СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2020 р. Справа № 922/528/20

Колегія суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І. , суддя Слободін М.М.

при секретарі Пархоменко О.В.

за участю:

позивача - директор Куракін Павло Геннадійович, Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.04.2020 року;

1-го відповідача - не з`явився;

2-го відповідача - не з`явився;

3-го відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Українська фінансова об`єднана група", м. Львів () (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтерес Груп"), м. Львів () - правонаступник - Приватне підприємство "ВІМАР-ТРЕЙД", м. Харків () (вх. №809 Х/1-18)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтерес Груп", м. Львів () - теперішня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Українська фінансова об`єднана група", м. Львів () - правонаступник - Приватне підприємство "ВІМАР-ТРЕЙД", м. Харків () про забезпечення позову

на ухвалу господарського суду Харківської області від 24.02.2020 року у справі №922/528/20, постановлену в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя Погорелова О.В.), повний текст якої складено 24.02.2020 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Українська фінансова об`єднана група" (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтерес Груп", м. Львів, назву змінено згідно Статуту, затвердженого рішенням учасника №4 від 28.02.2020 року), правонаступник - Приватне підприємство "ВІМАР-ТРЕЙД", м. Харків ()

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд", м. Харків,

2.Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Харків

3. Фізичної особи ОСОБА_2 , м. Харків

про стягнення 834234,80 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.02.2020 року у справі №922/528/20 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтерес Груп" про забезпечення позову - відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Українська фінансова об`єднана група" (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтерес Груп"; назву змінено згідно Статуту, нова редакція, затвердженого рішенням учасника №4 від 28.02.2020 року) з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 24.02.2020 року у справі та ухвалити нове рішення, яким забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, що належить ТОВ "Газтехбуд" і знаходиться у нього чи інших осіб, ОСОБА_1 і знаходиться у нього чи інших осіб, ОСОБА_2 і знаходиться у нього чи інших осіб; забезпечити позов шляхом накладення арешту в межах позовних вимог (834234,80 грн.) на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті: ТОВ "Газтехбуд" і знаходяться у нього чи інших осіб, ОСОБА_1 і знаходяться у нього чи інших осіб, ОСОБА_2 і знаходяться у нього чи інших осіб.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує таке.

Зважаючи на невиконання зобов`язань в добровільному порядку, ігнорування законних вимог позивача та уникнення будь-яких контактів з ним, не має підстав вважати, що відповідачі будуть виконувати процесуальні обов`язки учасників судової справи; існують реальна загроза істотного ускладнення судового процесу, ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду та ризик невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки щодо належного відповідачам майна існують обтяження.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд", згідно інформаційної довідки не має нерухомого майна, однак стосовно нього існує два обтяження щодо арешту усього наявного нерухомого майна: номер запису про обтяження 30812145 від 21.03.2019 року; номер запису про обтяження 28220182 від 03.10.2018 року; наявні виконавчі провадження щодо примусового виконання стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд": №56811747, №57356765, №57968200, №58231071, №58680480, №59148809, №59587355, №60937287.

Щодо Фізичної особи ОСОБА_1 , згідно інформаційної довідки, існує обтяження стосовно арешту усього наявного нерухомого майна - номер запису обтяження 10885339 від 21.08.2015 року, яке є у його власності на 2/3 прав на спадщину щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Фізична особа ОСОБА_2 , згідно інформаційної довідки володіє житловим будинком та земельною ділянкою, кадастровий номер :08:002:0006, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , які є предметом договору іпотеки від 18.06.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, за реєстраційним номером 920; житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; існує обтяження щодо арешту усього наявного нерухомого майна: номер запису про обтяження 12362237 від 04.12.2015 року; номер запису про обтяження 9734096 від 20.05.2015 року.

Посилається на правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18 та у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі №521/8746/18.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року за №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" через спалах у світі коронавірусу з 12.03.2020 року до 03.04.2020 року в Україні введений карантин.

Згідно зі статтями 3 та 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; обов`язком держави є захист життя людини.

Рада суддів України на офіційному сайті 11.03.2020 року звернулася до громадян, які є учасниками судових процесів, з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін та листом №9рс-186/20 від 16.03.2020 року до Верховного Суду, Вищого антикорупційного суду, місцевих та апеляційних судів з рекомендацією встановити особливий режим роботи судів України, в тому числі роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами.

