ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2020 р. Справа №914/1122/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Желіка М.Б.

Мирутенка О.Л.

секретар судового засідання Федорів Н.В.

розглянув апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Львівобленерго" від 24.12.2019 за № 119-6178

на рішення Господарського суду Львівської області від 18.11.2019 (повний текст рішення складено 02.12.2019, суддя Кітаєва С.Б.)

у справі № 914/1122/19

за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Темара», м. Стрий Львівської області

про стягнення вартості недоврахованої електричної енергії в сумі 182986,70 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Темара», м.Стрий Львівської області

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів

про визнання протиправним та скасування рішення ПрАТ «Львівобленерго», оформленого протоколом засідання комісії ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення №029920 б-ЛОЕ від 21.11.2018р., про застосування оперативно-господарської санкції до ТзОВ «Темара»

представники сторін:

- від ПрАТ «Львівобленерго» - Кухар Н.В.,

- від ТзОВ «Темара» - не з`явився.

12.06.2019 до Господарського суду Львівської області звернулося Приватне акціонерне товариство (надалі - ПрАТ) «Львівобленерго» із позовом про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі - ТзОВ) «Темара» 182986,70 грн. вартості недоврахованої електричної енергії.

За твердженням позивача, вищезазначена сума підлягає стягненню з відповідача через порушення останнім Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (надалі - ПРРЕЕ). Вказане порушення зафіксоване у акті про порушення №029920 від 26.09.2018, а нарахування обсягу та вартості недоврахованої електричної енергії здійснено на підставі протокольного рішення комісії ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення №029920 б-ЛОЕ від 21.11.2018.

03.07.2019 до Господарського суду Львівської області звернулося ТзОВ «Темара» із зустрічним позовом до ПрАТ «Львівобленерго» про визнання протиправним та скасування рішення ПрАТ «Львівобленерго», оформленого протоколом засідання комісії ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення №029920 б-ЛОЕ від 21.11.2018 про застосування оперативно-господарської санкції до ТзОВ «Темара».

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що ПрАТ «Львівобленерго» неправомірно здійснило нарахування вартості недоврахованої електричної енергії, оскільки: розрахунковий засіб обліку (лічнильник), про який ідеться в акті про порушення, належить не споживачу, а постачальнику; ПрАТ «Львівобленерго» не довело наявність дій споживача, які призвели до порушення роботи цього лічильника; при розрахунку вартості недоврахованої електричної енергії ПрАТ «Львівобленерго» порушило методику такого розрахунку, визначену Кодексом комерційного обліку електричної енергії (надалі - ККО); ТзОВ «Темара» ще 01.08.2018 повідомляло постачальника про некоректну роботу лічильника, однак постачальник здійснив перевірку лічильника лише 26.09.2018, тобто, із порушенням строків, встановлених ККО.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.07.2019 обидва позови були прийняті до спільного розгляду та об`єднані в одне провадження.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.11.2019 у задоволенні первісного позову ПрАТ "Львіобленерго" відмовлено, а зустрічний позов ТзОВ "Темара" - задоволено.

Ухвалюючи рішення, місцевий суд виходив з наступного: первісним позивачем не доведено факту вчинення споживачем (зустрічним позивачем) дій, які призвели до порушення роботи вузла обліку; зустрічний позивач не є власником цього приладу та вузла обліку, а відповідно і суб`єктом який може (повинен) нести відповідальність за порушення роботи не належного йому вузла обліку; необ`єктивності та необґрунтованості проведеного первісним позивачем розрахунку обсягу та вартості необлікованої електроенергії.

Суд зазначив, що факт належності вузла обліку постачальнику електричної енергії випливає, зокрема, із положень договору про постачання електричної енергії. Також суд відхилив покликання ПрАТ «Львівобленерго» на те, що сам по собі акт про порушення № 029920 від 26.09.2018 є належним доказом наявності порушень, оскільки у вказаному акті містяться заперечення ТзОВ «Темара», з яких вбачається, що споживач не має доступу до лічильника, причина відсутності струму по фазі "В" йому не відома, а жодних дій щодо роботи лічильника він не здійснював. Суд звернув увагу на те, що незважаючи на заперечення споживача, постачальник не провів експертизи лічильника. Більше того, у протоколі засідання комісії ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення зазначено про те, що порушення роботи вузла обліку відбулося не з вини споживача.

ПрАТ «Львівобленерго», не погодившись з вказаним судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій послалося на те, що вирішуючи спір, місцевий господарський суд неправильно встановив обставини справи та порушив норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким первісний позов задоволити, а у задоволенні зустрічного позову - відмовити.

