ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"20" травня 2020 р. Справа№ 5011-51/9887-2012

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2013

у справі №5011-51/9887-2012 (головуючий суддя - Пригунова А.Б., судді: Гулевець О.В., Івченко А.М.)

за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі:

1. Міністерства внутрішніх справ України

2. Державного спеціального проектного інституту Міністерства внутрішніх справ України

до Приватного акціонерного товариства «Київміськбуд-1»

про розірвання договору та стягнення 14 400 000, 00 грн

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора міста Києва (надалі - прокурор) в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України (надалі - МВС України, позивач-1) та Державного спеціального проектного інституту Міністерства внутрішніх справ України (надалі - ДСПІ МВС України, позивач-2) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київміськбуд-1» (надалі - ПрАТ «Київміськбуд-1», відповідач) про розірвання договору та стягнення 14 400 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2013 у справі №5011-51/9887-2012 розірвано договір № 30/12 від 20.12.2009, укладений між ДСПІ МВС України та ПрАТ «Київміськбуд-1»; стягнуто з відповідача, з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання судового рішення на користь позивача-2 14 400 000,00 грн, стягнуто з відповідача, з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання судового рішення, в доход Державного бюджету України 65 453,00 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем істотно порушено умови договору від 30.12.2009 №30/12, у зв`язку з чим вимоги прокурора про його розірвання визнано обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, місцевий господарський суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача-2 14 400000 грн в порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України, оскільки підстава, на якій були набуті вказані кошти, відпала.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, ОСОБА_1 (надалі - апелянт, ОСОБА_1 ) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції було прийняте з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що він не був учасником даної справи, оскільки вступив у спірні правовідносини після укладення між ним та ДСПІ МВС України Договору про відступлення права вимоги (цесії) за договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 16.09.2016. Оскільки суди, розглядаючи справу №826/4260/18, однією з підстав постановлення рішення не на користь скаржника послались на оскаржуване рішення, у останнього виникла необхідність звернутися з даною апеляційною скаргою.

Також, на переконання апелянта, в оскаржуваному рішенні судом не вказані підстави представництва прокурора в суді інтересів держави, наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, крім того, прокурор не є стороною договору, про розірвання якого він звернувся до суду в інтересах держави та передчасно вступив у спірні правовідносини шляхом подання до суду позовної заяви, оскільки у спірному випадку був порушений порядок розірвання господарського Договору №30/12 від 30.12.2009, передбачений ст. 188 ГК України в редакції, чинній на день постановлення оскаржуваного рішення.

На переконання скаржника, суд, задовольняючи позов прокурора, дійшов передчасного висновку про істотне порушення відповідачем договору, що не відповідає обставинам справи.

Також апелянт вказує на те, що судом частково в мотивувальній частині та в резолютивній частині оскаржуваного рішення зазначено про розірвання Договору №30/12 від 20.12.2009, натомість датою укладення Договору №30/12, який був предметом спору в даній справі є 30.12.2009

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 поновлено ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2013 у справі №5011-51/9887-2012, відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою, призначено до розгляду на 18.03.2020, встановлено Заступнику прокурора міста Києва, МВС України, ДСПІ МВС України та ПрАТ «Київміськбуд-1» строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшли: 05.02.2020 від прокуратури, 10.02.2020 від відповідача та 12.02.2020 від позивача-1 клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , мотивовані тим, що оскаржуване судове рішення безпосередньо не стосується прав, інтересів та обов`язків ОСОБА_1 , останній не був учасником спірних правовідносин на момент розгляду справи та прийняття судом першої інстанції рішення, судом не розглядався спір про право апелянта та в рішенні не містяться судження про його права та обов`язки у відповідних правовідносинах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 зі змінами від 16.03.2020 №215 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 " установлено з 12 березня 2020 до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин.

Враховуючи рекомендаційний лист Ради суддів України від 16.03.2020 № 9рс-186/20 щодо встановлення на період з 16.03.2020 до 03.04.2020 особливого режиму роботи судів України (обмеження допуску в судові засідання осіб, які не є учасниками судових засідань; за можливості здійснення судового розгляду справи без участі сторін, в порядку письмово провадження; утримання від відвідування приміщення суду, особливо за наявності захворювання (слабкість, кашель, задуха, утруднення дихання, тощо), з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID -19 , спричиненої коронавірусом SARS-CoV -2, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2013 у справі №5011-51/9887-2012 призначено на 09.04.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №239 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211. Зокрема, карантин продовжено до 24.04.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2020 повідомлено учасників провадження, що розгляд апеляційної скарги 09.04.2020 не відбудеться, наступне судове засідання призначено на 20.05.2020.

