ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
14.05.2020 Справа № 905/1159/16
Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,
при секретарі судового засідання Малишевій О.М.,
розглянувши матеріали за скаргою №1234/1-2 від 27.04.2020 Акціонерного товариства ВТБ Банк, м. Київ
про визнання дій заступника начальника відділу Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Василенка Вадима Олександровича в частині винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 06.04.2020 у виконавчому провадженні №61242733 неправомірними; скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 06.04.2020 винесену заступником Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Василенком Вадимом Олександровичем у виконавчому провадженні №61242733 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Донецької області від 23.07.2019 у справі №905/1159/16; зобов`язання Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) поновити виконавче провадження №61242733 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 23.07.2019 у справі №905/1159/16
у справі за позовом: Акціонерного товариства ВТБ Банк, м. Київ
до відповідача: Публічного акціонерного товариства Донецький металопрокатний завод, м. Донецьк
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю Електросталь, м. Курахове
про звернення стягнення на предмет іпотеки
Представники сторін:
від позивача (скаржника): не з`явились;
від відповідача: не з`явились;
від третьої особи: не з`явились;
від органу ДВС: не з`явились.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 18.06.2019 по справі №905/1159/16 позовні вимоги Акціонерного товариства ВТБ БАНК м. Київ до відповідача, Публічного акціонерного товариства "Донецький металопрокатний завод", м. Донецьк за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю Електросталь, м. Курахове про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволені.
23.07.2019 на виконання рішення були видані відповідні накази суду.
04.05.2020 на адресу Господарського суду Донецької області надійшла скарга №1234/1-2 від 27.04.2020 Акціонерного товариства ВТБ Банк, м. Київ, в якій останній просить суд визнати дії заступника начальника відділу Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Василенка Вадима Олександровича в частині винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 06.04.2020 у виконавчому провадженні №61242733 неправомірними; скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 06.04.2020 винесену заступником Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Василенком Вадимом Олександровичем у виконавчому провадженні №61242733 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Донецької області від 23.07.2019 у справі №905/1159/16; зобов`язати Краматорський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) поновити виконавче провадження №61242733 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 23.07.2019 у справі №905/1159/16.
Ухвалою суду від 04.05.2020 призначено до розгляду скаргу №1234/1-2 від 27.04.2020 Акціонерного товариства ВТБ Банк, м. Київ в судовому засіданні на 14.05.2020 на 11:00год.
12.05.2020 на адресу суду від органу державної виконавчої служби надійшли заперечення на скаргу, в яких останній просить у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі, розглянути скаргу без участі представника Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). За змістом заперечень зазначено, що державним виконавцем здійснено всі заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження». Суд задовольняє клопотання виконавчої служи про розгляд скарги без участі представника Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).
Стягувач, боржник, третя особа та представник виконавчої служби в судове засідання 14.05.2020 не з`явились, про день, час, місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Крім того, виконавчій службі була направлена телефонограма.
Стягувач (скаржник) надав суду 13.05.2020 клопотання про розгляд скарги без участі його представника, суд задовольняє клопотання.
Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, виходячи з наступного.
З відомостей, які відображенні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що місцезнаходженням відповідача на теперішній час є м. Донецьк.
У відповідності до листів Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" відділення поштового зв`язку призупинили приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Донецьк, у зв`язку з чим ухвала суду від 04.05.2020 була розміщена на сторінці Господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет.
Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про судове засідання.
Враховуючи те, що судом процесуальний обов`язок згідно ч.1 ст.342 Господарського процесуального кодексу України виконаний, суд вважає за необхідне розглянути подану стягувачем скаргу за відсутності представників стягувача, боржника та виконавчої служби.
Розглянувши матеріали скарги та надані документи, а також заперечення виконавчої служби господарський суд встановив.
03.02.2020 позивач (скаржник) звернувся до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) з заявою, за змістом якої просив відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області №905/1156/16 від 23.07.2019 про стягнення з ПАТ «Донецький металопрокатний завод» на користь АТ «ВТБ Банк» заборгованості на загальну суму 250978,80грн та провести всі необхідні дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження».
12.02.2020 заступником начальника відділу Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Василенко Вадимом Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61242733 з примусового виконання наказу №905/1159/16 виданого 23.07.2019 Господарським судом Донецької області.
12.02.2020 заступником начальника відділу Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Василенко Вадимом Олександровичем прийнято постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, у відповідності до якої встановлено, що у відділі на виконанні перебуває декілька виконавчих проваджень відносно одного боржника, керуючись ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено об`єднати виконавчі провадження №61242733, №61243300 у зведене виконавче провадження №61258243.
