ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2020 справа № 914/856/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. за участю секретаря судового засідання Андрусика В.Д., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Приватного підприємства «Лемар Агро», м. Стрий, Львівська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬПЕНФУД ЛТД», м. Тбілісі, Грузія

про стягнення 114 164,63 доларів США

за участю представників:

від позивача: Кульчицький Н.Б. - представник

від відповідача: не з`явився

Обставини розгляду справи.

11.05.2018 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного підприємства «Лемар Агро», м. Стрий, Львівська область до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬПЕНФУД ЛТД», м. Тбілісі, Грузія про стягнення 114 164,63 доларів США.

Ухвалою суду від 15.05.2018 позовну заяву було залишено без руху.

04.06.2018 через канцелярію суду від Приватного підприємства «Лемар Агро» надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. №20025/18 від 04.06.2018).

Ухвалою від 05.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.06.2018.

Ухвалою від 26.06.2018 суд звернувся до компетентного органу за місцем знаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬПЕНФУД ЛТД» із судовим дорученням про вручення документів у порядку, встановленому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах, розгляд справи відклав на 18.02.2019, а у разі невручення документів - на 25.02.2019.

30.11.2018 через канцелярію суду від Міністерства юстиції України надійшов супровідний лист з додатками (вх. №45954/18 від 30.11.2018).

17.01.2019 через канцелярію суду від Головного територіального управління юстиції у Львівській області надійшло повідомлення з додатками (вх. №2292/19 від 17.01.2019).

18.02.2019 через канцелярію суду від Приватного підприємства «Лемар Агро» надійшла заява про часткову сплату боргу (вх. №6844/19 від 18.02.2019).

Ухвалою від 18.02.2019 суд відклав підготовче засідання на 25.02.2019.

Ухвалою суду від 25.02.2019 провадження у справі №914/856/18 зупинено у зв`язку із зверненням господарського суду із судовим дорученням про вручення документів відповідачу по справі Товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЬПЕНФУД ЛТД». Цією ж ухвалою суду наступне судове засідання призначено на 07.10.2019, а у випадку невручення документів відповідачу по справі на 21.10.2019.

15.04.2019 через канцелярію суду від Головного територіального управління юстиції у Львівській області надійшло повідомлення (вх. №15729/19 від 15.04.2019).

Ухвалою від 04.10.2019 суд поновив провадження у справі, розгляд справи призначив на 07.10.2019.

Ухвалою від 07.10.2019 підготовче засідання було відкладено на 21.10.2019.

З огляду на те, що за результатами підготовчого провадження було вирішено усі необхідні завдання, сторонами подані усі докази, які доводять обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд ухвалою від 21.10.2019 закрив підготовче провадження, провадження у справі №914/856/18 зупинив у зв`язку із зверненням господарського суду із судовим дорученням про вручення документів відповідачу по справі Товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЬПЕНФУД ЛТД». Цією ж ухвалою суду судовий розгляд по суті призначено на 18.05.2020, а у випадку невручення документів відповідачу по справі на 01.06.2020.

18.11.2019 через канцелярію суду від Приватного підприємства «Лемар Агро» надійшло клопотання про долучення документів (вх. №47642/19 від 18.11.2019).

06.05.2020 через канцелярію суду від Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надійшло повідомлення з додатками (вх. №17273/20 від 06.05.2020).

Ухвалою від 15.05.2020 суд поновив провадження у справі, розгляд справи призначив на 18.05.2020.

Заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.12.2016 між позивачем та відповідачем було укладено контракт, на виконання умов якого останньому було передано у власність товар. Однак, відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості товару виконав частково, на дату звернення до суду заборгованість становить 99 101,24 доларів США. За неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати вартості товару йому нараховано пеню в сумі 15 063,39 доларів США. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 114 164,63 доларів США та судові витрати.

Відповідач в судове засідання явку представника не забезпечив, відзиву на позовну заяву не надав, доказів погашення заборгованості не представив, вимог ухвали суду не виконав.

Відповідно до вимог ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне.

10.02.2017 між Приватним підприємством «Лемар Агро» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬПЕНФУД ЛТД» (покупець) було укладено контракт №1.

За цим контрактом продавець (позивач) на підставі замовлення покупця виробляє на власних або на інших виробничих потужностях товар для покупця згідно асортименту, узгодженого сторонами, і передає товар покупцю, а покупець (відповідач) зобов`язується прийняти товар і оплатити його.

Поставка товару здійснюється на умовах FCA (в редакції Інкотермс-2010). Місце поставки: Україна, Львівська область, Миколаївський район, с. Київець, вул. Надністрянська, 157, або місце, визначене продавцем. Датою поставки вважається дата підписання відповідної товарно-транспортної накладної (CMR), яка підтверджує факт прийняття товару перевізником від продавця.

На виконання умов контракту позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 266 515,00 доларів США, що підтверджується:

- інвойсом №1 від 17.02.2017 на суму 17 151,90 доларів США, CMR №0010695, МД №20900019/2017/006121;

- інвойсом №2 від 17.03.2017 на суму 17 150,00 доларів США, CMR №0040712, МД №UA209180/2017/103588;

- інвойсом №3 від 24.04.2017 на суму 24 948,31 доларів США, CMR №0006483, МД №UA209180/2017/111320;

- інвойсом №4 від 17.05.2017 на суму 22 139,95 доларів США, CMR №030296, МД №UA209180/2017/116031;

- інвойсом №5 від 02.06.2017 на суму 20 112,05 доларів США, CMR №013018, МД №UA209180/2017/120233;

- інвойсом №6 від 20.06.2017 на суму 21 282,05 доларів США, CMR №051229, МД №UA209180/2017/124055;

- інвойсом №7 від 12.07.2017 на суму 22 284,17 доларів США, CMR №0885280, МД №UA209180/2017/128672;

- інвойсом №8 від 09.08.2017 на суму 22 345,33 доларів США, CMR №0547822, МД №UA209180/2017/135995;

- інвойсом №9 від 16.08.2017 на суму 22 280,00 доларів США, CMR №055530, МД №UA209180/2017/136382;

- інвойсом №10 від 04.09.2017 на суму 19 121,85 доларів США, CMR №0046034, МД №UA209180/2017/140374;

- інвойсом №11 від 19.10.2017 на суму 19 294,92 доларів США, CMR №270701, МД №UA209180/2017/151780;

- інвойсом №12 від 19.10.2017 на суму 19 294,92 доларів США, CMR №277521, МД №UA209180/2017/151781;

- інвойсом №13 від 25.10.2017 на суму 19 109,55 доларів США, CMR №0738108, МД №UA209180/2017/153268;

Відповідно до п. 7.1. контракту покупець здійснює оплату за кожну окрему партію товару протягом 30 календарних днів з моменту поставки, визначеної пунктом 2.1. даного контракту.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо оплати вартості товару, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 99 101,24 доларів США основного боргу, 15 063,39 доларів США пені.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 12.1. контракту всі розбіжності і спори, які виникають під час виконання даного контракту, вирішуються сторонами шляхом переговорів, а в разі відсутності згоди - в суді. При вирішенні спорів за даним контрактом застосуванню підлягає право України. Спори за даним контрактом передаються на розгляд Господарського суду Львівської області.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Доказів наявності підстав, передбачених ст. 77 Закону «Про міжнародне приватне право», при яких Господарський суд Львівської області не може приймати до свого провадження і розглядати справу, суду не подано, під час розгляду справи судом не встановлено.

Згідно ст. 7 Закону України «Про міжнародне приватне право», при визначенні права, що підлягає застосуванню, суд чи інший орган керується тлумаченням норм і понять відповідно до права України, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною другою статті 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 5 ст. 626 ЦК України, договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов`язання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення з нього суми боргу, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

18.02.2019 позивачем подано заяву, у якій зазначено про часткову сплату відповідачем основного боргу, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено відповідні документи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як встановлено судом, за період часу з 11.10.2018 по 23.01.2019 відповідачем було сплачено частково основний борг у розмірі 3 000,00 доларів США, що підтверджується долученою до матеріалів справи випискою з банківського рахунку.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 3 000,00 доларів США слід закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині згідно п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Згідно ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК України).

Згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно п. 9.1. контракту, в разі безпідставної затримки платежу покупець сплачує пеню продавцю у розмірі 0,1% від вартості товару, за кожен день прострочки..

У зв`язку із простроченням відповідачем оплати вартості отриманого товару, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в сумі 15 063,39 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення, складає 96 101,24 доларів США основного боргу, 15 063,39 доларів США пені. В частині стягнення 3 000,00 доларів США основного боргу провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Позивач у позовній заяві просив покласти на відповідача судові витрати, зокрема, витрати на надання професійної правничої допомоги у сумі 10 000,00 грн.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 126 ГПК України).

Згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем на підтвердження його витрат на професійну правничу допомогу адвоката надано копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЛВ №000891, виданого 21.02.2018, договору про надання правничої допомоги від 16.03.2018, акту прийому наданих послуг від 16.04.2018 на суму 5 000,00 грн, квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 16.04.2018 на суму 5 000,00 грн.

Таким чином, позивачем підтверджено факт надання професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн, які слід покласти на відповідача.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, що його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Беручи до уваги те, що судом закрито провадження в частині стягнення 3 000,00 доларів США основного боргу, судовий збір підлягатиме поверненню позивачеві за ухвалою суду у випадку подання відповідного клопотання.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬПЕНФУД ЛТД», м. Тбілісі, вул. Шіо Мгвімелі, 15/3, Грузія (ідентифікаційний номер 404862118 ) на користь Приватного підприємства «Лемар Агро», м. Стрий, вул. Залізняка, буд. 9, кв. 1, Львівська область (ідентифікаційний код 36418926) 96 101,24 доларів США основного боргу, 15 063,39 доларів США пені, 43 862,75 судового збору, 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В частині стягнення 3 000,00 доларів США основного боргу провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

4. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 18.05.2020 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 25.05.2020.

Суддя Мазовіта А.Б.