ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2020 р. Справа № 917/459/20

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні Отюговій О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 917/459/20

За позовною заявою Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул.Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36022

до відповідача Дошкільного навчального закладу (ясла - садок) № 68 Кременчуцької міської ради Полтавської області, проспект Свободи 21, м. Кременчук, Полтавська область, 39601

про стягнення 9 634,66 грн. заборгованості.

Без виклику учасників справи

Встановив :

13.03.2020 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до відповідача Дошкільного навчального закладу (ясла - садок) №68 Кременчуцької міської ради Полтавської області про стягнення 9 634,66 грн. заборгованості.

Суд ухвалою від 16.03.2020 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 917/459/20 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Сторони були належним чином та завчасно повідомлені за місцем їх реєстрації про покладені на них обов`язки, про що свідчать матеріали справи (поштові повідомлення про вручення даної ухвали наявні у матеріалах справи). Крім того, ухвала суду у даній справі була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

10.04.2020 р. відповідач надав суду відзив на позов № 01-05/59 (вх. № 4159), відповідно до якого зазначив, що прострочення виконання ним зобов`язань з оплати отриманої теплової енергії відбулось з огляду на відсутність бюджетного фінансування та просить суд зменшити розмір заявленої позивачем до стягнення пені на 90%.

22.04.2020 р. позивач надав суду відповідь на відзив № б/н від 17.04.2020 р. (вх. № 4507), в якому заперечив проти зменшення розміру штрафних санкцій, які заявлені до стягнення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

01.01.2010 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір № 1724 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі - Договір, а.с. 10-11).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Теплопостачальна організація зобов`язується надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки та на умовах, передбачених договором і додатками до нього (п. 1.1 Договору);

- тарифи на послуги з теплопостачання затверджуються в установленому порядку відповідно до ЗУ «Про теплопостачання» та діючого законодавства України (п. 1.2 Договору);

- за несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію Споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, починаючи з дня, наступного за датою остаточного розрахунку, індексу інфляції та 3 % річних (п. 4.2.2 Договору).

За даними позивача Договір не розривався і на даний час є діючим.

До Договору сторонами було укладено (підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками сторін), зокрема, наступне :

- Додаток № 1 до Договору «Перелік об`єктів» (а.с. 12);

- Додаток № 2 до Договору «обсяги теплового навантаження та теплоспоживання» (а.с. 13);

- Додаток № 3 до Договору "Тарифи на теплову енергію" (а.с. 14);

- Додаток № 4 до Договору "Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію" (а.с. 15).

Додатком № 2 до Договору встановлено фактичні обсяги теплового навантаження та теплопостачання і орієнтовна вартість теплової енергії відпущеної «Споживачу» за поточний рік відповідно до тарифів діючих на момент укладання Договору, а Додатком № 3 до Договору встановлено тариф на момент укладення Договору, можливість його зміни і повідомлення про це Споживача.

Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються у відповідності до п. 23 «Правил користування тепловою енергією» (далі - Правила) затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007 року, п. 2.2.2 Договору та Додатку № 4 «Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію» до Договору.

Згідно пункту 1 Додатку № 4 до Договору - Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації прогнозовану вартість теплової енергії за вказаними в Додатку № 2 Гкал (гігакалорії), передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми «заборгованості» на початок місяця. Сплату рахунків Теплопостаної організації, виписаних на виконання даного Договору, Споживач зобов`язаний проводити не пізніше 7 (семи) календарних днів з моменту їх надсилання (надання).

Позивач зазначає, що відповідач систематично порушував терміни оплати за теплову енергію, встановлені Договором, що підтверджується виставленими рахунками та документами про їх отримання.

Так, за грудень 2018 року, січень 2019 року, лютий 2019 року, березень 2019 року та квітень 2019 року Відповідачем не було сплачено вартість за спожиту теплову енергію в сумі 334 083 грн. 67 коп.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 03.09.2019 року у справі № 917/1245/19 було стягнуто пеню у розмірі 23 827 грн. 68 коп. (розмір пені зменшено на 50%), нарахованої за загальний період з 28.12.2018 року по 05.06.2019 року, інфляційні нарахування у розмірі 8 188 грн. 07 коп., здійснені станом на 05.06.2019 року та 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 4 052 грн. 07 коп. за загальний період з 28.12.2018 року по 05.06.2019 року, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1 921 грн. 00 коп. судового збору.

Прийнятим рішенням встановлено факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором та надання послуг з постачання теплової енергії, а також, порушення відповідачем умов Договору в частині їх оплати.

