24.09.2019 на суму 56000,02 грн, що стверджується видатковою накладною № 45500 від 24.09.2019 та 21.08.2019 на суму 13099,99 грн, що стверджується видатковою накладною № 40647 від 21.08.2019 (а.с. 29-37).

Відповідно до підписаних між сторонами Специфікацій відповідач1 мав здійснити остаточний розрахунок за поставлений товар не пізніше 15.10.2019 (а.с. 21-28).

Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату товару на загальну суму 435411,33 грн, а саме: 15.01.2019 в розмірі 253000,09 грн; 15.05.2019 в розмірі 1789,31 грн; 16.07.2019 в розмірі 7157,22 грн; 13.08.2019 в розмірі 60000,00 грн; 16.08.2019 в розмірі 12464,71 грн; 30.08.2019 в розмірі 10000,00 грн; 24.09.2019 в розмірі 56000,00 грн; 25.10.2019 в розмірі 5000,00 грн та 08.11.2019 в розмірі 30000,00 грн що стверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками по рахунку позивача (а.с. 38-40).

Разом з тим, відповідач1 в строки визначені Специфікаціями не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов`язання по оплаті отриманого Товару.

22.01.2020 сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків в якому відповідачем визнано заборгованість в розмірі 278333,06 грн.

30.01.2020 відповідач1 здійснив часткову оплату в розмірі 5000,00 грн, що стверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою по рахунку позивача (а.с. 41)

В зв`язку з не виконанням відповідачем1 взятих на себе зобов`язань за договором поставки та невиконанням відповідачем2 взятих на себе зобов`язань за договором поруки, щодо оплати поставленого відповідачу1 товару, позивач був змушений звернутись з позовом до суду в якому просить стягнути солідарно з відповідачів 273333,06 грн - основного боргу, 54666,61 грн - штрафу та 38790,33 грн - 48% річних.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Приписами статей ст. 173, 175 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем1, в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором поставки №ЖВ-34 від 15.01.2019, не було здійснено остаточної оплати вартості поставленого позивачем товару на суму 273333,06 грн.

В результаті викладеного, господарський суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача1 основної заборгованості у розмірі 273333,06 грн є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить стягнути 54666,61 грн - штрафу та 38790,33 грн - 48% річних.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наведеної вище норми, вбачається, що законодавець надав можливість сторонам договору самостійно встановити інший розмір процентів річних.

В п. 7.2.4. Договору поставки сторони передбачили, що в разі прострочення виконання грошових зобов`язань за цим Договором Покупець замість трьох процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, зобов`язується сплатити Постачальнику сорок вісім процентів річних від простроченої суми за весь час її прострочення.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 7.1.3. Договору поставки, за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим Договором понад 20 (двадцять) календарних днів Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 10 (десяти) % від суми грошового зобов`язання, простроченої понад 20 (двадцять) календарних днів, а за прострочення їх виконання понад 40 (сорок) календарних днів Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 20 (двадцяти) % від суми грошового зобов`язання, простроченої понад 40 (сорок) календарних днів. Покупець сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів виходячи із загального строку прострочення певної суми грошовою зобов`язання..

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення штрафу та 48% річних в системі «Ліга Закон», за період визначений позивачем, суд помилок не виявив, тому вимоги позивача про стягнення 54666,61 грн - штрафу та 38790,33 грн - 48% річних, за період з 16.10.2019 по 31.01.2020 підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи, що заборгованість відповідача1 за договором поставки № ЖВ-34 від 15.01.2019 підтверджується матеріалами справи, та не спростована відповідачем1, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

При цьому, суд зазначає, що з огляду на пред`явлення позову про солідарне стягнення заборгованості з боржника та поручителя, судом при прийнятті рішення враховано наступні норми матеріального права.

Згідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, у тому числі порукою.

Статтею 553 ЦК України унормовано, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За приписами ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до п. 3.1. Договору поруки у разі порушення Боржником Забезпечених зобов`язань Поручитель зобов`язується сплатити Кредитору за будь-яких обставин усі суми, належні Кредитору від Боржника за Основним договором, на тих же умовах, що і Боржник.

З огляду на викладене слідує, що оскільки зобов`язання відповідача1 перед позивачем не виконані, отже поручитель відповідач2 як солідарний боржник відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, штрафу та процентів річних.

Таким чином, вимога позивача про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів є обґрунтованою.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимоги позивача правомірними та обґрунтованими, доказів, спростовуючих викладене, відповідачами суду надано не було, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідачів відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Крім того, суд зазначає, що в позовній заяві позивач просить зазначити в резолютивній частині рішення наступне: Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати проценти за такою формулою: (СОБ х 48 х КДП) : КДР : 100 = сума процентів, де: СОБ сума основного боргу, простроченого боржником за наказом, виданим на виконання цього рішення; 48 розмір процентів; КДП кількість днів прострочення сплати суми основного боргу за період: з 01.02.2020 року і до моменту виконання цього рішення в частині сплати основного боргу, КДР кількість днів у році, у якому нараховуються проценти, і стягнути отриману суму процентів на користь Приватного підприємства "БІЗОН - ТЕХ 2006".

Розглянувши дану вимогу суд зазначає наступне.

Стаття 238 ГПК України визначає зміст судового рішення та встановлює, що саме повинно/може бути зазначено в судовому рішенні.

Згідно приписів ч.10 ст.238 ГПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Тобто, вимога про зазначення в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення не є самостійною позовною вимогою немайнового характеру, яка повинна оплачуватись судовим збором в розумінні норм ГПК України, оскільки вказана вимога заявляється безпосередньо не до відповідача у справі, а є за своєю правовою природою клопотанням позивача заявленими до суду про використання останнім передбаченого ч.10 ст.238 ГПК України відповідного права.

Таким чином, зазначаючи в тексті судового рішення про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, суд лише використовує своє право на вчинення дії встановленої ч.10 ст.238 ГПК України.

Остаточна сума відсотків у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

На підставі ч.3 ст.3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Ч.10 ст. 238 ГПК України введена в дію з 01.01.2019. Вказана норма убезпечує особу, на користь якої ухвалено рішення, від повторних звернень до суду з вимогами про стягнення нарахування після ухвалення рішення.

Відповідно до ч.ч.11,12 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

За таких обставин, клопотання позивача про зазначення у резолютивній частині рішення формули про нарахування та стягнення на користь позивача відсотків - до моменту виконання судового рішення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 232 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Щербини" (вул. Келецька, буд. 64/47-А, офіс 1, м. Вінниця, 21000, ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,) ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2006" (вул. Лесі Українки, буд. 162, кв. 11, м. Пологи, Пологівський р-н, Запорізька обл., 70605, ) 273333,06 грн - основного боргу, 54666,61 грн - штрафу, 38790,33 грн - 48% річних та 5501,85 грн - витрат пов`язаних зі сплатою судового збору.

3. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати проценти за такою формулою: (СОБ х 48 х КДП) : КДР : 100 = сума процентів, де: СОБ сума основного боргу, простроченого Товариством з обмеженою відповідальністю "Щербини", () та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ); 48 розмір процентів; КДП кількість днів прострочення солідарної сплати суми основного боргу за період: з 01.02.2020 року і до моменту виконання цього рішення в частині солідарної сплати основного боргу, КДР кількість днів у році, у якому нараховуються проценти, і солідарно стягнути отриману суму процентів із Товариства з обмеженою відповідальністю "Щербини", () та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2006" ().

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається відповідно до ст.ст. 256, 257 та п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 19 травня 2020 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу ( АДРЕСА_2 )

3 - відповідачу1 (вул. Келецька, буд. 64/47-А, офіс 1, м. Вінниця, 21000)

4 - відповідачу2 ( АДРЕСА_3