У судовому засіданні 20.05.2020 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Прокурор, представник позивача-1 та відповідача просили апеляційне провадження у справі закрити з підстав, викладених у поданих ними клопотаннях.

Поставивши на обговорення заявлені прокурором, позивачем-1 та відповідачем клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , заслухавши пояснення представників сторін та апелянта, дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу та додані до неї документи, колегія суддів, порадившись, ухвалила вказані клопотання задовольнити, виходячи з наступного.

Стаття 129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність та забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Звернення до суду здійснюється у формі, порядку, випадках та особами, передбаченими процесуальним законом. Звернення у справах інших осіб у всіх випадках, а учасників процесу - поза випадками, передбаченими процесуальним законом, розгляду судами не підлягають.

У відповідності до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Законом встановлено, що у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Частина 2 статті 4 ГПК України містить перелік суб`єктів, право на звернення яких до господарського суду є обмеженим. Це означає, що право на звернення до господарського суду повинно бути прямо передбачене законодавчими актами України.

Судова колегія апеляційного господарського суду звертає увагу, що законодавством передбачений виключний перелік суб`єктів, які вправі оскаржити в апеляційному порядку рішення місцевого господарського суду у випадку наявності підстав для цього. Визначаючи коло вказаних суб`єктів, законодавство передбачає попередню участь апелянта у справі з певним процесуальним статусом, за винятком випадків, коли рішення стосується прав та обов`язків скаржника, який не брав участь у справі.

Так, відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами ч.ч. 1, 4 ст. 272 ГПК України, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

При цьому, стаття 272 ГПК України не обмежує коло осіб, на яких розповсюджується її дія, лише учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказаною нормою визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову. Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 254, 272 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Слід враховувати, що рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав, вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12, від 19.09.2018 у справі № 910/5459/15-г, від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17.

Як встановлено колегією суддів, предметом позову у даній справі є вимоги про розірвання договору №30/12 від 30.12.2009 та стягнення 14 400 000, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору №30/12 від 30.12.2009, укладеного між позивачем-2 та відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що 30.12.2009 між ДСПІ МВС України та ПрАТ «Київміськбуд-1» укладено договір про придбання адміністративної (нежитлової) будівлі № 30/12, за умовами якого відповідач зобов`язався в порядку, на умовах та у спосіб, що встановлені договором, передати позивачеві-2 адміністративну (нежитлову) будівлю належним чином введену в експлуатацію, яка відповідає мінімально встановленим показникам щодо оснащеності та готовності, які визначено у додатку до договору № 1, а позивач-2 - прийняти товар та сплатити відповідачеві його вартість у порядку та на умовах, передбачених договором.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідачем, на думку прокурора, істотно порушено умови договору № 30/12 від 30.12.2009 щодо строків виконання зобов`язань в частині передачі майна, у зв`язку з чим останній просить розірвати договір відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України та стягнути з відповідача на користь ДСПІ МВС України грошові кошти у розмірі 14 400 000,00 грн.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, скаржник - ОСОБА_1 не був як учасником судового процесу під час розгляду даної справи, так і учасником спірних правовідносин, а тому, місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення 13.03.2013 не вирішувалось питання щодо прав та обов`язків вказаної особи.

Про вищевказані обставини вказує й скаржник в апеляційній скарзі, зазначаючи, що вступив у спірні правовідносини лише 16.09.2016 після укладення між ним та ДСПІ МВС України Договору про відступлення права вимоги (цесії) за договором купівлі-продажу нежитлової будівлі.

Тобто, в оскаржуваному рішенні судом не надавалась правова оцінка правам та обов`язкам апелянта, а також його правовідносинам зі сторонами у справі, а була надана лише оцінка доказам у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість клопотань прокурора, позивача-1, відповідача та наявність правових підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2013 у справі №5011-51/9887-2012.

Керуючись ст. ст. 234, 235, п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Клопотання Першого заступника прокурора міста Києва, Міністерства внутрішніх справ України та Приватного акціонерного товариства «Київміськбуд-1» про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у справі №5011-51/9887-2012 задовольнити.

2. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2013 у справі №5011-51/9887-2012 закрити.

3. Матеріали справи №5011-51/9887-2012 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова