СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2020 р. Справа № 905/1633/19 (905/538/20)

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

від позивача - Абрамов В.В., особисто;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Продбакалія», с. Стоянка Київської області вх. № 1188Д/З на ухвалу господарського суду Донецької області від 23.03.2020 р. у справі № 905/1633/19 (905/538/20) (суддя - Паляниця Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нагваль-Фіш», м. Маріуполь, в особі ліквідатора (арбітражного керуючого) Абрамова В.В.

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продбакалія», с. Стоянка Київської області

про визнання недійсним правочину та витребування нерухомого майна

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні господарського суду Донецької області перебуває справа № 905/1633/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Нагваль-Фіш" (далі - ТОВ "Нагваль-Фіш", боржник).

Постановою господарського суду Донецької області від 05.03.2020р. припинено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Абрамова Віталія Валерійовича; визнано ТОВ "Нагваль-Фіш" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців; призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Абрамова В.В.

У березні 2020 року ліквідатор ТОВ "Нагваль-Фіш" Абрамов В.В. звернувся до господарського суду Донецької області в межах справи №910/1633/19 із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продбакалія" (далі - ТОВ "Продбакалія", відповідач) про:

1) визнання недійсним правочину відчуження майна ТОВ "Нагваль-Фіш", оформленого актом приймання-передачі та грошової оцінки майна від 27.10.2017р., укладеного між ТОВ "Продбакалія" та ТОВ "Нагваль-Фіш";

2) витребування у ТОВ "Продбакалія" на користь ТОВ "Нагваль-Фіш" нерухомого майна, а саме:

- торгівельно-розважального центру, загальною площею 3212,6 кв. м, розташованого за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с.Стоянка, вул.Київська, буд.10, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 24;

- торгівельно-розважального центру, загальною площею 2142,3 кв. м з описом: торгівельно-розважальний центр, "А"; підвал, "під А"; розвантажувальна рампа, "а"; прибудова, "а1", розташованого за адресою: Київська обл., Києво-Святошинського р-н, с.Стоянка, вул.Київська, буд.10-А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 24;

- насосної, площею 49,8 кв. м, розташованої за адресою: Київська обл., Києво-Святошинського р-н, с.Стоянка, вул.Київська, буд.10-Б, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 24;

- земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0016, площею 0,0977 га, розташованої за адресою: Київська обл., Києво-Святошинського р-н, с.Стоянка, вул.Київська, буд.10-Б, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 24;

- земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0028, площею 0,8647 га, розташованої за адресою: Київська обл., Києво-Святошинського р-н, с.Стоянка, вул.Київська, буд.10, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 24;

- земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0015, площею 0,4297 га, розташованої за адресою: Київська обл., Києво-Святошинського р-н, с.Стоянка, вул.Київська, буд.10-А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 24.

В обґрунтування позову ліквідатор боржника посилається на те, що на момент виникнення у ТОВ «Нагваль-Фіш» грошових зобов'язань, невиконання яких стало підставою для відкриття провадження у справі щодо банкрутства останнього, товариство мало у своїй власності майно, за рахунок якого можливе було задоволення вимог ініціюючого кредитора ТОВ «ІК» Актив Фінанс Захід», а також інших кредиторів - ГУ ДПС у Донецькій області та ТОВ «ТЛК «Арктика». Проте, маючи невиконані грошові зобов'язання перед своїми контрагентами (встановлені в т.ч. судовими рішеннями у справах № 910/16996/17 та № 910/16750/17) ТОВ «Нагваль-Фіш» здійснено відчуження належного на праві власності майна шляхом його внесення до статутного капіталу іншої юридичної особи - ТОВ «Продбакалія», що арбітражний керуючий Абрамов В.В. вважає незаконним.

Крім того, ліквідатор боржника у позові наголошує, що таке відчуження майна мало місце за час дії накладеного в межах виконавчого провадження арешту.

Також, разом з цим позовом ліквідатором ТОВ "Нагваль-Фіш" подано заяву про забезпечення позову з проханням вжити заходи забезпечення позову шляхом:

1) накладення арешту на нерухоме майно до набрання законної сили рішенням (ухвалою) господарського суду Донецької області за позовом, а саме:

- торгівельно-розважальний центр, загальною площею 3212,6 кв. м, розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинського р-н, с.Стоянка, вул.Київська, буд.10, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 24;

- торгівельно-розважальний центр, загальною площею 2142,3 кв. м з описом: торгівельно-розважальний центр, "А"; підвал, "під А"; розвантажувальна рампа, "а"; прибудова, "а1", розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинського р-н, с.Стоянка, вул.Київська, буд.10-А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 24;

- насосну, площею 49,8 кв. м, розташовану за адресою: Київська обл., Києво-Святошинського р-н, с.Стоянка, вул.Київська, буд.10-Б, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 24;

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0016, площею 0,0977 га, розташовану за адресою: Київська обл., Києво-Святошинського р-н, с.Стоянка, вул.Київська, буд.10-Б, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 24;

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0028, площею 0,8647 га, розташовану за адресою: Київська обл., Києво-Святошинського р-н, с.Стоянка, вул.Київська, буд.10, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 24;

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0015, площею 0,4297 га, розташовану за адресою: Київська обл., Києво-Святошинського р-н, с.Стоянка, вул.Київська, буд.10-А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 24.

2) забороною Міністерству юстиції України, його територіальним органам, суб'єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, які утворені та діють у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до набрання законної сили рішенням (ухвалою) господарського суду Донецької області за позовом вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме:

- торгівельно-розважального центру, загальною площею 3212,6 кв. м, розташованого за адресою: Київська обл., Києво-Святошинського р-н, с.Стоянка, вул.Київська, буд.10, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 24;

- торгівельно-розважального центру, загальною площею 2142,3 кв. м з описом: торгівельно-розважальний центр, "А"; підвал, "під А"; розвантажувальна рампа, "а"; прибудова, "а1", розташованого за адресою: Київська обл., Києво-Святошинського р-н, с.Стоянка, вул.Київська, буд.10-А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 24;

- насосної, площею 49,8 кв. м, розташованої за адресою: Київська обл., Києво-Святошинського р-н, с.Стоянка, вул.Київська, буд.10-Б, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 24;

- земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0016, площею 0,0977 га, розташованої за адресою: Київська обл., Києво-Святошинського р-н, с.Стоянка, вул.Київська, буд.10-Б, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 24;

- земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0028, площею 0,8647 га, розташованої за адресою: Київська обл., Києво-Святошинського р-н, с.Стоянка, вул.Київська, буд.10, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 24;

- земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0015, площею 0,4297 га, розташованої за адресою: Київська обл., Києво-Святошинського р-н, с.Стоянка, вул.Київська, буд.10-А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 24.

В обґрунтування даної заяви ліквідатор боржника посилається на те, що згідно з довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 204259322 від 16.03.2020 р. на сьогоднішній день право власності на спірне майно зареєстроване за ТОВ «Продбакалія», тобто ТОВ «Продбакалія» має повноцінні правомочності щодо розпорядження таким майном, в т.ч. має можливість його відчужити на користь третіх осіб чи обтяжити зобов'язаннями шляхом передачі в іпотеку тощо, як частинами, так і єдиним об'єктом.

На думку арбітражного керуючого Абрамова В.В., існують підтверджені обставини можливості вчинення ТОВ «Продбакалія» дій, які нівелюватимуть мету звернення з даним позовом, адже якщо спірне майно буде відчужене або обтяжено зобов'язаннями, то його задоволення в частині вимоги про повернення майна стане неможливим (потребуватиме пред'явлення нового позову до набувача такого майна чи з приводу оскарження обтяження зобов'язанням такого майна). До того ж, відчуження на час вирішення цього позову спірного майна на користь третіх осіб унеможливлюватиме застосування визначеної ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства процедури повернення майна боржника, адже будуть відсутні будь-які правовідносини між боржником та діючим набувачем цього майна, а відтак, стане необхідним звернення до суду з віндикаційним позовом.

За доводами ліквідатора боржника, існує обґрунтована необхідність у збереженні існуючого на сьогоднішній день кола суб'єктів спірних правовідносин та відображеної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації щодо відповідного майна, що можливо шляхом накладення арешту на нього та забороною проведення будь-яких реєстраційних дій щодо майна до вирішення по суті спору щодо законності вибуття спірного майна із власності боржника; такі заходи сприятимуть попередженню можливих негативних наслідків у вигляді нівелювання мети звернення з даним позовом до суду за час його вирішення та при задоволенні позову забезпечать реальну можливість задоволення вимог кредиторів боржника.