Посилаючись на те, що відповідач несвоєчасно сплатив заборгованість та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача пені за квітень 2019 року на загальну суму 5 779 грн. 83 коп. за загальний період з 06.06.2019 року по 22.10.2019 року та 3% річних від простроченої суми в розмірі 3 854 грн. 83 коп. за грудень 2018 року, січень 2019 року, лютий 2019 року та квітень 2019 року за загальний період з 06.06.2019 року по 22.10.2019 року. На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази:. Розрахунок суми заборгованості за спожиту теплову енергію, Розрахунок суми пені, Розрахунок 3% річних від простроченої суми, Детальний розрахунок заборгованості, Копія Договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 1724 від 01.01.2010 року з додатками № 1, № 2. № 3 та № 4 до нього, Пояснення виникнення заборгованості за спожиту теплову енергію та нарахувань пені, індексу інфляції, 3% річних, Рахунки за період з грудня 2018 року по квітень 2019 року, Копії реєстрів про отримання рахунків та Актів про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії за період з грудня 2018 року по квітень 2019 року, Копії Актів про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії за період з грудня 2018 року по квітень 2019 року, Копії відомостей про фактичні покази засобів обліку теплової енергії з грудня 2018 року по квітень 2019 року, Копії платіжних документів про сплату рахунків за спожиту теплову енергію, Докази тарифів: копії наказів ПАТ «Полтаваобленерго» від 30.10.2018 року № 471 та від 12.02.2019 року № 66, Копію листа № 14-13-02/353 від 10.02.2020 року про направлення Відповідачеві для сплати рахунку, Рахунок № 1724 від 07.02.2020 року на пеню та 3% річних від простроченої суми, Докази направлення Відповідачеві листа № 14-13-02/353 від 10.02.2020 року разом з рахунком - копія поштової квитанції з копією опису вкладень, Копії розрахунків пені, інфляційних нарахувань та 3% річних від простроченої суми боргу по справі № 917/1245/19, Рішення Господарського суду Полтавської області від 03.09.2019 року у справі № 917/1245/19, роздруковане з Єдиного державного реєстру судових рішень.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини за договором енергопостачання.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Частиною 6 ст. 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов`язання за вищезазначеним Договором про постачання теплової енергії. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором та приписів ст. 903 Цивільного кодексу України надані позивачем послуги оплатив з порушенням встановлених строків. Дана обставина відповідачем не спростовується.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми в розмірі 3 854 грн. 83 коп. за грудень 2018 року, січень 2019 року, лютий 2019 року та квітень 2019 року за загальний період з 06.06.2019 року по 22.10.2019 року (з урахуванням моменту виникнення зобов`язань щодо оплати за отриману теплову енергію за кожний окремий місяць та з урахуванням проведених відповідачем оплат), суд прийшов до висновку, що вимоги позивача відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

У відповідності до п. 4.2.2 Договору за несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію Споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, починаючи з дня, наступного за датою остаточного розрахунку, індексу інфляції та 3 % річних

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені за квітень 2019 року на загальну суму 5 779 грн. 83 коп. за загальний період з 06.06.2019 року по 22.10.2019 року, суд прийшов до висновку, що заявлений розмір пені відповідає вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Заперечення відповідача судом відхиляються з таких мотивів.

Наданими до справи доказами підтверджуються факт існування між сторонами заснованих на Договорі правовідносин з приводу на постачання теплової енергії в гарячій воді, обсяги та вартість поставленої за договором енергії.

Бюджетним кодексом України регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу (ст. 1 Бюджетного кодексу України). У зв`язку з цим застосування бюджетного законодавства до відносин юридично рівних учасників є неприпустимим. Відсутність у відповідача необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання за договором, яке не припинилося відповідно до приписів глави 50 Цивільного кодексу України.

Таким чином, умови договору не звільняють відповідача від відповідальності за невиконання зобов`язань щодо своєчасної оплати спожитої електроенергії з причин затримки фінансування.

Крім того, за змістом частини другої статті 617 ЦК України та рішення Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з приписами статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями і, оскільки між сторонами виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 ЦК України), що регулюються актами цивільного законодавства України, тому відсутність у відповідача необхідних коштів не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання за договором.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач у відзиві заявив клопотання про зменшення пені на 90%, оскільки відповідач є комунальним дошкільним навчальним закладом, що займається вихованням дітей, є бюджетною неприбутковою установою, заборгованість виникла не з вини відповідача, а внаслідок неузгодженості в сфері виділення бюджетних коштів, накладання штрафних санкцій значно погіршить фінансове становище Відповідача, що потягне за собою неможливість в подальшому якісно виконувати свої функціональні обов`язки.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України визначено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Враховуючи ступінь виконання боржником зобов`язань за укладеним договором, а саме - станом на жовтень 2019 р. основний борг сплачений відповідачем у повному обсязі; відповідач є бюджетною організацією, а також те, що відповідач є дошкільним виховним, соціально-значущим закладом, керуючись ч. 2 ст. 233 ГК України, суд дійшов висновку про наявність виключних обставин, які дають підстави для зменшення розміру пені на 50% та стягнення з відповідача 2 889,92 грн. пені. Дана сума, на думку господарського суду, є достатньою мірою відповідальності для відповідача за порушення умов договору та несвоєчасну оплату поставленої теплової енергії позивачем.

На підставі матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення пені в сумі 2 889,92 грн. та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 3 854,83 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судовий збір згідно ст. 129 ГПК України відшкодовується позивачу за рахунок відповідача

Керуючись статтями 75,129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дошкільного навчального закладу (ясла - садок) №68 Кременчуцької міської ради Полтавської області (проспект Свободи 21, м. Кременчук, Полтавська область, 39601, ідентифікаційний код 24828034) на користь Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36022, ідентифікаційний код 00131819) пеню в сумі 2 889,92 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 3 854,83 грн., 2 102,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набранням рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити в задоволенні вимог.

Повне рішення складено 13.05.2020 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М.Тимощенко