У своїй апеляційній скарзі скаржник зазначив наступне:

1) суд безпідставно взяв до уваги лист ТзОВ «Темара» від 01.08.2018 про некоректну роботу електричного лічильника №3604127 ПС-30 Л-14 та направлення представника Стрийського РЕМ для перевірки цього лічильника, оскільки жодних підтверджуючих доказів про скерування даного листа на адресу ПрАТ «Львівобленерго» відповідач за первісним позовом не надав, а ПрАТ «Львівобленерго» цього листа не одержувало;

2) в основу рішення покладено твердження відповідача за первісним позовом, про те, що лічильник №3604127 (тип LZQM 321.02.534) належить ПрАТ «Львівобленерго», оскільки, зокрема, саме ПрАТ «Львівобленерго» здійснило заміну цього лічильника на інший за власний кошт. Однак такі твердження не відповідають дійсності, оскільки обставина заміни лічильника судом не досліджувалися і жодних доказів сторонами з цього приводу не надавалося. Окрім того, вказані твердження ТзОВ «Темара» спростовуються і тим, що на його об`єкті ніколи не встановлювався прилад обліку (лічильник) типу LZQM, натомість там було встановлено лічильник типу LZQI-XC;

3) суд без будь-яких доказів поклав в основу рішення твердження відповідача за первісним позовом, про те, що лічильник був вилучений працівниками ПрАТ «Львівобленерго» для проведення експертизи і дана експертиза не була проведена. Такий висновок суду першої інстанції абсолютно не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується матеріалами справи;

4) зустрічна позовна заява у даній праві не відповідає вимогам ст. 162 ГПК України, тому що до неї долучені паперові копії електронних доказів, а саме: роздруківка даних системи онлайн-розрахунків з «Персонального кабінету» споживача на web-сайті постачальника та роздруківки відомостей споживання електроенергії за січень - грудень 2017 та за січень - жовтень 2018 років, однак, без зазначення у кого наявні оригінали цих електронних доказів. В свою чергу, суд першої інстанції безпідставно, з порушенням норм ГПК України взяв вказані докази до уваги. Також скаржник наголосив, що на роздруківці з «Персонального кабінету» споживача зазначено, що місцем зберігання даного файлу є персональний комп`ютер, а не на веб-сайт ПрАТ «Львівобленерго», що в свою чергу ставить під сумнів достовірність тих даних, які в ньому містяться;

5) суд, зазначивши, що доказами того, що спірний лічильник належить ПрАТ «Львівобленерго» є додатки №6 та №11 до договору на постачання електроенергії, допустив неправильне тлумачення додатку №11, з якого вбачається, що відповідно до межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності саме ТзОВ «Темара» несе відповідальність за прилади обліку (лічильники), які встановлені на його об`єкті за адресою: м. Стрий, вул. Промислова, 7;

6) суд першої інстанції безпідставно відхилив наданий ПрАТ «Львівобленерго» доказ - відеофіксацію порушення, яка є додатком до акту про порушення та додатково підтверджує, що факт порушення мав місце. Так, на долученому відео видно заводський номер приладу обліку (№3604127), тип (LZQI-XC), покази на ньому (фаза «А» - 2011,208; фаза «В» - 576,692 та фаза «С» - 442,018), дата та час проведення перевірки;

7) рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ч.4 ст. 238 ГПК України, оскільки:

- судом не описано доказів, які були відхилені та не зазначені мотиви їх відхилення ухвалою від 18.09.2019 у справі №914/1122/19, хоча дані з них покладені в основу рішення;

- суд в рішенні не описав та не надав належну правову оцінку долученому до позовної заяви ПрАТ «Львівобленерго» Витягу даних півгодинного профілю пофазних значень струмів та напруг з автоматизованої системи обліку за період з 25.05.2018 по 30.09.2018, що є додатком до акту №029920 від 26.03.2018;

- в резолютивній частині рішення не надано висновок суду про задоволення чи відмову повністю чи частково, стосовно заявленої позовної вимоги ТзОВ «Темара» про визнання протиправним рішення ПрАТ «Львівобленерго» оформленого протоколом засідання комісії ПрАТ «Льввобленерго» з розгляду актів про порушення від 21.11.2018 за № 029920 б-ЛОЕ про застосування до ТзОВ «Темара» оперативно-господарської санкції;

8) суд першої інстанції при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин не врахував висновку Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 06.02.2019 у справі №522/12901/17-ц, чим порушив принцип єдності судової практики шляхом забезпечення одного застосування норм права судами різних спеціалізацій.

ТзОВ «Темара» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечило доводи апеляційної скарги та просило залишити апеляційну скаргу ПрАТ «Львівобленерго» без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін, покликаючись на таке:

1) визначальна обставина даної справи - факт того, що розрахунковий засіб обліку (лічильник) заводський № 3604127, належить не споживачу, а постачальнику, підтверджується належним та допустимим письмовим (документальним) доказом - роздруківкою даних системи онлайн-розрахунків «Персональний кабінет» споживача ТзОВ «Темара» на web-сайті постачальника https://info.loe.Iviv.ua.

Додатково підтверджують цей факт додатки до акту про порушення № 029920 від 26 вересня 2018 року, зокрема, акт про проведені роботи в колах обліку електроенергії від 26 вересня 2018 року, що підтверджує факт безоплатної заміни працівниками ПрАТ «Львівобленерго» належного йому електричного лічильника заводський № 3604127 на електричний лічильник №2274431, тип LZQJ- XC . З цього акта також випливає, що знятий лічильник (№ 3604127) направлено на експертизу у пакеті 004899 (зазначено у графі «примітка»), що також підтверджується актом про пломбування та встановлення індикаторів № 591832 від 26 вересня 2018 року, який теж є додатком акта про порушення;

2) доводи апеляційної скарги також спростовуються положеннями пунктів 7.1, 7.2, 7.3 розділу 7 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, які врегульовують правовідносини щодо сторони, відповідальної за точку комерційного обліку;

3) неправдивість доводів апеляційної скарги щодо неповідомлення постачальника про некоректну роботу лічильника № 3604127 випливає з того, що за результатами розгляду листа ТзОВ «Темара» Стрийський РЕМ ПрАТ «Львівобленерго» провів донарахування обсягу електроенергії в серпні 2018 року в кількості 44 541 кВт*год, згідно розрахунку зафіксованого АСКОЕ з показами за період з 20.07.2018 до 01.09.2018 на підставі службової записки заступника начальника з маркетингу Стеціва Р.М. на ім`я начальника Стрийського ВЕП Шуха Р.С., про що зазначено в самій службовій записці;

4) обставини, які стосуються факту знеструмлення однієї фази «В» в ланцюгах живлення приладу обліку, що зафіксовані в акті про порушення № 029920 від 26 вересня 2018 року, повинні бути підтверджені та можуть бути спростовані не інакше, як висновком експертизи, для проведення якої і вилучався лічильник. Однак, в силу того, що експертиза лічильника не проводилась і первісним позивачем не було представлено суду відповідного висновку, у зустрічного позивача не було необхідності заперечувати чи спростовувати цю обставину, що мала бути доведена саме первісним позивачем;

5) доводи апелянта щодо неналежності такого доказу як роздруківки з системи онлайн-розрахунків «Персональний кабінет» є суперечливими та алогічними, оскільки дані вказаної системи онлайн-розрахунків знаходяться на належному постачальнику електронному ресурсі - веб-сайті ПрАТ «Львівобленерго», а тому наявні одночасно і у споживача і у постачальника. Більше того, факт належності заміненого лічильника заводський № 3604127 постачальнику не заперечувався останнім при розгляді даної справи в суді першої інстанції, а навпаки - визнаний та підтверджений у судовому засіданні, що відбулось 18.11.2019.

Щодо роздруківки відомостей споживання електроенергії ТзОВ «Темара» за січень - грудень 2017 року та січень - жовтень 2018 року - то ці відомості у повній мірі узгоджені з постачальником, оскільки повністю оплачені ТзОВ «Темара» згідно рахунків ПрАТ «Львівобленерго» на оплату за електроенергію, спожиту за відповідні місяці, не піддавались сумніву жодною стороною даного спору і були подані суду задля порівняння з метою обґрунтування необ`єктивності спірного розрахунку обсягів необлікованої електроенергії.

З огляду на вищевикладене, ТзОВ «Темара» зазначає, що вказані докази не є електронними, а саме письмовими доказами - документами, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення даного спору, що були подані до суду та належним чином засвідчені, а тому доводи апеляційної скарги щодо невідповідності зустрічного позову вимогам статті 162 ГПК України є необґрунтованими та безпідставними;

6) додатки №6 та №11 до договору досліджувались судом першої інстанції, зокрема, і з урахуванням пояснень представників сторін даної справи, а тому абсолютно вірно розтлумачені у рішенні суду. Крім того, за доведеності тої істотної та визначальної обставини, що лічильник № 3604127 належить не споживачу, а постачальнику, доводи апелянта щодо меж балансової належності та експлуатаційної відповідальності згідно з додатками № 6,11 до договору не мають жодного значення для вирішення даної справи;

7) суд першої інстанції вірно врахував при вирішенні даної справи висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/12901/17-ц з урахуванням того, що ТзОВ «Темара» вимагало скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення Правил користування електричною енергією саме за своїм зустрічним позовом у справі, а тому ця позовна вимога ТзОВ «Темара» є не окремою, а зустрічною позовною вимогою, що взаємопов`язана з вимогами за первісним позовом, тоді коли висновок Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/12901/17-ц свідчить про неможливість розгляду такої вимоги, як окремої;

8) рішення у справі не повинно містити мотивів відхилення доказів, які були описані у відповідних судових ухвалах. Крім того, слід врахувати, що зміст прохальної частини зустрічного позову повністю відповідає змісту пункту 2.2 резолютивної частини рішення, що оскаржується.

В судове засідання 14.05.2020 представник ТзОВ «Темара» не з`явився, однак 07.04.2020 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. З огляду на це, також на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги у даній справі по суті, колегія суддів вважає, що її розгляд можливо здійснити без представника ТзОВ «Темара».

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, з огляду на наступне:

04.08.2006 між ВАТ «Львівобленерго» (постачальник, згодом перейменований у ПрАТ «Львівобленерго» згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 13.04.2017 відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та ТзОВ «Темара» (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 40013, відповідно до якого постачальник зобов`язався продавати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю зазначеною в додатку №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач зобов`язався оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору, під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язалися керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

У цьому ж пункті зазначено, що точка продажу електричної енергії зазначена в додатку №6 «Однолінійна схема».

З додатку №6 вбачається, що електропостачання на об`єкті позивача здійснюється по трьох вводах, на кожному з яких розташовані по порядку: спершу точка захисту від перевантаження, потім - межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, на якій розташовані точки контролю якості електричної енергії, забезпечення узгодженого рівня надійності електропостачання та продажу електроенергії, потім - точка встановлення комерційних засобів обліку.