Для запобігання розповсюдженню особливо небезпечного вірусного захворювання серед працівників на період з 13.03.2020 року по 03.04.2020 року наказом голови Східного апеляційного господарського суду від 13.03.2020 року за № 04-а встановлено особливий режим роботи суду в умовах карантину.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2020 року, суддею - доповідачем у справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Українська фінансова об`єднана група" (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтерес Груп") на ухвалу господарського суду Харківської області від 24.02.2020 року у справі; відповідачам встановлено строк до 01.04.2020 року на протязі якого вони мають право подати відзиви на апеляційну скаргу; призначено справу до розгляду на "13" квітня 2020 року.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 року, з урахуванням ухвали від 07.04.2020 року, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Українська фінансова об`єднана група" (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтерес Груп") на ухвалу господарського суду Харківської області від 24.02.2020 року у справі №922/528/20 о 09:30 годині 13.04.2020 року не відбудеться, у зв`язку з введенням карантину відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року за №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", зі змінами від 25.03.2020 року №239, через спалах у світі коронавірусу; встановлено нову дату та час розгляду скарги та призначено справу до розгляду "18" травня 2020 року; явка сторін обов`язковою не визнавалась.

Згідно з актом Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 року №12-33/86, складеним керівником апарату, начальником статистично-інформаційного відділу та заступником начальника статистично-інформаційного відділу суду, 06.04.2020 року з 09:00 год. була відсутня технічна можливість підписання процесуальних документів електронним цифровим підписом, їх надсилання до Єдиного державного реєстру судових рішень, отримання процесуальних документів за допомогою підсистеми "Електроний суд", здійснення перевірки посилених сертифікатів учасників процесу в підсистемі "Електроний суд" - через відсутність інтернет з`єднання з серверами Державного підприємства "Інформаційні судові системи" (а.с.85).

Колегію суддів враховано, що розгляд апеляційної скарги здійснюється у судових засіданнях (не в письмовому провадженні), а тому, за відсутністю клопотань учасників справи, щодо проведення судового засідання без їх участі, можливість забезпечення реалізації їх процесуальних прав, пов`язаних із участю у судовому засіданні, є обмеженою в контексті запроваджених заходів запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 (обмеження щодо пересування громадського транспорту та міжміського сполучення тощо) та може бути здійснений за межами встановленого ст.273 ГПК України строку розгляду апеляційної скарги, що не є порушенням встановлених п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950р. гарантій, в контексті усталеної практики Європейського суду з прав людини.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року № 239 до постанови від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" через спалах у світі коронавірусу, якою з 12.03.2020 року до 03.04.2020 року в Україні введений карантин, внесено зміни, якими дію карантину продовжено до 24 квітня 2020 року.

Наказом голови Східного апеляційного господарського суду від 26.03.2020 року №05-а на період дії карантину суд продовжує працювати в умовах встановленого раніше особливого режиму.

Крім того, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)" від 30.03.2020 року № 540-IX, який набрав чинності з 02.04.2020 року, розділ Х ГПК України "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину; строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

16.04.2020 року на адресу суду від Приватного підприємства "ВІМАР-ТРЕЙД" надійшла заява про заміну сторони правонаступником (вх.№3612), в якій останній просив замінити кредитора у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Українська фінансова об`єднана група" () його правонаступником - Приватним підприємством "ВІМАР-ТРЕЙД" () з грошовими вимогами до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" () в сумі 834 234,80 грн., яку долучено до матеріалів справи, в обґрунтування якої зазначено таке.

Станом на 15.04.2020 року Приватне підприємство "ВІМАР-ТРЕЙД" є кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" з сумою вимог 834 234,80 грн., які виникли на підставі кредитного договору від 16.11.2017 року №11/01-К, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтерес Груп" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд", а також договору від 23.03.2020 року №01/03 купівлі -продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором між Приватним підприємством "ВІМАР-ТРЕЙД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Українська фінансова об`єднана група", попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтерес Груп", згідно рішення №4 від 28.02.2020 року.

У відповідності до п.2.1 договору від 23.03.2020 року №01/03, первісний кредитор передає у власність новому кредитору, а новий кредитор приймає у власність права вимоги до позичальника за кредитним договором №11/01-К від 16.11.2017 року, з Додатковими угодами/договорами (за наявності) зазначеними у Додатку №1 до договору, включаючи права вимоги до правонаступників позичальника, або які зобов`язані виконати обов`язки позичальника, спадкоємців позичальника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки позичальника, або які зобов`язані виконати обов`язки позичальника за кредитним договором. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених договором.

У п.2.2 договору сторони погодили, що новий кредитор в день укладення договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання первісним кредитором у повному обсязі коштів, відповідно до п.4.1 договору, набуває усі права кредитора за основним договором, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання позичальником, фінансовими та майновими поручителями, правонаступниками/спадкоємцями позичальника зобов`язань за основним договором, а саме, але не обмежуючись, сплати основного зобов`язання, процентів, штрафних санкцій, неустойок у розмірах, передбачених основним договором.

Новий кредитор набуває усі права кредитора за основним договором у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків позичальника, що надане первісному кредитору відповідно до умов основного договору. Загальний розмір заборгованості на дату укладення договору, що обліковується на рахунках первісного кредитора, права вимоги за якою відступаються, зазначена у Додатку №1 до договору.

За п.4.1 договору, ціна продажу прав вимог за кредитним договором від 16.11.2017 року №11/01-К становить 100000,00 грн.; платіжним дорученням №10 від 23.03.2020 року Приватним підприємством "ВІМАР-ТРЕЙД" сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Українська фінансова об`єднана група" 100000,00 грн.

У відповідності до Додатку №1 договору відступлення, загальний розмір заборгованості позичальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" на дату укладення договору становить 788 284,85 грн.

Згідно з п.2.2 договору відступлення, у момент його укладення Приватне підприємство "ВІМАР-ТРЕЙД" набуло у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Українська фінансова об`єднана група" право вимоги в сумі 788 284,85 грн. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" за кредитним договором від 16.11.2017 року №11/01-К.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.05.2020 року замінено позивача у справі з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Українська фінансова об`єднана група" (м. Львів, вул. Промислова, 50/52, корпус Б-2, офіс 24, ) (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтерес Груп"), (м. Львів, вул. Гетьмана Мазепи, 9а/93, ) - назву змінено згідно Статуту, затвердженого рішенням учасника №4 від 28.02.2020 року) на його правонаступника - Приватне підприємство "ВІМАР-ТРЕЙД" (61033, м. Харків, вул. Саперна, 20/101, ).

Задовольняючи заяву Приватного підприємства "ВІМАР-ТРЕЙД" про заміну позивача правонаступником, колегія суддів виходила з такого.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником). У зв`язку з чим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника; процесуальне правонаступництво, передбачене ст.52 ГПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

У судовому засіданні 18.05.2020 року представник апелянта підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 24.02.2020 року у справі та ухвалити нове рішення, яким забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, що належить ТОВ "Газтехбуд" і знаходиться у нього чи інших осіб, ОСОБА_1 і знаходиться у нього чи інших осіб, ОСОБА_2 і знаходиться у нього чи інших осіб; забезпечити позов шляхом накладення арешту в межах позовних вимог (834234,80 грн.) на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті: ТОВ "Газтехбуд" і знаходяться у нього чи інших осіб, ОСОБА_1 і знаходяться у нього чи інших осіб, ОСОБА_2 і знаходиться у нього чи інших осіб.

В судове засідання 18.05.2020 року представник 2-го відповідача не з`явився, на підтвердження направлення копій ухвал суду від 06.04.2020 року та 07.04.2020 року у справі додано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення "Укрпошта" від від 15.04.2020 року: №520, згідно з якими останній отримав копій ухвал суду від 06.04.2020 року та від 07.04.2020 року - 13.04.2020 року (а.с. 88).

Представник 1-го відповідача в судове засідання 18.05.2020 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце його проведення, про що свідчить штамп на зворотньому боці ухвал суду від 06.04.2020 року та від 07.04.2020 року про відправлення їх копій сторонам і є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судового засідання відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України.

До суду апеляційної інстанції повернулись копії ухвал суду від 06.04.2020 року та від 07.04.2020 року, які були надіслані 1-му відповідачу за належною адресою, з довідкою працівників УДППЗ "Укрпошта"- інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення (а.с.100-105).

Представник 3-го відповідача в судове засідання 18.05.2020 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце його проведення, про що свідчить штамп на зворотньому боці ухвал суду від 06.04.2020 року та від 07.04.2020 року про відправлення їх копій сторонам і є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судового засідання відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України.

До суду апеляційної інстанції повернулись копії ухвал суду від 06.04.2020 року та від 07.04.2020 року, які були надіслані 3-му відповідачу за належною адресою, з довідкою працівників УДППЗ "Укрпошта"- інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення (а.с.106-111).

Також, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції, Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвали суду від 06.04.2020 року та від 07.04.2020 року було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Згідно з ч. 3 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За змістом п. 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 910/15442/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року № 239, від 22.04.2020 року № 291 та від 11.05.2020 року №349 до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року за №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" через спалах у світі коронавірусу внесено зміни, якими дію карантину продовжено до 22.05.2020 року.

Наказом голови Східного апеляційного господарського суду від 08.05.2020 року №08-а, на період дії карантину суд продовжує працювати в умовах встановленого раніше особливого режиму.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, та з урахуванням доповнень розділу Х ГПК України "Прикінцеві положення" пунктом 4 щодо продовження на час карантину (з 12.03.2020 року, який триває), строків судового розгляду справи відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)" від 30.03.2020 року № 540-IX, який набрав чинності з 02.04.2020 року, відсутність клопотань від учасників справи щодо відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з карантинними заходами, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника апелянта, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

Позивач - ТОВ "Фінансова компанія "Інтерес Груп"- теперішня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Українська фінансова об`єднана група" () - правонаступник - Приватне підприємство "ВІМАР-ТРЕЙД" () звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд", Фізичної особи ОСОБА_1 та Фізичної особи ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь загальну суму заборгованості за кредитним договором №11/01-К від 16.11.2017 року у розмірі 834234,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання 1-м відповідачем вказаного кредитного договору та ігнорування 2-м відповідачем та 3-м відповідачем виконання умов договорів поруки №11/02-П від 16.11.2017 року та №11/01-П від 16.11.2017 року, відповідно.

Разом з позовною заявою, позивачем до господарського суду першої інстанції подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачам і знаходиться у них чи в інших осіб, та шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі, або сплаті відповідачам і знаходяться у них чи в інших осіб.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що грошові кошти перший відповідач у встановлений кредитним договором строк не повернув; керуючись умовами кредитного договору та сподіваючись на позасудовий спосіб врегулювання ситуації, що склалася, позивач неодноразово направляв листи-вимоги про виконання умов зобов`язання згідно кредитного договору; виконання взятих на себе згідно договорів поруки зобов`язань ігнорують другий та третій відповідачі; на неодноразові вимоги щодо повернення кредиту відповідачі не звертають уваги, наразі взагалі уникають будь-якого спілкування.

Такі дії відповідачів свідчать про їх небажання повернути позику в добровільному порядку; у суду є всі правові підстави вжити заходи забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективно захистити інтереси позивача.

24.02.2020 року господарським судом Харківської області постановлено оскаржувану ухвалу, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

За приписами ч. 1 та ч.2 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позивачем, всупереч вимог статей 13, 74 ГПК України не доведено належними та допустимими доказами вчинення відповідачами дій, спрямованих на фактичне відчуження належного їм нерухомого майна (пошук покупців, розміщення оголошення про продаж тощо), вірно зазначивши, що матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачами умисних дій, які спрямовані на істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у справі.

Місцевим господарським судом вірно вказано на те, що вчинення відповідачами дій, спрямованих на фактичне відчуження належного їм нерухомого майна є лише його оціночними судженнями, побоюваннями, які не підтверджені належними засобами доказування, та не можуть бути прийняті як доказ, що свідчить про реальну загрозу невиконання рішення суду у справі.

Також, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що саме лише посилання на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними та допустимими доказами в розумінні статей 77-79 ГПК України не є достатньою правовою підставою для задоволення заяви та правомірно відмовив в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідачів.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 13.01.2020 року у справі №922/2163/17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18 та у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі №521/8746/18, на які посилається апелянт та зазначає, що в обгрунтування підтвердження заявлених вимог апелянтом не надано відповідних доказів.

Аргументи апелянта щодо того, що існує реальна загроза істотного ускладнення судового процесу, ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду грунтуються виключно на його припущеннях та не приймаються.

За таких обставин, не приймаються і аргументи апелянта про те, що є ризик невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, так як на його думку, щодо належного відповідачам майна існують обтяження, оскільки в обгрунтування їх підтвердження апелянтом не надано відповідних доказів, а наявність чи відсутність фактів, якими обгрунтовуються вимоги, суд установлює під час ухвалення рішення по суті спору.

Отже, висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Апелянту була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, 271, п. 1 ч.1 ст. 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Українська фінансова об`єднана група", м. Львів () (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтерес Груп"), м. Львів () - правонаступник - Приватне підприємство "ВІМАР-ТРЕЙД", м. Харків () залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 24.02.2020 року у справі №922/528/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.05.2020 року.

Головуюча суддя О.І. Терещенко

Суддя В.І. Сіверін

Суддя М.М. Слободін