12.02.2020 державним виконавцем отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна суб`єкта.
12.02.2020 державним виконавцем отримані результати аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України, відповідно до якої у боржника відсутні транспортні засоби.
20.02.2020 державним виконавцем отримано відповідь ДФС у м.Краматорську про наявні рахунки боржника у банківських установах.
20.02.2020 заступником начальника відділу Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Василенко Вадимом Олександровичем прийнято постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.
Листом №866/1 від 03.03.2020 Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» повернуло без виконання постанову державного виконавця ВП №61243300 від 20.02.2020 про арешт коштів боржника.
Листом №2447/4/07-2-5-БТ від 03.03.2019 Акціонерне товариство «Сбербанк» повідомило, що постанова Краматорського МВ ДВС у Донецькій області від 20.02.2020 ВП №61243300 про арешт коштів боржника прийнята банком до виконання 02.03.2020, арешт накладено, видаткові операції зупинені, кошти відсутні для виконання даної постанови.
Листом №119/121/07,8 від 04.03.2020 Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» повідомлено, що на рахунки ПАТ «ДМПЗ» 03.03.2020 накладено арешт, станом на день прийняття постанови до виконання на арештованих рахунках кошти відсутні для виконання арешту.
Листом №143/51.4-б.б-01 від 06.03.2020 ПАТ «Кредитпромбанк» повернуто без виконання постанову про арешт коштів боржника від 20.02.2020.
Листом №873/1-2 від 12.03.2020 Акціонерним товариством «ВТБ Банк» повідомлено, що у зв`язку із запровадженням в банку процедури ліквідації, банк повертає без виконання постанови про арешт коштів ВП51243300 від 20.02.2020.
06.04.2020 заступником начальника відділу Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Василенко Вадимом Олександровичем прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, за змістом якої встановлено, що нерухоме майно, належне боржникові зареєстровано у м.Донецьку. Законами України «Про боротьбу з тероризмом», «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та ін. визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення. 07.11.2014 розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р було затверджено перелік населених пунктів (зона АТО), на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або не в повному обсязі свої повноваження. У зв`язку з чим виконавчі дії на тимчасово непідконтрольній території не проводяться. Керуючись п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено наказ №905/1159/16 від 23.07.2019 виданий Господарським судом Донецької області повернути стягувачу.
Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Скаржник не погоджується з діями державного виконавця в частині повернення йому виконавчого документа, вважає постанову від 06.04.2020 неправомірною, у зв`язку з чим, звернувся до суду із вказаною скаргою.
На час розгляду скарги, рішення Господарського суду Донецької області від 18.06.2019 по справі №905/1159/16 не виконане, доказів зворотного суду не надано.
Стаття 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначному законом порядку.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження", як спеціальний нормативний акт, що регулює порядок здійснення виконавчого провадження.
Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження - сукупність дій, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами.
Виконавче провадження, згідно ст.2 Закону України "Про виконавче провадження", здійснюється, зокрема, з дотриманням таких засад: верховенства права; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.
За змістом ч.1 ст.5 вказаного нормативно-правового акту примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» основними стадіями виконавчого провадження є: 1) відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжиття заходів примусового виконання рішення; 4) закінчення виконавчого провадження.
Відкриття виконавчого провадження - це стадія, яка полягає у діях державного виконавця, що спрямовані на визначення підстав для відкриття виконавчого провадження.
Підготовка до примусового виконання - це дії державного виконавця, спрямовані на встановлення місця знаходження (проживання) боржника, наявності рухомого або нерухомого майна, грошових коштів в установах банків, пропозиції виконати рішення добровільно, створення умов для подальшого виконання виконавчого документу. Мета цієї стадії - створити належні умови для своєчасного й ефективного виконання документів, що надійшли до державного виконавця, а також забезпечити умови для добровільного виконання рішення боржником.
Примусове виконання (застосування заходів примусового виконання рішення) - це вжиття державним виконавцем заходів щодо реалізації припису юрисдикційного акта способами, які визначено законом, із покладанням на боржника виконавчого збору та інших витрат, пов`язаних із виконанням.
Закінчення виконавчого провадження - це дія державного виконавця, що полягає у завершенні проведення виконавчих дій у певному виконавчому провадженні, за певним виконавчим документом.
Отже, здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.
