Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2020 р. Справа № 906/212/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Зоренко О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Сірач В.С. (адвокат, ордер від 17.03.20)

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Метельського Ігоря Васильовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша деревопереробна компанія"

про стягнення 349281 грн.18 коп.

Позивачем пред`ялено позов про стягнення на його користь з відповідача 349281,18 грн, з яких: 288000,00 грн. боргу за поставлений товар по договору поставки №20 від 07.12.18; 45669,69 грн. пені; 8380,00 грн. 3% річних; 7231,49 грн. інфляційних.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Також представник у судових дебатах заявив, що протягом протягом п`яти днів ним будуть надані докази судових витрат позивача на правничу допомогу.

Ухвала, яка направлялась на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду. Ухвала направлялася відповідачу за адресою: Житомирська область, Червоноармійський район, с.Івановичі, вул.Миру,23-Г. За цією ж адресою відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у цій справі. Іншої адреси відповідач не повідомляв.

Відповідно до ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, однак відповідач не скористався своїм правом наданим йому ст.46 ГПК України, бути присутнім у судовому засіданні та надати свої заперечення по суті позову.

Враховуючи те, що явка представників сторін в засідання суду обов`язковою не визнавалась, надання письмового відзиву відповідно до вимог ст.165 ГПК України є правом відповідача, а не його обов`язком, господарський суд вважає, що неявка відповідача, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ст. 202 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2018 року між Фізичною особою-підприємцем Метельським Ігорем Васильовичем (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша деревопереробна компанія" (покупець/відповідач) укладено Договір поставки №20 (а.с.10).

За пунктом 1.1 договору, постачальник зобов`язується поставити в порядку та на умовах договору технологічну тріску, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах договору прийняти та оплатити товар.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу в період з 31.01.2019 по 13.02.2019 10 партій товару, загальним обсягом 900,00 метрів кубічних на загальну суму 288000,00 грн., що підтверджується підписаними керівником відповідача та скріпленими печатками накладними та товарно-транспортними накладними (а.с.12-31).

Відповідно до пункту 3.2. договору Покупець зобов`язаний провести розрахунок за товар у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання товару згідно видаткових накладних.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, відповідач свої зобов`язання щодо оплати товару не виконав , внаслідок чого станом на день звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи у суді перед позивачем існує заборгованість в сумі 288000,00грн.

19.02.20 позивач надіслав відповідачу претензію №1 від 17.02.20 з вимогу сплатити заборгованості, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення ( а.с. 32,33).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 288000,00грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.6.4 договору просить стягнути з відповідача пеню, що згідно розрахунку позивача становить 45669,69 грн. (а.с.5).

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами Договору п.6.4 передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати за поставленого Товару Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Суд, перевіривши розрахунок пені, визнає його правильним, тому вимога про стягнення пені підлягає задоволенню в заявленому розмірі.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 7231,49грн. інфляційних та 8380,00 грн. 3% річних .

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно і тому задовольняє позов у цій частині в заявленому розмірі.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач у судове засідання не з`явився, докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша деревопереробна компанія" (12040, Житомирська область, Пулинський район, с.Івановичі, вул.Миру,23-г; код 39880753) на користь Фізичної особи-підприємця Метельського Ігоря Васильовича ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) - 288000,00 грн. основного боргу, 45669,69 грн. пені, 8380,00 грн. річних, 7231,49 грн. інфляційних, 5239,22 грн. витрат по оплаті судового збору.

3.Для вирішення питання про судові витрати позивача на професійну правничу допомогу призначити судове засідання на 25.05.2020 об 11-30 год. в приміщенні господарського суду, зал №207.

4. Встановити позивачу строк надання доказів судових витрат до 19.05.2020. Копії таких доказів направити відповідачу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 14.05.20

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу ( АДРЕСА_1 )(рек. з повідом.)

3- відповідачу ( АДРЕСА_2 )(рек. з повідом.)