Згідно вказаного додатку об`єктом електропостачання є приладобудівний завод, що розташований за адресою: м.Стрий, вул. Промислова, 7, на вводах якого розміщено чотири прилади обліку: №694089 (СА), №886923 (СР), №36109642 (СА, СР, СГ) № 3604127 (СА, СР, СГ). Місце розташування усіх вказаних приладів обліку зазначено: РУ (розподільна установка) 10 кВ ПС (підстанції) №30.

У додатку №11 «Акт розмежування балансової належності та експлатаційної відповідальності сторін» зазначено, що балансова належність електромереж та електроустановок встановлюється наступним чином: постачальника - комірки ліній 10 кВ №11, 12, 14 на ПС (підстанції) 110/35/10 кВ №30 з МВ-10 кВ і трансформаторами струму; споживача - кабельні лінії №11, №12, №14 від РУ (розподільної установки) 10 кВ ПС (підстанції) №30 до ТзОВ «Темара» (пункт 3). Межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторонами визначена наступним чином: 10 кВ ПС-30 лінії № 11, 12, 14 - в точках під`єднання наконечників відходящих ліній до затискачів трансформаторів струму (пункти 4, 5). Відповідальність сторін розмежована наступним чином: постачальника - стан контактів на границі розмежування, споживача - експлуатація КЛ (кабельних ліній) 10 кВ №11, 12, 14 після границі розмежування і все електрогосподарство ТзОВ «Темара».

Пунктом 4.2.3 договору визначено, що споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої внаслідок порушення споживачем - юридичною особою Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 5 грудня 2001 року №1197, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням (далі - Методика), у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.

Відповідно до пункту 4.2.4 договору споживач не несе відповідальності перед постачальником якщо доведе, що порушення виникли з вини постачальника або внаслідок дії обставин непереборної сили.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2007 року. Договір вважається щоразу продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 9.4 договору).

З матеріалів справи вбачається, що 27.07.2018 сторони уклали додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії №4001300 від 04.08.2006.

Відповідно до вказаної угоди змінено розрахунковий період за договором (замість періоду, що визначався виходячи з 20 числа попереднього місяця до 19 числа поточного місяця, визначено, що розрахунковим періодом вважається календарний місяць з першого по останнє число), а також встановлено нові правила: зняття показів засобів обліку електричної енергії; розрахунків за спожиту електричну енергію; подання актів, рахунків, повідомлень про припинення постачання, актів звірки та інших документів; отримання рахунків на оплату, які передбачають використання сторонами системи «Персональний кабінет» на веб-сайті постачальника за доменною адресою: https://info.loe.lviv.ua.

26.09.2018 представниками ПрАТ "Львівобленерго" за участю уповноваженої особи ТзОВ «Темара» було проведено перевірку об`єкта споживача, за результатами якої складено акт № 029920 про порушення.

У вказаному акті зазначено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою: м. Стрий, вул. Промислова, 7, ПС (підстанція) 110/35/10 кВ, РУ (розподільча установка) 10 кВ №30, комірка 31, вчинив дії, які призвели до зміни показів приладу обліку: знеструмлення однієї фази "В" в ланцюгах живлення приладу обліку. При підключенні навантаження до фази "В" індикація імпульсів лічильника не проводиться, що є порушенням п.2.1 Методики, п.2.3.4, п.8.2.4, п.8.2.5, п.5.5.5 ПРРЕЕ. Схема електропостачання оформлена як додаток до акта.

У відомостях про прилад обліку, який перевірявся, зазначено заводський номер (№ 3604127), тип (LZQI-XC), покази (2011,208; 576,692, 442,028), а також інформацію про трансформатори струму та напруги, дату повірки, ріки випуску, номінальний струм та клас точності.

В акті зафіксовано, що пломби постачальника на лічильнику та клемнику не пошкоджені, прилад обліку знятий, укладений у пакет, пакет опломбований пломбою № 004899 (акт про пломбування від 26 вересня 2018 року № 591832), а також вилучений представниками енергопостачальника.

Вказаний акт підписаний чотирма представниками постачальника електричної енергії та представником споживача. Водночас, споживач виклав у акті свої письмові зауваження наступного змісту: "Лічильник розташований на ПС-30, доступу до нього не маємо. Причина відсутності струму по фазі "В" невідома. Жодних дій в роботу лічильника не здійснювали".

Додатками до акту зазначено: 1) протокол технічної перевірки №001028; 2) фото та відео зйомка; 3) дані одержані з пам`яті лічильника; 4) акт про пломбування №591832; 5) опломбований в пакет прилад обліку.

В акті технічної перевірки №001028 зазначено, що лічильник замінено через похибку, що перевищує допустиму (відсутній струм фази «В»); похибка лічильника становить -34,02%. Акт технічної перевірки підписано чотирма представниками постачальника електричної енергії та представником споживача.

До матеріалів справи долучено також: диск з матеріалами відеофіксації; витяг даних півгодинного профілю пофазних значень струмів та напруг з автоматизованої системи обліку, з якого вбачається, що відсутність струму на фазі «В» комірки 31 зафіксовано у період 30.05.2018 до 28.09.2018 (при одночасній наявності струму на інших фазах); акт про проведені роботи в колах обліку електроенергії від 26.09.2018, у якому у зв`язку із складенням акта про порушення №029920 зафіксовано факт зняття лічильника заводський номер №3604127 та встановлення взамін нього лічильника заводський номер №2277431, а також зазначено, що лічильник направлено на експертизу.

З пояснень обох сторін вбачається, що експертиза вилученого під час перевірки лічильника не проводилась.

Також з їх пояснень випливає, що у зв`язку з некоректною роботою лічильника №3604127 споживачу ТзОВ «Темара» було проведено донарахування спожитої електроенергії за серпень 2018 року в кількості 44541 кВт.год. Підставою вказаного донарахування стала службова записка заступника начальника Стрийського РЕМ з маркетингу №222-098 від 03.09.2018.

Колегія суддів вважає обґрунтованими твердження апелянта про те, що при розгляді даної справи не може враховуватися лист ТзОВ «Темара» №01/Б від 01.08.2018 про некоректну роботу лічильника №36041127 та про необхідність направлення представника Стрийського РЕМ для його перевірки. Вказаний висновок суд робить з огляду на те, що позивач за первісним позовом не долучив доказів, які би підтверджували направлення вказаного листа чи доказів його вручення іншим способом Стрийському РЕМ чи ПрАТ «Львівобленерго». Службова записка від 03.09.2018, на яку покликається ТзОВ «Темара», не містить відсилання на вказаний лист і, як випливає з дати цієї службової записки, була складена після дати проведення спірної перевірки.

21.11.2018 відбулося засідання комісії ПрАТ "Львівобленерго" з розгляду актів про порушення. За результатами розгляду акту про порушення №029920 від 26.09.2018, комісією прийнято протокольне рішення №029920 б-ЛОЕ від 21.11.2018, згідно якого ухвалено:

- визначити обсяг та вартість необлікованої електричної енергії внаслідок порушення роботи вузла обліку не з вини споживача на підставі Правил роздрібного ринку електричної енергії та Кодексу комерційного обліку електричної енергії;

- на підставі п. 2.3.16 ПРЕЕ та п. 6.12 ККО провести нарахування за період з дати порушення розрахункового обліку (30.05.2018 згідно даних АСКОЕ) по дату відновлення розрахункового обліку (26.09.2018) за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії розрахункового періоду, наступного після відновлення комерційного обліку (01.10.2018 - 01.11.2018).

Всього, за розрахунком комісії, обсяг та вартість недоврахованої електроенергії становлять 68 238,00 кВт.год. та 182 986,70 грн. відповідно.

Акт комісії підписаний п`ятьма членами комісії - представниками ПрАТ «Львівобленерго», а також трьома представниками ТзОВ «Темара» із зазначенням про їх незгоду із здійсненим нарахуванням.

23.11.2018 ПрАТ "Львівобленерго" надіслало на адресу ТзОВ «Темара» лист №134-4162/2 від 22.11.2018 про оплату вартості необлікованої електричної енергії, до якого долучило копію протоколу № 029920 б-ЛОЕ від 21.11.2018 та рахунок до сплати за недовраховану електричну енергію № 32-029920 б-ЛОЕ від 21.11.2018 на суму 182986,70 грн.

Листом від 26.11.2018 № 82/Е споживач ТзОВ «Темара» висловив прохання надати йому повну методику нарахування вартості необлікованої електричної енергії.

За результатами розгляду вказаного листа, ПрАТ «Львівобленерго» направило споживачу лист № 134-6865 від 06.12.2018, у якому зазначило, що:

- відповідне нарахування проводилися відповідно до п. 2.3.16 ПРРЕЕ та п.6.12 - 6.14 розділу 13 ККО;

- датою порушення роботи вузла обліку є 30.05.2018 (дата зафіксована автоматизованою системою обліку), датою відновлення роботи вузла обліку є 26.09.2018 (дата складання акта про порушення);

- рішення про нарахування за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії за розрахунковим періодом, наступним після відновлення комерційного обліку (жовтень 2018 року), було прийнято на засіданні комісії 28.11.2018 на підставі п. 6.12 ККО. Середньодобовий обсяг за вказаний період становить 2 962,61 кВт.год. і визначений комісією, виходячи із сумарного обсягу споживання електричної енергії по двох вводах за жовтень 2018 року в розмірі 91 841 кВт.год.;

- суму до сплати зменшено на величину вартості електричної енергії по двох вводах, відповідно до рахунків, виставлених споживачу за період порушення, в т.ч. зменшено на величину донарахування за серпень 2018 року в обсязі 44541 кВт.год.

До вказаного листа було долучено витяг даних півгодинного профілю пофазних значень струмів та напруг з автоматизованої системи обліку за період 25.05.2018 - 21.11.2018, а також (повторно) копію протоколу засідання комісії ПрАТ «Львівобленерго» № 029920 б-ЛОЕ від 21.11.2018 та копію рахунку № 32-02992С6-ЛОЕ від 21.11.2018.

Вказаний рахунок ТзОВ «Темара» не був оплачений, що стало підставою для звернення ПрАТ «Львівобленерго» до Господарського суду Львівської області із первісним позовом у даній справі.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін у даній справі колегія суддів керується законодавством, яке було чинним станом на час виникнення відповідних правовідносин, а саме, ГК України, Законом України "Про електроенергетику", Правилами роздрібного ринку електричної енергії, Кодексом комерційного обліку електричної енергії та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Відповідно до ч. 1 статті 275 ГК України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергія) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 235 ГК України передбачено, що за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Статтею 236 ГК України встановлено види господарсько-оперативних санкцій, в числі яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо. Вказаний перелік оперативно-господарських санкцій не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Згідно з ч. 2 ст. 237 ГК України порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Як було зазначено вище, пунктом 4.2.3 договору визначено необхідність сплати споживачем вартості недоврахованої електроенергії, розрахованої відповідно до Методики, внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.

