ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"18" травня 2020 р. Справа№ 910/13728/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ассарі»

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 (повний текст складено 23.01.2020)

у справі № 910/13728/19 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ассарі»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полаір Україна»

про повернення безпідставно набутих коштів у розмірі 109 579, 62 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 відмовлено в задоволенні позовних вимог повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ «Ассарі» 07.04.2020 звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2020. Також скаржником було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 113, 116 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Положеннями ч. 2, 3 ст. 256 ГПК України врегульовано правила поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Так, з матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалено 20.01.2020, повне рішення складено 23.01.2020. Тобто останнім днем для звернення з апеляційною було 12.02.2020. З апеляційною скаргою скаржник звернувся до суду 07.04.2020, що підтверджується штемпелем відділення поштового зв`язку.

Водночас, звертаючись з цією апеляційною скаргою, скаржник також просив поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження, мотивуючий пропуск процесуального строку таким. Скаржник стверджує, що звернувшись до суду першої інстанції 26.02.2020 для ознайомлення з матеріалами справи, з`ясував, що кореспонденцію, якою було надіслано оскаржуване рішення, позивач не отримував. Про таке, на переконання заявника, свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому зазначене прізвище представника сторони, а не підпис особи. У зв`язку з цим представник позивача 02.03.2020 повторно звернувся до суд із заявою про видачу копії рішення від 20.01.2020. Копію рішення скаржником отримано 18.03.2020, тобто в межах двадцятиденного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України).

Як вбачається з приписів наведеної норми, остання передбачає право учасника справи на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у разі вручення оскаржуваного рішення не в день його проголошення або складання повного тексту, а після надсилання копії рішення на адресу сторони (з дати отримання оскаржуваного рішення). Водночас, право сторони на поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити такий строк. При цьому добросовісне користування процесуальними правами є обов`язком учасників судового процесу.

За загальним правилом ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення складено 23.01.2020, а копію рішення надіслано - 28.01.2020. Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення ТОВ «Ассарі» отримало копію рішення 30.01.2020. У графі підпису зазначено: «Цюра» (а.с. 96). Кореспонденцію було надіслано за адресою: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 16-22, оф. 204/1 (вказана адреса зазначена самим позивачем в позові). Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що під час розгляду справи в суді першої інстанції кореспонденція надсилалася саме на вказану позивачем адресу (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 16-22, оф. 204/1). На повідомленні про вручення, отриманому позивачем раніше, також міститься прізвище представника: «Цюра» (а.с. 79). При цьому жодних заяв про неотримання кореспонденції, зміну адреси, повторну видачу кореспонденції, позивачем не подавалося. Також скаржником не надано доказів звернення до Укрпошти та до органів Національної Поліції щодо не отриманої кореспонденції (недобросовісність працівників, невручення кореспонденції, заяв про злочин, тощо). А тому суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем кореспонденції під час розгляду справи в суді першої інстанції за адресою: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 16-22, оф. 204/1 з проставленням у повідомленні про вручення прізвища представника «Цюра».

До того ж, суд апеляційної інстанції зазначає, що приписи ч. 1 ст. 43 ГПК України установлює обов`язок учасників судового процесу та їх представників щодо добросовісного користування процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначає сам скаржник, він ознайомився з матеріалами справи 26.02.2020, що підтверджується відповідним написом на клопотанні позивача про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 106). 26.02.2020 повний текст оскаржуваного рішення (а.с. 92 - 94) вже був складений та містився в матеріалах справи. Тобто, скаржник, за умови добросовісного користування процесуальними правами, міг ознайомитися з текстом оскаржуваного рішення та, за необхідності, зняти з нього копію (фотокопію, тощо). Надалі 27.02.2020 представник позивача звертався до суду з клопотанням про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду питання судових витрат і тільки 02.03.2020 звернувся з клопотанням про отримання копії рішення суду від 20.01.2020. Указане клопотання скаржник реалізував тільки 18.03.2020 (більше ніж два тижні після звернення), що підтверджується написом на клопотанні (а.с. 112 - 113). Крім того, оскаржуване рішення було опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень ще 28.01.2020 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/87149750).

Наведені дії позивача не можуть свідчить про добросовісне користування процесуальними правами щодо своєчасного отримання копій судових рішень або ж ознайомлення з ними. Відповідно, такі дії свідчать про те, що позивач був обізнаний про те, що повний текст оскаржуваного рішення виготовлений та міг його отримати раніше. При цьому, намагання здійснити відлік процесуального строку від повторного отримання копії рішення свідчить про формальний підхід сторони до поновлення процесуального строку, що не відповідає загальним принципам господарського судочинства стосовно рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами, передбачених ст. 2 ГПК України.

Обов`язок з доведення поважності причини пропуску покладається на сторону, яка клопоче про відповідне поновлення в порядку ст. 73, 76 - 79 ГПК України.

Північний апеляційний господарський суд зазначає, що заявлення клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити такий строк. Відповідне клопотання має бути обґрунтоване заявником. Відсутність обґрунтування поважності причин пропуску строку позбавляє суд можливості поновити такий строк.

Приписами ч. 3 ст. 260 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, вказані скаржником в апеляційній скарзі, визнаються судом неповажними, а тому наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч. 3 ст. 260 ГПК України та залишення без руху поданої апеляційної скарги.

Крім того, відповідно до вимог п. 2. ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з відтиском штемпеля Господарського суду міста Києва на позовній заяві, останню було подано позивачем до суду першої інстанції у жовтні 2019.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру складає 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з позовної заяви, предметом розгляду є повернення безпідставно набутих коштів у розмір 109 579, 62 грн, тобто вимога майнового характеру. Скаржник оскаржує рішення суду першої інстанції в повному обсязі. Отже, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 складає 2 881, 50 грн (1 921, 00 грн * 150%).

Всупереч наведених вимог законодавства про судовий збір, скаржником до апеляційної скарги жодних доказів сплати судового збору не надано, що також підтверджується актом Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2020 № /09.1-26/162/20.

Приписами ч. 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Отже, також наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч. 2 ст. 260 ГПК України та залишення без руху поданої апеляційної скарги.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, слід запропонувати скаржнику вказати підстави (інші) для поновлення строку шляхом подання до суду відповідної заяви та сплатити судовий збір у встановленому відповідним законодавством розмірі (2 881, 50 грн), про що надати суду докази в десятиденний термін з дня отримання даної ухвали.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ассарі» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 у справі № 910/13728/19 залишити без руху.

2. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Ассарі», що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути наведені недоліки, шляхом подання до суду відповідної заяви та доказів.

3. Попередити Товариство з обмеженою відповідальністю «Ассарі», що в разі, якщо скаржник не виконає вимоги даної ухвали в зазначений строк, суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич