ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

14.05.2020м. ДніпроСправа № 904/1880/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Уніпром", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Гамма", м. Дніпро

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 701 040 грн., 3% річних у розмірі 30514 грн. та інфляційної складової у розмірі 46 424,06 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Уніпром" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Гамма" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 701040 грн., 3% річних у розмірі 30 514 грн. та інфляційної складової у розмірі 46 424,06 грн.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 29/08-18 від 29.08.2018 зі сплати вартості поставленого товару.

Ухвалою суду від 14.04.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Уніпром" №б/н від б/д залишено без руху.

Ухвалою суду від 14.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання.

Позивачем, 14.05.2020 подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах позовних вимог 777 978,06 грн. на грошові кошти, що знаходяться (надходять) на рахунках, відкритих на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Гамма» в усіх банківських установах України.

В обґрунтування вищевказаної заяви позивач послався на те, що відповідачем здійснюється перереєстрація наявного у нього майна на інших осіб. На підтвердження цього позивачем надано до суду: акт приймання-передачі формування частки в статутному капіталі ТОВ "Терція Соло" ідентифікаційний код юридичної особи 43507380 нерухомим майном від 14.02.2020; договір купівлі - продажу земельної ділянки від 15.01.2020 реєстраційний № 90; договір від 25.10.2019 про задоволення вимог іпотекодержателя (до іпотечного договору (житлово нерухомості) № 11617/ЮКР/0-I-7/02-1, посвідченого Перфіловою О.А., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу 02.11.2017, за реєстровим № 4562; договір від 25.10.2019 про задоволення вимог іпотекодержателя (до іпотечного договору (житлово нерухомості) № 11617/ЮКР/0-I-6/02-1,посвідченого Перфіловою О.А., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу 02.11.2017, за реєстровим № 4560; договір від 25.10.2019 про задоволення вимог іпотекодержателя (до іпотечного договору (житлово нерухомості) № 11617/ЮКР/0-I-4/02-1, посвідченого Перфіловою О.А., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу 02.11.2017, за реєстровим № 4556; договір від 25.10.2019 про задоволення вимог іпотекодержателя до іпотечного договору (нежитлової нерухомості) № 11617/ЮКР/0-І-3/02-1, посвідченого Перфіловою О.А., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу 02.11.2017 за реєстровим № 4554; договір від 25.10.2019 про задоволення вимог іпотекодержателя до іпотечного договору (нежитлової нерухомості) № 11617/ЮКР/0-І-2/02-1, посвідченого Перфіловою О.А., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу 02.11.2017 за реєстровим № 4552.

За таких обставин, на думку позивача, у разі невжиття заходів забезпечення позову наявна реальна можливість відсутності у боржника майна станом на момент прийняття судом рішення у даній справі, як наслідок, неможливість виконання такого рішення (у разі задоволення позовних вимог).

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали суд встановив таке.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 2).

Положеннями ч. 1 ст. 190 ЦК України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до приписів ст. 139 ГК України, майном у цьому Кодексі визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб`єктів (ч. 1).

Залежно від економічної форми, якої набуває майно у процесі здійснення господарської діяльності, майнові цінності належать до основних фондів, оборотних засобів, коштів, товарів (ч. 2).

Коштами у складі майна суб`єктів господарювання є гроші у національній та іноземній валюті, призначені для здійснення товарних відносин цих суб`єктів з іншими суб`єктами, а також фінансових відносин відповідно до законодавства (ч. 5).

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

У рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України вказано, що з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в господарській справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.05.2020 у справі № 910/11739/19.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

З поданих позивачем документів вбачається, що відповідачем вчиняються дії щодо відчуження майна підприємства. При цьому, отримані грошові кошти не спрямовуються на виконання існуючих грошових зобов`язань (такі події відбуваються на фоні значної кількості судових процесів в яких відповідачем (боржником) є ТОВ «Виробниче підприємство "Гамма"). Невжиття заходів забезпечення позову у цій справі з високою імовірністю може призвести до того, що на день набранням законної сили будь-яким рішенням у цій справі, у відповідача буде відсутнє майно (грошові кошти) на яке може бути звернено стягнення.

А отже, з метою забезпечення реального захисту порушених прав та інтересів позивача в майбутньому, заяву позивача слід задовольнити, застосувати заходи забезпечення позову та накласти арешт на грошові кошти відповідача в межах заявлених вимог.

При цьому, здійснюючи оцінку адекватності обраного заявником способу забезпечення позову, судом прийнято до уваги, що обраний позивачем вид забезпечення позову не призводить до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки грошові кошти фактично залишиться у володінні боржника (власника), а буде обмежено лише можливість розпоряджатися ними на час розгляду справи в суді.

Керуючись ст.ст. 136, 137, ст. 140, ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Уніпром" про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

В межах заявлених позовних вимог, накласти арешт на суму 777 978,06 грн. на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство "Гамма" (ідентифікаційний код: 20246625, місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. В`ячеслава Липинського, буд. 18, офіс 405), а саме: на грошові кошти в сумі 777978,06 грн., що знаходяться (надходять) на рахунках, відкритих на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Гамма» (ідентифікаційний код: 20246625, місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. В`ячеслава Липинського, буд. 18, офіс 405) в усіх банківських установах України;

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Уніпром" (ідентифікаційний код: 21483639; місцезнаходження: 01042 Київ, бул. М. Приймаченко, 8-б, к.37).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Гамма» (ідентифікаційний код: 20246625, місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. В`ячеслава Липинського, буд. 18, офіс 405).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 14.05.2020 та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала є виконавчим документом, підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", та може бути пред`явлена до виконання у строк до 15.05.2023.

Суддя М.О. Ніколенко