Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" травня 2020 р. Справа № 906/483/20.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Кудряшової Ю.В.

розглянувши заяву Громадської організації "Громадська оборона" (за вх. №523/20 від 12.05.2020)

про забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

Заявник Громадська організація "Громадська оборона" м. Житомир звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, згідно якої просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони Приватному акціонерному товариству "Нова Лінія" () та Товариству з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" () та будь-яким фізичним особам, юридичним особам, фізичним особам - підприємцям, крім органів виконавчої влади та місцевого самоврядування Житомирської міської об`єднаної територіальної громади, вчиняти дії спрямовані на користування земельною ділянкою площею 3,5946 га комунальної форми власності із земель громадської забудови з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована за адресою: м. Житомир, Київське шосе, 4/2, до отримання та узгодження всіх дозвільних документів в органах місцевого самоврядування на право здійснення такої діяльності.

В обґрунтування вимог заяви заявник зазначив, що ПАТ "Нова Лінія" та ТОВ "Епіцентр К" здійснив будівництво без дозвільних документів та земельну ділянку за адресою: м. Житомир, Київське шосе, 4/2. За таких обставин на думку заявника, експлуатація гіпермаркету "Епіцентр" адресою: м. Житомир, Київське шосе, 4/2 та перебування в ньому громадян є небезпечним для життя та здоров`я громадян. Тому така діяльність становить потенційну небезпеку, як для мешканців Житомирської об`єднаної територіальної громади, так і для навколишнього природного середовища в цілому. При цьому заявник звертає увагу, що звернення до суду є не тільки правом ГО "Громадська оборона", а й конституційним обов`язком захисту суспільних інтересів.

Дана заява про забезпечення позову передує поданню позову до ПАТ "Нова лінія" та ТОВ "Епіцентр К" про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та відмовити її до попереднього стану.

Оцінивши в сукупності матеріали заяви, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, враховуючи наступне.

Згідно із ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З огляду на положення ст.ст. 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на можливість в майбутньому чи припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Водночас, у Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України "Про Вищу раду юстиції", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження" від 16.06.2011 №5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовується судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

В свою чергу слід відзначити, що вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи. Тобто, це заходи з припинення дій, які можуть утруднити виконання у майбутньому рішення суду чи зробити його виконання неможливим, а тому заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання судового рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши та надавши оцінку матеріалам заяви про забезпечення позову в їх сукупності суд вважає відзначити наступне.

Матеріалами, доданими до заяви про забезпечення позову в повному обсязі не підтверджено адекватність заходів забезпечення позову.

Заявником зазначено, що на земельній ділянці земель громадської забудови з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 3,5884 га, що знаходиться за адресою: вул. Київське шосе, 4 / 2 в місті Житомир , відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.10.2019 №184868538, розташовані належні на праві приватної спільної часткової власності ПАТ "Нова Лінія" об`єкти нерухомого майна загальною площею 0,1850 га.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Накладення заборони на вчинення дій, спрямованих на користування земельною ділянкою, площею 3,5946 буде протирічити положенням ст. 317 ЦК України щодо володіння та користування нерухомим майном.

Крім того, згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, наявність в майбутньому потенційної можливості задоволення судом вимог про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та відмовити її до попереднього стану, не може на час постановлення оскаржуваної ухвали виправдовувати втручання у право іншої особи на мирне володіння своїм майном, враховуючи відсутність в матеріалах справи жодних належних доказів в розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України, із якими діюче законодавство пов`язує застосування заходів забезпечення позову.

З огляду на зазначені вище обставини та нормативні приписи, суд дійшов висновку, що в обґрунтуваннях вжиття заходів забезпечення позову не додано переконливих доказів щодо можливості невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви Громадської організації "Громадська оборона" про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Громадської організації "Громадська оборона" (за вх. №523/20 від 12.05.2020) про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. 255 ГПК України та п. 17.5) Перехідних положень ГПК України.

Ухвалу суду підписано: 14.05.2020.

Суддя Кудряшова Ю.В.

Друк:

1 - в справу

2 - ГО "Громадська оборона) (м. Житомир, вул. Шевченка, 14 кв. 34) (рек. з повід.)

3, 4 - ПрАТ "Нова лінія" (08612, Київська обл., Києво-Святошинський район, смт. Чабани, Одеське шосе, 8) (рек. з повід.)

(10001, м. Житомир, Київське шосе, 4/2) (рек. з повід.)

5 - ТОВ "Епіцентр К" (04128, м. Київ, вул. Берковецька, 6-К) (рек. з повід.)