ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

19.05.2020м. Дніпро № 904/2512/20

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Колісник І.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Максейф", м. Дніпро

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Промінвестсервіс", м.Дніпро

про стягнення 209 593,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Максейф" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою (вх. № 2213/20) про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Промінвестсервіс" неустойки за договором № UA2103 від 21.03.2019 у сумі 209 593,19 грн.

Судом перевірено зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області. Разом з тим правові підстави для видачі судового наказу відсутні з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини третьої статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Частиною другою статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Так, відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи. Перелік документів, на які ставлять відбиток печатки, визначає організація на підставі нормативно-правових актів. Його подають в інструкції з діловодства організації. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ. Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії (п.п. 5.26, 5.27 Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затв. наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 за № 55).

Долучені заявником до заяви копії доказів не засвідчені з обов`язковою відміткою "Згідно з оригіналом" чи аналогічною за її змістом, назва посади, особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дата засвідчення копій відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається також документ, що підтверджує сплату судового збору.

За приписами частини першої статті 151 цього Кодексу за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

За змістом статей 4, 9 Закону України Про судовий збір судовий збір сплачується за місцем розгляду справи у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду заяви про видачу судового наказу сплачується судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 гривень.

Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, позивач сплатив судовий збір у сумі 210,20 грн, на підтвердження чого надав дублікат чеку № 0.0..1 від 11.05.2020.

Однак, відповідно до довідки Господарського суду Дніпропетровської області № 53/20 від 15.05.2020 зазначений платіжний документ був використаний в іншій справі - №904/2511/20 за заявою заявника, що надійшла до суду 15.05.2020 (вх. № 4-2212/20).

За таких обставин належні докази сплати судового збору за подання заяви відсутні.

Частиною першою статті 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Заява про видачу судового наказу підписана Бондарем М.О., однак його посадове становище при цьому не вказано.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу, а також якщо заяву подано особою, посадове становище якої не вказано.

Відмова у видачі судового наказу з цих підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Згідно з частиною другою статті 148 Господарського процесуального кодексу України за вимогою, що зазначена в заяві, заявник вправі звернутися до суду з позовом в порядку спрощеного позовного провадження. У цьому разі сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Керуючись статтями 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Максейф" у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Промінвестсервіс" неустойки у сумі 209 593,19 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 19.05.2020.

Ухвала може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням пункту четвертого розділу X Прикінцеві положення та підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення цього Кодексу.

Суддя І.І. Колісник