Відповідно до ч.5 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).
За приписами ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (ст.10 Закону України «Про виконавче провадження»).
У відповідності до ч.2 ст.36 вказаного закону України розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.
Відповідно до ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів. Органи доходів і зборів зобов`язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.
Як встановлено, при прийнятті оскаржуваної постанови державний виконавець керувався нормами п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом яких виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.
Проаналізувавши встановлені конкретні обставини, оцінивши надані докази і їх сукупності та взаємозв`язку, виходячи із основних загально-правових засад справедливості, законності, рівності суб`єктів, притаманних господарському праву, суд вважає, що органом державної виконавчої служби не було вжито всіх необхідних та можливих заходів для належного примусового виконання рішення Господарського суду Донецької області по справі № 905/1159/16 від 18.06.2019, а саме не надано доказів направлення запитів до відповідних органів щодо наявності у боржника катерів, яхт, повітряних суден, сільськогосподарської техніки та технологічного обладнання, корпоративних прав, цінних паперів, авторських прав, майнових прав інтелектуальної власності, об`єктів інтелектуальної, творчої діяльності, іншого рухомого майна, належних на праві власності відповідачу, дебіторської заборгованості боржника, а тому оскаржувана заявником постанова державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу від 06.04.2020 є передчасною.
Доказів зворотного матеріали виконавчого провадження не місять.
Водночас, за змістом ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.
За приписами ст.48 вказаного нормативно-правового акту України звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
При цьому, доказів відповідних звернень у встановлені ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» строки (повторно) суду не надано.
Разом з цим, висновок щодо «безрезультатності» та/або «неможливості» розшуку майна чи встановлення/з`ясування певних обставин буде обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізувавши надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.
Щодо посилань державного виконавця в Постанові від 06.04.2020 на Закон України «Про боротьбу з тероризмом», Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а також розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014, як на підставу неможливості реалізації нерухомого майна, належного боржнику, суд зазначає наступне.
Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» запроваджено антитерористичну операцію на території України.
Статтею 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" визначено: період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014.
Даний Закон, який є спеціальним, визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.
Так, відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 за №1275-р, відноситься місто Донецьк.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014р. №1085-р, на яке посилається державний виконавець, урядом затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, зокрема й м.Донецьк.
Одночасно, згідно ст.9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 43 - 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України "Про іпотеку".
Критерії віднесення підприємств до суб`єктів малого, середнього та великого бізнесу встановлені ч.3 статті 55 Господарського кодексу України.
Крім того, Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Закон України «Про боротьбу з тероризмом» не відносяться до нормативних актів, які встановлюють умови і порядок проведення виконавчих дій щодо примусового виконання рішень судів. Відтак, вказаним нормативним актом не визначено, що обставини проведення антитерористичної операції виключають здійснення виконавчих дій і можуть бути підставою як для відмови у відкритті виконавчого провадження, так і для повернення виконавчого документа стягувачеві.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Враховуючи приписи Господарського процесуального кодексу України, пункту 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", у суду відсутні повноваження скасовувати рішення органів Державної виконавчої служби. Натомість встановивши обґрунтованість доводів заявника, суд може визнати постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною. Як зазначено в інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-08/369 від 29.06.2010 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України", вимога скаржника щодо скасування постанови чи іншого акта органу Державної виконавчої служби за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання їх недійсними. Тому у господарського суду відсутні правові підстави для відмови в задоволенні скарги лише з тієї причини, що в ній зазначається про скасування відповідної постанови (акта), а не про визнання її недійсною.
Враховуючи вищевикладене суд вважає передчасними та неправомірними дії заступника начальника відділу Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Василенка Вадима Олександровича в частині винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 06.04.2020 у виконавчому провадженні №61242733, а скаргу такою, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.234, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
Скаргу Акціонерного товариства ВТБ Банк, м. Київ на дії Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) задовольнити.
Визнати дії заступника начальника відділу Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Василенка Вадима Олександровича в частині винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 06.04.2020 у виконавчому провадженні №61242733 неправомірними.
Визнати недійсною постанову заступника начальника відділу Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Василенка Вадима Олександровича про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.04.2020 ВП №61242733.
Зобов`язати Краматорський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) поновити виконавче провадження у порядку та строки, визначені Законом України "Про виконавче провадження".
В судовому засіданні 14.05.2020 підписано повний текст ухвали.
Згідно із ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до п.4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.
Суддя Г.Є. Курило