ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2020 справа № 914/1680/19

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І., за участю секретаря судового засідання Демчук А.П., розглянувши матеріали

за позовом: Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго", м. Львів,

до відповідача: Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с. Добротвір,

предмет позову: стягнення 3 736 742,69 грн.,

підстава позову: порушення зобов`язань по оплаті спожитої теплової енергії,

за участю представників:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕС

19.08.2019 року до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" до Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області про стягнення 4 927 961,09 грн.

Ухвалою суду від 22.08.2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 09.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відводів складу суду сторонами не заявлено.

У судовому засіданні 02.10.2019 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

27.09.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, 25.11.2019 року - заяву про викладення пояснення та міркувань, про долучення документів до матеріалів справи, 11.12.2019 року - пояснення щодо позовних вимог з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та клопотання про поновлення строку на їх подання, 17.12.2019 року - додаткові пояснення.

11.12.2019 року позивачем подано пояснення до позовної заяви, 18.12.2019 року - заперечення проти клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи.

27.11.2019 року позивачем подано заяву зменшення розміру позовних вимог, яку прийнято до провадження 05.12.2019 року.

12.12.2019 року відповідачем подано клопотання про призначення експертизи в даній справі, у задоволенні якого в судовому засіданні 18.12.2019 року судом відмовлено.

У судовому засіданні 18.12.2019 року закрито підготовче провадження у справі і призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 15.01.2020р. Розгляд справи по суті неодноразово відкладався і в судових засіданнях оголошувалась перерва за участю представників сторін.

У судове засідання 23.03.2020 року сторони явку представників не забезпечили, явка представників обов`язковою не визнавалась, про дату та час судового засідання представники сторін повідомлені належним чином під розписку в попередньому судовому засіданні 17.03.2020 року. Заяв, клопотань від представників сторін не надходило, докази мирного врегулювання спору суду не подано.

У судовому засіданні 23.03.2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

Спір між сторонами виник у зв`язку з невиконанням відповідачем, на переконання позивача, обов`язків по затвердженню та погодженню тарифів на теплопостачання. Так, позивач стверджує, що 29.11.2017 року позивач направив Добротвірській селищній раді заяву про розгляд та встановлення тарифів, що містив розрахунки тарифів на транспортування та постачання теплової енергії та розрахунок тарифів на послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання для споживачів смт. Добротвір. Незважаючи на неодноразові подальші звернення ВП «Добротвірська ТЕС», Добротвірська селищна рада питання щодо встановлення нових тарифів з теплопостачання не розглянула, нових тарифів не встановила, також не надала обґрунтованої відмови з цього приводу. Позивач також зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 року у справі № 1340/4665/18 позов АТ «ДТЕК Західенерго» задоволено, визнано протиправною бездіяльність Добротвірської селищною ради Кам`янка-Бузького району Львівської області щодо не розгляду заяви АТ «ДТЕК Західенерго» від 31.05.2018 р. та зобов`язано Добротвірську селищну раду Кам`янка-Бузького району Львівської області розглянути у порядку та строки, встановлені Постановою Кабінету міністрів України від 01.06.2011 р. N 869, заяву АТ «ДТЕК Західенерго» від 31.05.2018 р. про встановлення економічно обґрунтованих тарифів. Станом на 01.04.2019 р. рішення суду не виконане Добротвірською селищною радою, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із позовними вимогами про стягнення з відповідача 3 736 742,69 грн. (відповідно до заяви про зменшення позовних вимог) вартості завданої шкоди, обґрунтованої висновком експертного дослідження.

Відповідач стосовно позовних вимог заперечив, зазначивши, що твердження позивача про бездіяльність Добротвірської селищної ради є некоректним та таким, що не відповідає дійсності. Селищною радою протягом тривалого часу здійснено ряд дій для запобігання підвищення тарифів та можливого порушення прав громади смт. Добротвір на справедливі тарифи на житлово-комунальні послуги. Також при обґрунтуванні тарифів в заявах позивача від 29.11.2017 та від 31.05.2018 долучена постанова НКРЕКП № 2635 від 22.10.2015, якою затверджено тариф на виробництво теплової енергії для ДТЕК Добротвірська ТЕС у розмірі 345,79 грн./Гкал без ПДВ, однак, при обґрунтуванні тарифів на комунальні послуги позивачем використаний тариф на виробництво теплової енергії у розмірі 371,74 грн/Гкал без ПДВ, з чого вбачається можливе подання недостовірних відомостей. Після зменшення позовних вимог відповідач заперечив їх з тих підстав, що позивачем не надано доказів того, що упущена вигода могла б бути реально отримані, тому позивачем не доведено, що відповідач виконував би зобов`язання належним чином, а тому припущення позивача щодо недоотриманого доходу (упущеної вигоди) є лише теоретичними та не містять реального підтвердження, доказів того, що таких збитків не було б якби відповідач прийняв рішення та затвердив тарифи. Відповідач стверджує, що він не несе відповідальності за шкоду, яку зазнав позивач з власної необачності.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ З МАТЕРІАЛІВ СПРАВИ

Рішенням виконавчого комітету Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області № 6 від 25.02.2010 року визначено Добротвірську ТЕС ВАТ «Західенерго» виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання у житловому фонді, розташованому на території селища Добротвір.

Згідно з постановою НКРЕ від 09.12.2010 року № 1623 Відкритому акціонерному товариству «Західенерго» затверджено тариф на виробництво теплової енергії, яка виробляється Добротвірською ТЕС у розмірі 172,02 грн. за 1 Гкал (без ПДВ).

Рішенням виконавчого комітету Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області № 157 від 06.12.2011 року погоджено тарифи на теплопостачання для всіх груп споживачів селища Добротвір, відповідно до додатків якого вбачається застосування у розрахунках тарифів на опалення та постачання гарячої води тарифу на виробництво теплоенергії у розмірі 173,39 грн./Гкал.

22.10.2015 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг встановлено тарифи на виробництво теплової енергії ПАТ «ДТЕК Західенерго»: Ладижинською теплоелектростанцією - 260,34 грн. за 1 Гкал, Бурштинською теплоелекростанцією - 258,17 грн. за 1 Гкал., Добротвірською теплоелекростанцією - 345,79 грн. за 1 Гкал., які набирають чинності з 01.01.2016 року.

Листом від 16.11.2016 року № 731/02-11 відповідач звертався до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, із висловленням заперечень щодо підвищення тарифів на центральне опалення, гаряче та холодне водопостачання, водовідведення для населення селища Добротвір, зокрема, з тих підстав, що 22.09.2016 року депутатами місцевої ради прийнято рішення про введення мораторію на підвищення тарифів до 01.09.2017 року. Листом від 21.12.2016 року відповідач звертався з проханням залучення незалежних експертів і проведення незалежного енергетичного обстеження з метою встановлення фактичних втрат теплової енергії на всіх стадіях.

У відповідь на вказані листи Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг надано листи від 01.02.2017 року та від 02.02.2017 року, зокрема, про відсутність у Комісії повноважень щодо проведення незалежного обстеження суб`єкта господарювання із залученням незалежних експертів.

29.11.2017 року позивачем надіслано відповідачу звернення № 05-3915 щодо розгляду та встановлення тарифів на транспортування, постачання та послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання для населення с.м.т. Добротвір (згідно із запропонованими тарифами на теплову енергію (виробництво, транспортування та постачання), послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню, такі визначені відповідно у розмірі 393,27 грн. без ПДВ, 397,68 грн. без ПДВ та 24,91 грн. без ПДВ). Лист отримано 29.11.2017 року, про що свідчить відмітка на примірнику листа.

15.12.2017 року відповідачу вручено лист № 15-4130, відповідно до якого позивачем наголошено на необхідності затвердження нових тарифів або врахуванні в бюджет селища на 2018р. відшкодування по теплопостачанню в розмірі орієнтовно 6 млн. грн. та по водопостачанню і водовідведенню орієнтовно 1,5 млн. грн., при цьому здійснивши покликання на п. 3.1 Розпорядження № 606/02-08/17 від 25.10.2017 Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації.

12.03.2018 року листом № 15-825 відповідачу повідомлено, що з огляду на утримання тарифів на рівні нижчому від економічно обґрунтованого розміру, в порушення вимог ст. 10 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 20 Закону України «Про теплопостачання», необхідним є відшкодування за рахунок бюджетних коштів різниці в тарифах, яка складає 1152 тис. грн., за січень 2018.

31.05.2018 року відповідачу подано заяву № 19-1672 про встановлення економічно обґрунтованих тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, тарифів на послугу з централізованого опалення, гарячого водопостачання для населення смт. Добротвір та відшкодування втрат, що виникли за період з 01.12.2017 по 01.05.2018 у сумі 4 803 059 грн., у якій висловлено прохання розглянути і на найближчому засіданні органів місцевого самоврядування смт. Добротвір встановити економічно обґрунтовані тарифи на транспортування, постачання теплової енергії, тарифи на послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання для населення смт. Добротвір, згідно розрахунків, поданих на розгляд Добротвірської селищної ради листом від 29.11.2017 за № 05-3915 (вхідний номер Добротвірської селищної ради 688/02-10 від 29.11.2017) та передбачити видатки у бюджеті смт. Добротвір в розмірі 4 803 059 грн. для відшкодування різниці між вартістю відпущеної теплової енергії для населення смт. Добротвір за діючим тарифом (173,39 грн.) та економічно обґрунтованим тарифом (393,27 грн.) за період з 01.12.2017 по 01.05.2018.

10.01.2019 року Львівським окружним адміністративним судом у справі № 1340/4665/18 позовні вимоги Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» до Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю:

визнано протиправною бездіяльність Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області щодо не розгляду заяви АТ «ДТЕК Західенерго» № 19-1672 від 31.05.2018р.;

зобов`язано Добротвірську селищну раду Кам`янка-Бузького району Львівської області розглянути у порядку та строки, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 заяву АТ «ДТЕК Західенерго» № 19-1672 від 31.05.2018 про встановлення економічно обґрунтованих тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, тарифів на послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та споживачів смт. Добротвір Львівської області;

стягнуто на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» за рахунок бюджетних асигнувань Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1762 грн. 00 коп.

Водночас, як вказано в даному рішенні, суд не досліджував питання щодо обґрунтованості чи необґрунтованості відповідних тарифів, оскільки предметом такої справи були дії щодо не розгляду заяви відповідачем, а не обґрунтованість тарифів.

Позивач за період жовтня 2018 року - березня 2019 року нарахував відповідачу 4 927 961,09 грн. заборгованості, що становить різницю між розрахунковою вартістю теплової енергії за тарифом 371,4 грн./Гкал та нарахованим доходом, а саме 189 509,1 грн. за жовтень 2018 року, 858 347,52 грн. за листопад 2018 року, 1 007 593,52 грн. за грудень 2018 року, 1 201 329,91 грн. за січень 2019 року, 926 098,49 грн. за лютий 2019 року та 745 082,64 грн. за березень 2019 року. Відповідна різниця пов`язана з вартістю реалізованої теплової енергії для населення згідно з даними бухгалтерського обліку за діючим тарифом 173,39 грн/Гкал. у порівнянні з вартістю відпущеної теплової енергії за тарифом 371,74 грн/Гкал.

Проте, 26.11.2019 року позивачем отримано висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 01/0919, згідно з яким розмір недоодержаного доходу ВП «Добротвірська ТЕС», розрахований як різниця між вартістю реалізації теплової енергії для населення смт. Добротвір за тарифом 393,27 грн./Гкал та вартістю реалізованої теплової енергії для населення смт. Добротвір за тарифом 173,39 грн./Гкал за період з 01.10.2018 по 31.03.2019 року в сумі 4 927 961,09 грн., документально та нормативно не обґрунтований; документально та нормативно обґрунтований розмір недоодержаного доходу ВП «Добротвірська ТЕС» за період з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року становить 3 736 742,69 грн., в т. ч. за послугами з централізованого опалення в сумі 3 349 386,04 грн., за послугами з централізованого постачання гарячої води (в частині вартості теплової енергії) - в сумі 387 356,65 грн. Про відповідальність за завідомо неправдивий висновок за статтею 384 КК України експерт обізнаний, про що зазначено в тексті висновку та засвідчено підписом Швед О.М.

ПОЗИЦІЯ СУДУ

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Як встановлено вище, Добротвірська ТЕС Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" як відокремлений підрозділ Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" з 2010 року є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання у житловому фонді, розташованому на території селища Добротвір.

Із матеріалів справи також встановлено, що 29.11.2017 року позивачем надіслано відповідачу звернення № 05-3915 щодо розгляду та встановлення тарифів на транспортування, постачання та послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання для населення с.м.т. Добротвір (згідно із запропонованими тарифами на теплову енергію (виробництво, транспортування та постачання), послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. 31.05.2018 року від відповідача повторно вимагалося встановлення економічно обґрунтованих тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, тарифів на послугу з централізованого опалення, гарячого водопостачання для населення смт. Добротвір. Проте, відповідач запропоновані позивачем тарифи не розглянув, відповідей, пропозицій, заперечень стосовно розміру тарифів не надав, у зв`язку з чим у період з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року населенню с. Добротвір позивач надавав послугу з централізованого опалення та послугу з централізованого гарячого постачання води за тарифом 173,39 грн/Гкал.

Органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (ст. 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг»).

Як визначено Законом України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», тарифи на комунальні послуги - це тарифи на теплову енергію, її виробництво (крім тарифів на виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або відновлюваних джерел енергії), транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільними) тепловими мережами, постачання теплової енергії, тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, тарифи на послуги з постачання теплової енергії, на послуги з постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, послуги з централізованого водовідведення.

Тариф (ціна) на теплову енергію - це грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг (ст. 1 Закону України «Про теплопостачання»).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням альтернативних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством. Тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тариф на теплову енергію для споживача визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Тарифи повинні враховувати собівартість теплової енергії і забезпечувати рентабельність суб`єкта господарювання. Рентабельність визначається органом, уповноваженим встановлювати тарифи. Встановлення тарифів на теплову енергію нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування та постачання не допускається.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» рішення Регулятора (Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою. Рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Регулятор веде реєстр всіх прийнятих рішень та забезпечує вільний доступ до них на своєму офіційному веб-сайті у затвердженому ним порядку. Рішення Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів, та рішення з питань встановлення тарифів на товари (послуги) суб`єктів природних монополій, цін (тарифів) для населення (якщо відповідні повноваження щодо встановлення цін (тарифів) надані спеціальними законами) набирають чинності з дня, наступного за днем їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора, якщо більш пізній строк набрання чинності не встановлено самим рішенням, але не раніше дня оприлюднення рішення. Регулятор оприлюднює свої рішення не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття. Інші рішення Регулятора набирають чинності з дня їх прийняття, якщо рішенням не встановлено більш пізній строк набрання чинності, та доводяться до відома осіб, на яких поширюється їх дія, у порядку, встановленому Регулятором. Рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Як встановлено вище, тарифи на теплопостачання для всіх груп споживачів селища Добротвір були погоджені Добротвірською селищною радою згідно з рішенням № 157 від 06.12.2011 року у розмірі 173,39 грн./Гкал без ПДВ, що відповідало постанові НКРЕ від 09.12.2010 N 1623 "Про затвердження тарифів на виробництво теплової енергії ПАТ "Західенерго" зі змінами згідно з постановою № 1706 від 29.09.2011р., що набрала чинності з 01.10.2011 року. На підставі вказаних постанов і рішення селищної ради 13.12.2011 року Добротвірською тепловою електричною станцією прийнято наказ № 270 про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води по категоріях споживачів - 208,07 грн. з ПДВ.

У подальшому 22.10.2015 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, встановлено тарифи на виробництво теплової енергії ПАТ «ДТЕК Західенерго»: Ладижинською теплоелектростанцією - 260,34 грн. за 1 Гкал, Бурштинською теплоелекростанцією - 258,17 грн. за 1 Гкал., Добротвірською теплоелекростанцією - 345,79 грн. за 1 Гкал., що вбачається з постанови «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» № 2635, яка набрала чинності з 01 січня 2016 року. Згідно з вказаною постановою також визнано такою, що втратила чинність, постанову Національної комісії регулювання електроенергетики України від 28 листопада 2011 року N 2248 "Про затвердження тарифів на виробництво теплової енергії ПАТ "Західенерго", згідно з якою Публічному акціонерному товариству "Західенерго" було встановлено тарифи на виробництво теплової енергії, яка виробляється Добротвірською теплоелектростанцією - 221,24 грн. за 1 Гкал (без ПДВ) з 1 січня 2012 року.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» також передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження встановлення в порядку і межах, визначених законом, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

У свою чергу згідно зі ст. 13 Закону України «Про теплопостачання» до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать, серед іншого, регулювання діяльності суб`єктів відносин у сфері теплопостачання в межах, віднесених до відання відповідних рад; встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг другої групи (пункт 2 частини першої статті 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України. Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).

При встановленні цін/тарифів на послуги, які виробляються суб`єктами природних монополій, діяльність яких регулюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до законодавства,повноваження органів місцевого самоврядування поширюються виключно на тариф (складову тарифу), який (яка) не підлягає встановленню цими національними комісіями. У разі встановлення органом місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, орган, який їх затвердив, зобов`язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям/виробникам різницю між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обґрунтованими витратами на виробництво цих послуг. Встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво не допускається. У разі зміни цін/тарифів на послуги/товари центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідній сфері, які призвели до непередбачених витрат виконавців/виробників, центральні органи виконавчої влади зобов`язані відшкодувати в повному обсязі збитки, зумовлені такими змінами, протягом поточного фінансового року та до затвердження нового бюджету.

Як зазначає позивач та не спростовує відповідач, до повноважень органів місцевого самоврядування відноситься встановлення тарифів у сфері постачання та транспортування теплової енергії, оскільки постановою НКРЕКП від 22.03.2017 № 308 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання» здійснено тарифну децентралізації повноважень по встановленню тарифів, шляхом зміни кваліфікаційних критеріїв по розподілу суб`єктів господарювання між органами ліцензування: НКРЕКП та місцевими органами влади, і відповідно господарська діяльність ВП «Добротвірська ТЕС» у сфері постачання та транспортування теплової енергії не підпадає під ліцензування НКРЕКП, у зв`язку з чим встановлення тарифів для даного виду діяльності відноситься до повноважень органів місцевого самоврядування. У свою чергу повноваження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, визначені, зокрема, ст. 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», відповідно до якої Комісія здійснює встановлення тарифів на комунальні послуги суб`єктам природних монополій та суб`єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Як становлено вище, 22.10.2015 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг встановлено тарифи на виробництво теплової енергії Добротвірською теплоелекростанцією у розмірі 345,79 грн. за 1 Гкал. Відтак, орган місцевого самоврядування, реалізуючи свої повноваження при встановленні цін/тарифів на житлово-комунальні послуги для населення, встановлений Комісією для теплоелектростанції тариф на виробництво теплової енергії змінювати чи встановлювати в іншому розмірі не має підстав, а його повноваження зводяться до встановлення решти складових тарифу на теплову енергію та послуги.

Механізм формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами та постачання, надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води визначається Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води (надалі по тексту рішення - Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. N 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги». Цей Порядок застосовується під час установлення органами місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи) тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій, а також для суб`єктів господарювання на суміжних ринках, зазначених у пункті 1 цього Порядку, та поширюється на таких суб`єктів під час розрахунку зазначених тарифів.

Із заявами щодо необхідності розгляду та встановлення тарифів на транспортування, постачання та послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для населення смт. Добротвір позивач почав звертатися до відповідача у листопаді 2017 року та систематично до травня 2018 року вимагав встановлення економічно обгрунтованих тарифів. Відповіді відповідача на листи позивача від 29.11.2017 року, 15.12.2017 року, 12.03.2018 року, 31.05.2018 року в матеріалах справи відсутні. Подані відповідачем копії листів відповідача від листопада та грудня 2016 року стосуються тарифів на 2017 рік та проведення дослідження фактичного споживання теплової енергії, встановлення лічильників тепла, а не розгляду та встановлення тарифів на транспортування, постачання та послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання на 2018 рік, що є предметом спору в даній справі, тому також не змінюють та не спростовують обставин даного спору. Подані рішення від 21.02.2019 року № 43 про створення тимчасової комісії по перевірці правильності розрахунків тарифів на послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та протоколи засідання тимчасової комісії від 17.03.2019 року та від 04.06.2019 року не спростовують обставин, зазначених позивачем у позовній заяві, так як не стосуються періоду 2018-2019 років, який є спірним в даній справі, а стосуються 2015 року та рішення суду у справі № 1340/4665/18.

Суд звертає увагу, що вказаний Порядок з 23.02.2018 року доповнено розділом «Відшкодування втрат ліцензіатів (підприємств), які виникають протягом періоду розгляду розрахунків тарифів, встановлення та їх оприлюднення уповноваженим органом» (п. 106-114), який був відсутнім на час звернення позивача з вимогою у листопаді 2017 року, однак, був чинним на час звернення до відповідача із заявою 31.05.2018 року.

Відповідно до п. п. 106, 107 Порядку розгляд розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, поданих ліцензіатом (підприємством), здійснюється уповноваженим органом протягом одного календарного місяця, а у разі коригування тарифів - протягом десяти календарних днів з дня отримання відповідної заяви у порядку, встановленому Мінрегіоном. Рішення про встановлення тарифів оприлюднюється уповноваженим органом у засобах масової інформації та/або на офіційному веб-сайті уповноваженого органу невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дати його прийняття.

Як встановлено вище та не спростовано відповідачем, у встановлений місячний строк з дня отримання заяви позивача від 31.05.2018 року відповідач не розглянув розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, що були надані позивачем, не надав зауважень чи заперечень стосовно запропонованих тарифів. Крім цього, 10.01.2019 року Львівським окружним адміністративним судом у справі № 1340/4665/18 визнано протиправною бездіяльність Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області щодо не розгляду заяви АТ «ДТЕК Західенерго» № 19-1672 від 31.05.2018р. та зобов`язано Добротвірську селищну раду Кам`янка-Бузького району Львівської області розглянути у порядку та строки, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 заяву АТ «ДТЕК Західенерго» № 19-1672 від 31.05.2018р. про встановлення економічно обґрунтованих тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, тарифів на послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та споживачів смт. Добротвір Львівської області. Вказане рішення згідно з даними, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, набрало законної сили 19.02.2019 року. Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зокрема, суд, аналізуючи положення Закону України «Про теплопостачання», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» № 869 від 01.06.2011р., якою затверджено Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, вказав, що питання щодо формування та затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, в тому числі на послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання, вирішуються уповноваженими на те органами, зокрема органами місцевого самоврядування, і у разі виникнення спору щодо правильності їх щодо формування та встановлення, такі спори вирішуються в судовому порядку. Матеріалами справи підтверджується та представником відповідача не заперечно той факт, що позивач надсилав відповідачеві всі необхідні документи для встановлення економічно обґрунтованого тарифу на централізоване водопостачання та водовідведення. Аналізуючи Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення № 869, згідно з яким розгляд розрахунків тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, поданих ліцензіатом, здійснюється уповноваженим органом протягом одного календарного місяця, а у разі коригування тарифів - протягом десяти календарних днів з дня отримання відповідної заяви у порядку, встановленому Мінрегіоном, суд прокваліфікував поведінку відповідача - не прийняття рішення щодо встановлення тарифів як протиправну бездіяльність, адже законодавством чітко встановлені строки для вирішення органом місцевого самоврядування питання щодо встановлення тарифів та прийняття відповідного рішення.

Враховуючи дане судове рішення та факт його не оскарження відповідачем, суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що його поведінка в ситуації по реагуванню на звернення позивача та прийняття відповідного рішення не була протиправною.

Також суд звертає увагу, що предметом спору в даній справі є стягнення збитків з відповідача, завданих у період 01.10.2018-31.03.2019 року, внаслідок незастосування чинного згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 22.10.2015 року тарифу на виробництво теплової енергії в розмірі 345,79 грн. за 1 Гкал (без ПДВ). Так, відповідач заявляв клопотання про проведення судової товарознавчої експертизи щодо з`ясування економічної обгрунтованості встановленого постановою НКРЕКП від 22.10.2015 року № 2635 тарифу на виробництво теплової енергії для ВП «Добротвірська ТЕС» у розмірі 345,79 грн./Гкал без ПДВ, у задоволенні якого судом відмовлено, про що постановлено відповідну ухвалу. Водночас, відповідач не надав доказів оскарження відповідного рішення № 2635 в судовому порядку, як це передбачено приписами Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», відповідно до якого рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення можуть бути оскаржені в судовому порядку. Тому встановлений Національною комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, тариф не оспорений та не скасований у визначеному законодавством порядку, що не дає підстав не застосовувати його для здійснення розрахунку втрат позивача через його незастосування у період 01.10.2018-31.03.2019 року.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторонам (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи встановлені вище обставини, а також встановлену судовим рішенням обставину протиправної бездіяльності відповідача, суд доходить висновку про порушення відповідачем своїх зобов`язань по розгляду розрахунків тарифів на постачання, транспортування теплової енергії та на послугу централізованого опалення і гарячого і встановлення таких для населення с. Добротвір. Відтак, право позивача підлягає захисту у спосіб, передбачений законом та обраний стороною спору.

Так, положеннями ч. 1 ст. 623 ЦК України, ст. 224 ГК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч. 1 ст. 225 ЦК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною, а також неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

Отже, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Таким чином, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема, невиконання або неналежне виконання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо.

Із обґрунтувань та пояснень позивача вбачається, що заявлена до стягнення сума збитків є втраченим доходом, що по своїй суті в розумінні ст. 22 ЦК України є упущеною вигодою.

Підставою для притягнення особи до відповідальності у вигляді відшкодування збитків є склад цивільного правопорушення, який складається з: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкоди, завданої такою поведінкою; причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності. Відсутність одного із елементів складу цивільного правопорушення є підставою для звільнення особи від відповідальності у вигляді відшкодування збитків. Отже, відповідальність у вигляді відшкодування збитків може бути покладено на особу за наявності в її діях складу цивільного правопорушення. При цьому, на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Водночас, згідно зі ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 листопада 2019 р. у справі № 569/4199/15-ц вказав, що статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії чи бездіяльності цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Наведене не підтверджує заперечень відповідача про відсутність його вини як необхідної підстави для стягнення збитків. Враховуючи зазначені вище обставини, суд зазначає, що незастосування позивачем у спірний період тарифу у розмірі 345,79 грн. за 1 Гкал теплової енергії мало місце внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, позбавила позивача можливості нараховувати та отримувати плату за надані послуги за цінами (тарифом), що відповідає собівартості послуг - встановленому НКРЕКП тарифу на виробництво, та відповідно отримати від цього дохід у визначений період, що у свою чергу доводить причинно-наслідковий зв`язок із неодержаним позивачем прибутком у розмірі 3 736 742,69 грн.

Розрахунок збитків здійснено експертом, виходячи із обсягів споживання теплової енергії ВП «Добротвірська ТЕС», відображених за даними відомостей розрахунку вартості послуги з централізованого опалення помісячно за період з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року, за алгоритмом, аналогічним алгоритму для визначення вартості послуг централізованого опалення при розмірі тарифу на виробництво теплової енергії 173,39 грн./Гкал, на підставі наданих позивачем рахунків-фактур щодо надання послуг теплопостачання населенню помісячно за період жовтень 2018 року - березень 2019 року, які містять загальні показники вартості наданих послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води та відомості розрахунку вартості послуги з централізованого постачання гарячої води за період жовтень 2018 року - березень 2019 року, за даними яких відображено аналітичні показники нарахування вартості послуг споживачам (населенню) помісячно, про що вказано у висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 01/0919 від 26.11.2019 року. Як вбачається з мотивувальної частини експертного висновка, за досліджуваний період для ВП «Добротвірська ТЕС» встановлені такі тарифи на виробництво теплової енергії:

- постановою НКРЕ України від 09.12.2010 № 1623 у розмірі - 173,39 грн за 1 Гкал (без ПДВ) - на підставі якого виконавчим комітетом Добротвірської селищної ради 06.12.2011 року (Рішення 157) погоджені розроблені тарифи на послугу з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для населення - за якими нарахована вартість послуг з теплопостачання для населення у період з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року;

- постановою НКРЕКП від 11 жовтня 2015 року №2635 (чинна на даний час і була чинною у досліджуваному періоді) у розмірі - 345,79 грн за 1 Гкал (без ПДВ);

- постановою НКРЕКП від 31 жовтня 2016 №1924 у розмірі - 371,74 грн за 1 Гкал (без ПДВ) - для потреб бюджетних установ релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження виробничо-комерційної діяльності), для потреб інших споживачів (крім населення).

Із викладеного випливає, що діючим тарифом на виробництво теплової енергії для населення, є тариф, затверджений Постановою НКРЕКП від 11 жовтня 2015 року № 2635 у розмірі 345,79 грн за 1 Гкал (без ПДВ). Вказаний тариф на виробництво теплової енергії застосований експертом для визначення тарифів на послугу з централізованого опалення та послугу з централізованого постачання гарячої води.

Так, загальна вартість послуг з централізованого опалення для населення за даними бухгалтерського обліку ВП «Добротвірська ТЕС» за період з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року, визначена за тарифами 2011 року, становить 2 717 194,20 грн., загальна вартість послуг з централізованого опалення для населення, розрахована на підставі тарифу на виробництво теплової енергії від 11.10.2015 року (тариф 2015 року), становить 6 066 580,23 грн., що на 3 349 386,04 грн. перевищує показник за даними бухгалтерського обліку.

Загальна вартість послуг з централізованого постачання гарячої води (в частині вартості теплової енергії) для населення за даними бухгалтерського обліку ВП «Добротвірська ТЕС» за період з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року, визначена за тарифами 2011 року, становить 390 090,34 грн., загальна вартість вказаних послуг, розрахована на підставі розрахункового тарифу (тариф 2018 року), становить 777 446,99 грн., що на 387 356,65 грн. перевищує показник за даними бухгалтерського обліку. Визначення тарифу на послугу з централізованого постачання гарячої води експертом здійснено на базі за наступних вихідних даних: тариф на виробництво теплоенергії - 345,79 грн./Гкал (обгрунтування викладено вище), річне використання тепла для гарячого водопостачання 6046 Гкал, річне використання гарячої води для населення 128631 м3 - на рівні показників 2011 року.

Відтак, документально та нормативно обґрунтований розмір недоодержаного доходу ВП «Добротвірська ТЕС» за період з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року становить 3 736 742,69 грн., з яких за послугами з централізованого опалення в сумі 3 349 386,04 грн., за послугами з централізованого постачання гарячої води (в частині вартості теплової енергії) - в сумі 387 356,65 грн.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються , зокрема, висновками експертів.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи (ч. ч. 1-4 ст. 98 ГПК України).

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (ч. ч. 6, 7 ст. 98 ГПК України).

Згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд зазначає, що відповідач свого контррозрахунку заявленої до стягнення суми заборгованості не здійснив, обґрунтованих заперечень стосовно суми, заявленої до стягнення, чи зауважень до висновку експерта, поданого позивачем, та більш вірогідних доказів на спростування розміру збитків суду не надав. Суд також звертає увагу, що клопотання відповідача про призначення експертизи стосувалося визначення економічної обґрунтованості встановленого Постановою НКРЕП від 22.10.2015 р. №2635 тарифу на виробництво теплової енергії для ВП «Добротвірська ТЕС» у розмірі 34 5,79 грн/Гкал., а не проведення експертом відповідного перерахунку розміру збитків. За наведених умов у суду відсутні підстави не брати до уваги висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи, складеного 25 листопада 2019 року за № 01/0919, здійсненого Швед Оксаною Миколаївною, свідоцтво №739 від 23 грудня 2008 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, на підставі клопотання АТ «ДТЕК «Західенерго» від 25.09.2019 року № 82/768 про проведення судово-економічної експертизи у господарській справі №914/1680/19 за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК «Західенерго» до Добротвірської селищної ради Кам`янко-Бузького району Львівської області про стягнення завданої шкоди у розмірі 4927961,09 грн.

Враховуючи наведені обставини та відсутність належних доказів на спростування обставин, визначених позивачем як підставу позову, суд доходить висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог та їх задоволення.

Відповідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо заявлених позивачем до стягнення судових витрат, то такі відповідно до письмово виготовленої промови в судових дебатах, поданої суду 05.02.2020 року, складаються з судового збору та витрат на проведення експертизи та становлять 111 051,14 грн. Як вбачається з матеріалів справи, судовий збір сплачено позивачем у розмірі 74 000,00 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, пропорційний задоволеним позовним вимогам, у розмірі 56 051,14 грн. покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 4 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Щодо витрат на проведення експертизи в даній справі, на їх підтвердження представником позивача 21.10.2019 року подано договір № 02/09е про надання послуг з проведення судово-економічної експертизи від 27.09.2019 року, укладений позивачем із Товариством з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Ертель-Аудит», від імені якої діє директор Швед Оксана Миколаївна, а в судовому засіданні 05.02.2020 року подано платіжне доручення № 191353 від 08.10.2019 року на суму 55 000,00 грн. з призначенням платежу «передоплата за послуги проведення експертизи для АТ ДТЕК Західенерго зг. дог. № 02.09/е від 27.09.2019», платник - АТ «ДТЕК «Західенерго», отримувач - ТОВ «АФ «Етель-Аудит». Як вбачається з висновку експерта, такий складений судовим експертом ОСОБА_1 , тобто директором виконавця по договору № 02/09е.

Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованим і доведеним розмір витрат, понесених для отримання стороною експертного висновку для долучення до даної справи, в сумі 55 000,00 грн. Відтак, такі витрати за результатами вирішення спору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області (80411, Львівська обл., Кам`янка-Бузький район, селище міського типу Добротвір, вул. Івана Франка, будинок 20, код ЄДР 04374128) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 15, код ЄДР 23269555) 3 736 742,69 грн. заборгованості, 56 051,14 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору та 55 000,00 грн. витрат на проведення експертизи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 15.05.2020 року.

Суддя Матвіїв Р.І.