В контексті спірних правовідносин, суд враховує, що постанову Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, якою було затверджено Правила користування електричною енергією було визнано такою, що втратила чинність на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 за № 312, якою одночасно було затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії.

Отже, зі змісту наведених положень законодавства України вбачається, що рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої спожитої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією.

Статтею 27 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є:

- порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб`єктів електроенергетики та споживачів енергії, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт на енергоустановках і мережах;

- крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку;

- пошкодження приладів обліку;

- розкомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів;

- створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду та у виконанні робіт, пов`язаних з обслуговуванням об`єктів електроенергетики;

- порушення правил охорони електричних мереж;

- порушення правил користування енергією;

- дії, які перешкоджають оперативному персоналу та посадовим особам об`єктів електроенергетики виконувати свої службові обов`язки;

- незабезпечення енергією споживачів, що не допускають порушень своїх обов`язків перед енергопостачальниками;

- припинення або обмеження електропостачання навчального закладу незалежно від форми власності протягом навчального року;

- невиконання законних вимог національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо подання копій документів, пояснень та іншої інформації;

- інші правопорушення, передбачені законом.

Положеннями ПРРЕЕ передбачено порядок фіксації факту виявленого порушення. Так, відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

Пунктом 8.2.6 ПРРЕЕ передбачено, що на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Порядок обчислення обсягу та вартості електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією передбачено Методикою, що затверджена постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006.

Так, у пункті 2.1 Методики передбачено, що вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення відповідних порушень ПКЕЕ, зокрема, - пошкодження приладів обліку чи інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо) (пункт 3).

Цим же пунктом Методики передбачено, що у разі незгоди споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб та/або приладів обліку факт пошкодження встановлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства.

У розділі 4 Методики також містяться вимоги щодо порядку складання акта про порушення.

Як вбачається з акта про порушення № 029920 від 26.09.2018, представниками постачальника зазначено, що порушення споживача полягало у вчиненні дій, які призвели до зміни показників приладу обліку, а саме знеструмлення однієї фази "В" в каналах живлення приладу обліку, що є порушенням наступних підпунктів ПРРЕЕ:

- п. 2.3.4., яким передбачено, що відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені;

- п. 8.2.4., згідно якого, у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором);

- п. 8.2.5., яким передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення;

- п. 5.5.5. яким визначено обов`язки споживача електричної енергії.

Дослідивши вказані нормативні акти та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що актом про порушення № 029920 від 26.09.2018 не підтверджується факт вчинення споживачем порушення ПРРЕЕ.

Так, з вказаного акта та доданої до нього схеми не вбачається того, що саме внаслідок дій споживача відбулося знеструмлення фази "В" в каналах живлення приладу обліку, оскільки в цих документах не описано (не зображено) причин (механізму), внаслідок чого сталося обезструмлення.

Більше того, колегія суддів вважає, що матеріалами справи не доведено факт вчинення ТзОВ «Темара» правопорушення, про яке стверджує позивач за первісним позовом, з огляду на сукупність наступних обставин:

- із договору про постачання електричної енергії (з додатками) та з акта контрольного огляду засобів обліку №735880 від 12.04.2018 (а.с. 23, т.1) вбачається, що спірний лічильник типу LZQI-XC заводський номер № 3604127 розташований всередині підстанції ПрАТ «Львівобленерго»;

- згідно пояснень споживача, що містяться в акті про порушення, вбачається, що він не має доступу до підстанції №30;

- у спірних правовідносинах ПрАТ «Львівобленерго» після складення акта про порушення: а) не проводило експертизи знятого та опломбованого лічильника; б) на засіданні комісії 21.11.2018 здійснило розрахунок недоврахованої електроенергії не на підставі п.2.1 Методики, як би мало бути при виявленні порушення, а на підставі п.2.3.16. ПРРЕЕ, тобто, в порядку, що перебачений при порушенні роботи вузла обліку не з вини споживача;

- в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, яке відбулося 14.05.2020, ПрАТ «Львівобленерго» визнало, що обезструмлення відбулося не з вини споживача, а з технічних причин.

Таким чином, колегія суддів констатує, що акт про порушення № 029920 від 26.09.2018 не може бути правовою підставою для встановлення факту порушення з боку ТзОВ «Темара» правил користування електричною енергією та одночасного нарахування вартості необлікованої електроенергії згідно п.2.3.16. ПРРЕЕ (тобто в порядку, що перебачений, коли порушення з вини споживача не зафіксовано).

На думку колегії суддів відповідний факт несправності повинен був бути зафіксований у порядку, що передбачений пунктом 1 «Перевірка вузла обліку електроенергії» розділу 10 «Перевірка та інспекція вузлів обліку електричної енергії» ККО шляхом складення окремого акта перевірки ЗВТ (засобу вимірювальної техніки).

Суд не заперечує права постачальника електроенергії здійснити відповідне донарахування обсягу електроенергії, однак зазначає, що таке донарахування у спірній ситуації не може бути обґрунтоване порушенням зі сторони споживача.

Також, з огляду на те, що спірний лічильник знаходиться на території підстанції ПрАТ «Львівобленерго» і доступу до нього споживач не має, при здійсненні донарахування постачальник електроенергії повинен був достеменно встановити причину обезструмлення фази «В», щоб виключити можливість застосування до спірних правовідносин пункту 5.5.12 ПРРЕЕ, який містить підстави для звільнення споживача від відповідальності за майнову шкоду, заподіяну електропостачальнику, оператору системи або третім особам, та матеріальні збитки. Такими підставами згідно вказаного пункту є: 1) форс-мажорні обставини; 2) некваліфіковані дії персоналу оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку, електропостачальника або субспоживача.

Стосовно здійсненого ПрАТ «Львівобленерго» донарахування вартості необлікованої електроенергії, колегія суддів зазначає наступне:

Згідно з п. 2.3.16. ПРРЕЕ, на який покликалося при здійсненні спірного розрахунку ПрАТ «Львівобленерго», у разі тимчасового порушення роботи вузла обліку (у частині вимірювання обсягу електричної енергії та/або параметрів) не з вини споживача обсяг електричної енергії, використаної споживачем від дня порушення вимірювань до дня відновлення вимірювань, визначається відповідно до Кодексу комерційного обліку.

Відповідно до підпункту 6.12. пункту 6 «Облік електричної енергії у споживачів у перехідному періоді» розділу XIII «Перехідні положення» ККО, у разі тимчасового порушення роботи ВОЕ (вузла обліку електроенергії) обсяг електричної енергії, використаної споживачем від дня порушення вимірювань до дня відновлення вимірювань, за згодою сторін визначається на підставі показів технічних (контрольних) лічильників електричної енергії (1), а у разі їх відсутності розраховується відповідним ППКО (постачальник послуг комерційного обліку електричної енергії) за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії розрахункового періоду, наступного після відновлення комерційного обліку періоду (2), або за календарний період попереднього року, який відповідає періоду порушення роботи вузла обліку (3).

Тобто, положення ККО передбачають три різні механізми визначення обсягу спожитої електричної енергії у разі тимчасового порушення роботи вузла обліку електроенергії. Із пояснень, наданих представником ПрАТ «Львівобленерго» вбачається, що конкретний спосіб був обраний на засіданні комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією 21.11.2018 в присутності представників споживача. Водночас, із копії протоколу комісії вбачається, що усі три представники споживача, присутні на вказаному засіданні, висловили свою незгоду із здійсненим нарахуванням.

З пояснень ПрАТ «Львівобленерго», які викладені у листі № 134-6865 від 06.12.2018 щодо методики нарахування вартості необлікованої електричної енергії вбачається, що середньодобовий обсяг спожитої електроенергії за жовтень 2018 року, який був покладений в основу розрахунку, був визначений комісією, виходячи із сумарного обсягу споживання електричної енергії по двох вводах.

Як було зазначено вище, відповідно до договору про постачання електроенергії (із врахуванням додатків), електропостачання до ТзОВ «Темара» здійснюється по трьох вводах, на кожному з яких наявний окремий прилад (прилади) обліку.

З огляду на те, що в акті про порушення від 28.09.2018 було зафіксовано несправність лише одного приладу обліку (який, відповідно, розміщено лише на одному вводі), колегія суддів вважає безпідставним покладення в основу розрахунку ПрАТ «Львівобленерго» сумарного обсягу споживання електричної енергії по двох вводах, оскільки доказів того, що прилади обліку на інших вводах працювали некоректно - немає. В матеріалах справи відсутні обґрунтування такого рішення ПрАТ «Львівобленерго».

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №906/585/17, розрахунок вартості недоврахованої енергії на підставі некоректних вихідних даних є безумовною підставою для визнання рішення енергопостачальника незаконним та недійсним.

З огляду на недоведеність факту вчинення ТзОВ «Темара» порушення встановлених правил користування електричною енергією, неможливість покладення в основу рішення ПрАТ «Львівобленерго» про донарахування необлікованої електроенергії акта про порушення № 029920 від 26.09.2018 та необґрунтованість розрахунку ПрАТ «Львівобленерго», колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що судом першої інстанції було правомірно відмовлено в первісному позові ПрАТ «Львівобленерго» та задоволено зустрічний позов ТзОВ «Темара».

Судова колегія констатує недоречність окремих висновків суду першої інстанції, однак вважає, що такі не призвели до неправильного вирішення спору.

Так, на думку суду, у спірній ситуації для предмета спору у даній справі не має значення, хто є власником лічильника - ПрАТ «Львівобленерго» чи ТзОВ «Темара», оскільки:

1) з фактичних обставин справи вбачається, що спір у даній справі не стосується заміни, ремонту, перепрограмування, метрологічної атестації лічильника, збору та обробки даних та автоматизованих систем обліку з нього, перешкоджання чи встановлення доступу до нього, чи інших питань, які безпосередньо пов`язані із необхідністю встановлення права власності на нього (пункт 7.4 договору, пункт 7.3 розділу 3 Кодексу комерційного обліку електричної енергії);

2) незважаючи на те, що лічильник №3604127 знаходився всередині підстанції №30, яка належить ПрАТ «Львівобленерго», з договору про постачання електричної енергії (із врахуванням додатків) вбачається, що вказаний лічильник знаходиться в зоні балансової та експлуатаційної належності ТзОВ «Темара». Як зазначалося вище, у випадку належного оформлення факту тимчасового порушення роботи вузла обліку не з вини споживача та здійснення належного розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, постачальник мав би підстави вимагати у споживача сплати відповідної суми.

Покликання суду першої інстанції на п. 2.3.4 ПРРЕЕ є недоречними, оскільки спір у даній справі не пов`язаний із дослідженням обставин цілісності лічильника та пломб на ньому, оскільки жодна із сторін у даній справі не заперечує того, що і лічильник №3604127 і пломби на ньому були непошкодженими.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про те, що акт про порушення за результатами перевірки лічильника заводський №3604127, що належить постачальнику, міг бути оформлений тільки відносно постачальника, але ніяк не відносно споживача.

Стосовно доводів ПрАТ «Львівобленерго» щодо того, що на об`єкті споживача ніколи не встановлювався прилад обліку (лічильник) типу LZQM, натомість там було встановлено лічильник типу LZQI-XC, то такі не впливають на вирішення спору у даній справі, оскільки обидві сторони ведуть мову про один і той самий лічильник заводський номер №3604127, щодо якого складався акт про порушення від 26.09.2018.

Судом також відхиляються доводи скаржника про невідповідність зустрічної позовної заяви ТзОВ «Темара» вимогам ст. 162 ГПК України, оскільки вказані доводи скаржника зводяться до неналежності лише двох доказів, на які покликається позивач за зустрічним позовом: роздруківки даних системи онлайн-розрахунків з «Персонального кабінету» споживача на веб-сайті постачальника та роздруківок відомостей споживання електроенергії за січень - грудень 2017 та за січень - жовтень 2018 років. Вказані докази не є визначальними в контексті вирішення питання про наявність підстав для задоволення зустрічного позову, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не надає їм оцінки по суті при вирішенні спору.

Вищезазначені відомості споживання електроенергії є письмовими документами, що носять інформаційний характер та не можуть вважатися електронними документами в розумінні ст. 96 ГПК України.

Роздруківка даних системи онлайн-розрахунків з «Персонального кабінету» споживача на веб-сайті постачальника є електронним доказом, що поданий в порядку ч.3 ст.96 ГПК України - в посвідченій паперовій копії. Покликання скаржника на те, що ТзОВ «Темара» не зазначило у кого наявний оригінал цього електронного доказу, суд розцінює як неправдиві, оскільки, як було зазначено вище, у додатковій угоді від 27.07.2018 до договору про постачання електричної енергії сторони дійшли згоди про використання сторонами системи «Персональний кабінет» на веб-сайті постачальника за доменною адресою: https://info.loe.lviv.ua. Висловлючи сумнів щодо достовірності даних у вказаній роздруківці, оскільки місцем зберігання відповідного файлу є персональний комп`ютер, ПрАТ «Львівобленерго» не наводить водночас доказів, які би доводили інші обставини, тому такий сумнів скаржника суд розцінює як його припущення.

Стосовно покликання ПрАТ «Львівобленерго» у своїй апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги відеофіксацію порушення, яка є додатком до акту про порушення, колегія суддів відхиляє такі твердження з огляду на ту правову оцінку, яку було надано акту про порушення №029920 від 26.09.2018 у даній постанові. Дослідження вказаного відеозапису, на якому зображено прилад обліку з непошкодженими пломбами та покази на цьому приладі обліку, не впливає на правову оцінку суду.

Доводи апелянта про те, що в резолютивній частині рішення не вирішено зустрічну позовну вимогу ТзОВ «Темара» спростовуються змістом резолютивної частини оскаржуваного рішення.

Твердження апелянта про обов`язок суду першої інстанції повторно описати у своєму рішенні мотиви відхилення низки доказів, про що було вже зазначено в ухвалі суду першої інстанції від 18.09.2019, є необґрунтованими.

Стосовно твердження про необхідність врахування при застосуванні норм права до спірних правовідносин висновку Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 06.02.2019 у справі №522/12901/17-ц, колегія суддів зазначає наступне:

Правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у наступному:

«Акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, тому оскарження факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Такі вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права».

Вказана позиція не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки предметом зустрічного позову у даній справі є не скасування акта про порушення ПКЕЕ чи протоколу комісії як таких, а визнання протиправним та скасування рішення про застосування оперативно-господарської санкції до ТзОВ «Темара», яке прийнято на підставі договору відповідних договірних положень та оформлене протоколом засідання комісії ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення №029920 б-ЛОЕ від 21.11.2018.

Як зазначалось вище, згідно з ч. 2 ст. 237 ГК України, у разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Інші доводи апелянта суд вважає такими, що не впливають на правильність вирішення спору та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, як такого, що ухвалено відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 129, 269, 271, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Рішення Господарського суду Львівської області від 18.11.2019 у справі №914/1122/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Львівобленерго" - без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 287, 288 ГПК України.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено 19.05.2020.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя М.Б. Желік

суддя О.Л. Мирутенко