Ліквідатор ТОВ «Нагваль-Фіш» вважає, що вжиття наведених заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно та забороною вчинення реєстраційних дій щодо нього жодним чином не обмежить права та законні інтереси ТОВ «Продбакалія», адже такі заходи мають тимчасовий характер та не позбавляють відповідача його конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатися господарською діяльністю як такою взагалі, в той час як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.03.2020 р. задоволено частково заяву ТОВ «Нагваль-Фіш» в особі ліквідатора Абрамова В.В. про забезпечення позову:

- до набрання законної сили судовим рішенням господарського суду Донецької області за наслідками розгляду позову ТОВ "Нагваль-Фіш" до ТОВ "Продбакалія" в межах справи №905/1633/19 (905/538/20) накладено арешт на спірне нерухоме майно;

- до набрання законної сили судовим рішенням господарського суду Донецької області за наслідками розгляду позову ТОВ "Нагваль-Фіш" до ТОВ "Продбакалія" в межах справи №905/1633/19 (905/538/20) заборонено органам та суб'єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, а саме: суб'єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо згаданого нерухомого майна;

- в іншій частині в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду мотивована, зокрема, з тих підстав, що з огляду на наявність спору щодо законності вибуття спірного майна із власності боржника, можливість забезпечення інтересів всіх учасників якого та попередження можливого порушення прав інших осіб при вирішенні його судом знаходиться в прямій залежності від цілісності спірних активів та незмінності суб'єкта їх володіння за час вирішення цього спору судом, чим обумовлюється співмірність та адекватність заходів забезпечення позову із позовними вимогами, проте ліквідатором невірно визначено суб'єктів, уповноважених державою на вчинення реєстраційних дій, тому коло цих суб'єктів місцевий господарський суд визначив самостійно, відмовивши у задоволенні заяви у відповідній частині.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, ТОВ «Продбакалія» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ліквідатора про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Скаржник стверджує, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

За доводами апеляційної скарги, наведені посилання ліквідатора, прийняті судом першої інстанції, не ґрунтуються на належних доказах, які б свідчили про неправомірність передання ТОВ «Нагваль-Фіш», набуття чи перебування майна у власності у ТОВ «Продбакалія», ліквідатор у своїй заяві посилається не на певні обставини або докази, а на припущення ймовірності неправомірного передання майна до статутного капіталу ТОВ «Продбакалія».

На думку відповідача, інформаційна довідка свідчить лише про дату набуття ТОВ «Продбакалія» у власність майна з дати державної реєстрації - 31.10.2017 р.; заява ліквідатора не містить доказів того, що станом на цю дату були наявні обмеження щодо передачі майна до статутного капіталу ТОВ «Продбакалія».

Отже, скаржник вважає, що за відсутності посилання у заяві про забезпечення позову на докази, а також на обставини, які свідчать про неправомірність вибуття із власності ТОВ «Нагваль-Фіш» на користь ТОВ «Продбакалія» майна, вжиття заходів забезпечення позову є безпідставним та таким, що прийнято судом без належного та достатнього обґрунтування.

У визначений ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 р. строк (враховуючи її отримання ліквідатором боржника 28.04.2020 р.), від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ліквідатор ТОВ «Нагваль-Фіш» Абрамов В.В. у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив за доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник ТОВ «Продбакалія» у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Відповідно до ч. 1, ч.ч. 5-6 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 141 ГПК України, питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пунктом 3 зазначеної постанови Пленуму ВГСУ визначено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Отже, існує спір щодо правомірності вибуття із власності ТОВ "Нагваль-Фіш" на користь ТОВ "Продбакалія" визначених об'єктів нерухомості на підставі акту приймання-передачі та грошової оцінки майна від 27.10.2017р.

В обґрунтування позовних вимог ліквідатором боржника надано до матеріалів справи постанову держвиконавця від 30.05.2017 р. у ВП № 54033837 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 17.05.2017 р. у справі №911/3979/16 про стягнення з ТОВ «Нагваль-Фіш» на користь ТОВ ТЛК «Арктика» заборгованості в загальній сумі 58 058,00 грн., якою накладено арешт на все нерухоме майно та належні боржнику транспортні засоби.

Незважаючи на це, за доводами ліквідатора, 27.10.2017 р. ТОВ «Нагваль-Фіш» та ТОВ «Продбакалія» вчинено спірний правочин щодо передачі нерухомого майна до статутного капіталу останнього.

Постановою держвиконавця від 31.10.2017 р. № 54033837 закінчено виконавче провадження з виконання зазначеного наказу, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, проте ухвалою господарського суду Київської області від 22.11.2018 р. у справі №911/3979/16 визнано ці дії держвиконавця неправомірними, визнано протиправною та скасовано дану постанову органу ДВС.

Згідно з Інформаційною довідкою № 204259322 від 16.03.2020 р., право власності на згадане майно зареєстровано за ТОВ «Продбакалія» 31.10.2017 р., тобто в день закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, акт приймання-передачі та грошової оцінки майна від 27.10.2017р. складений ТОВ «Нагваль-Фіш» та ТОВ «Продбакалія» під час дії арешту на все нерухоме майно боржника, що відповідачем в апеляційній скарзі не спростовано.

Статтею 42 Кодексу України з процедур банкрутства визначені порядок та підстави визнання недійсними правочинів боржника за заявою арбітражного керуючого, проте при зміні суб'єктного складу у спірних правовідносинах господарський суд Донецької області буде позбавлений можливості для застосування цих норм, що має наслідком подальше звернення ліквідатора з іншими позовами до господарського суду.

Враховуючи, що відповідач отримав майно боржника під час дії арешту, накладеного органом ДВС, що, в свою чергу, свідчить про недобросовісність поведінки сторони правочину у розумінні загальних засад цивільного законодавства, тому висновок місцевого господарського суду про те, що в даному випадку існує обґрунтована необхідність у збереженні існуючого на сьогоднішній день кола суб'єктів спірних правовідносин та відображеної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації щодо відповідного майна, є обґрунтованим.

Судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі щодо наявності зв'язку між заявленими заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірністю та адекватністю заходів із позовними вимогами, адже існує спір щодо законності вибуття спірного майна із власності боржника, можливість забезпечення інтересів всіх учасників якого та попередження можливого порушення прав інших осіб при вирішенні його судом знаходиться в прямій залежності від цілісності спірних активів та незмінності суб'єкта їх володіння за час вирішення цього спору судом, порушення чого у випадку задоволення позову нівелюватиме ефективність обраного ліквідатором способу захисту та може зумовити понесення збитків чи додаткових витрат іншими учасниками спірних правовідносин (в т.ч. кредиторами у вигляді неможливості задовольнити вимоги до боржника).

В апеляційній скарзі скаржником не спростовано, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та встановлення відповідної заборони не обмежить права та законні інтереси як суб'єктів спірних правовідносин, так і інших осіб, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не впливають на господарську діяльність відповідача чи інших учасників цих правовідносин, в той час як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін, унеможливить порушення інтересів інших осіб та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Наведені обставини свідчать про правомірність накладення господарським судом Донецької області арешту на спірне нерухоме майно до набрання законної сили судовим рішенням за наслідками розгляду даного позову.

Крім того, місцевий господарський суд на законних підставах відмовив у задоволенні заяви ліквідатора в частині визначення суб'єктів з метою встановлення заборони на вчинення реєстраційних дій відносно майна боржника, самостійно визначивши коло таких суб'єктів державної реєстрації прав.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів про неправомірність передання ТОВ «Нагваль-Фіш», набуття чи перебування майна у власності у ТОВ «Продбакалія», а також про наявність обмежень відносно передачі спірного майна до статутного капіталу ТОВ «Продбакалія» не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ці питання мають досліджуватися місцевим господарським судом під час вирішення спору по суті, а не в контексті обґрунтування заяви про забезпечення позову.

Водночас, скаржником не наведено жодних доводів про те, як накладений оскаржуваною ухвалою суду арешт перешкоджає здійсненню ним господарської діяльності тощо, тобто, не спростовано розумності й адекватності вимог ліквідатора щодо забезпечення позову та забезпечення судом збалансованості інтересів сторін спору.

Також не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не встановлено того, чи було за правочином відчужено майно без набуття відповідного іншого права взамін, у зв'язку з чим висновок про відсутність підстав для зустрічного забезпечення скаржник вважає хибним.

Незважаючи на те, що всупереч вимогам ч. 6 ст. 140 ГПК України судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не вирішено питання зустрічного забезпечення, відповідачем не надано доказів заявлення відповідного клопотання у розумінні ч. 4 ст. 141 ГПК України, або доказів в обґрунтування доцільності застосування заходів зустрічного забезпечення, відтак його незгода із відсутністю підстав для зустрічного забезпечення відхиляється за недоведеністю, чим обумовлюється відсутність необхідності зустрічного забезпечення на стадії апеляційного провадження, що мало б на меті усунення допущених місцевим господарським судом порушень.

Тобто, Східний апеляційний господарський суд не вбачає в даному випадку правових підстав для забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у розумінні вимог ст. 141 ГПК України.

Оскільки допущене господарським судом Донецької області порушення вимог чинного процесуального законодавства не призвело до прийняття неправильного рішення по суті вирішення питання відносно розгляду заяви ліквідатора боржника про забезпечення позову, тому оскаржувана ухвала суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 136-141, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Донецької області від 23.03.2020 р. у справі № 905/1633/19 (905/538/20) залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 20.05.2020 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка