ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2020 р. Справа№ 917/135/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Аква-Холдинг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 про повернення позовної заяви

у справі № 917/135/20 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Аква-Холдинг»

до 1) Антимонопольного комітету України

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Дезсистема»

3) Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаціного господарства міста Ужгорода»

про визнання недійсним та протиправним рішення від 24.12.2019 №19264-р/пк-пз, зобов`язання вчинити дії та визнання недійсним договору від 02.01.2020 №01/01-20

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Аква-Холдінг» звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Антимонопольного комітету України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дезсистема» та Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаціного господарства міста Ужгорода» про:

- визнання недійсним та протиправним рішення постійно діючої адміністративної колегії АМК з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 24.12.2019 №19264-р/пк-пз;

- зобов`язання Антимонопольного комітету України здійснити повторний розгляд скарги ТОВ «Торговий будинок «Аква-Холдінг» від 06.12.2019 № UА-2019-10-11-003743-b.с3;

- визнання недійсним договору про закупівлю товару - коагулянту від 02.01.2020 №01/01-20 (далі - Договір), укладеного ТОВ «Дезсистема» та КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаціного господарства міста Ужгорода».

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.02.2020 позовну заяву ТОВ «Торговий будинок «Аква-Холдінг» передано за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у справі № 917/135/20 позовну заяву і додані до неї документи повернуто ТОВ «Торговий будинок «Аква-Холдінг» на підставі ст. 174 ГПК України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТОВ «Торговий будинок «Аква-Холдінг» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у справі № 917/135/20 про повернення позовної заяви - скасувати, а матеріали справи повернути до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом з порушенням норм процесуального права. Так, апелянт зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом не було враховано правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 819/829/17, а також постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.12.2019 у справі 910/8183/19, від 01.11.2019 у справі № 910/13604/18, Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 802/1047/18-а. Згідно вказаної позивачем практики застосування норм права, після укладення договору між організатором конкурсу та його переможцем спір щодо правомірності рішення тендерного комітету підлягає розгляду в порядку цивільного (господарського) судочинства. За доводами апелянта, з огляду на укладення між відповідачами - 2, 3 договору про закупівлю товару, поданий до господарського суду у даній справі позов підлягає розгляду за правилами Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з наявністю спору між сторонами поза межами публічно-правових відносин. Крім того, апелянт посилається на те, що судом не було застосовано положення п. 7 ч. 1 ст. 20 ГПК України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2020, справа № 917/135/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Торговий будинок «Аква-Холдінг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.02.2020; справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи; зобов`язано скаржника надати до суду оригінал позовної заяви та додані до неї документи; запропоновано учасникам справи подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

24.04.2020 від ТОВ «Торговий будинок «Аква-Холдінг» надійшов оригінал позовної заяви та додані до неї документи.

Від Антимонопольного комітету України надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апелянта, сторона зазначає, що місцевим господарським судом вірно було встановлено, що розгляд позовних вимог про визнання недійсним та протиправним рішення Антимонопольного комітету України №19264-р/пк-пз, а також зобов`язання відповідача-1 здійснити повторний розгляд скарги ТОВ «Торговий будинок «Аква-Холдінг» від 06.12.2019 № UА-2019-10-11-003743-b.с3 підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки у даних правовідносинах відповідач-1 є суб`єктом владних повноважень. При цьому, позов про визнання недійсним договору, укладеного між відповідачами-2, 3, підлягає вирішенню господарським судом. У зв`язку з цим, відповідач-1 вважає, що позивачем у своєму позові об`єднано позовні вимоги, які належить розглядати у порядку різного судочинства, тобто порушено правила об`єднання позовних вимог.

Від ТОВ «Дезсистема» надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В обґрунтування доводів відзиву на апеляційну скаргу відповідач-2 зазначає, що у відповідності до приписів ч. 4 ст. 173 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства. На думку відповідача-2 позов в частині визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України №19264-р/пк-пз та зобов`язання відповідача-1 здійснити повторний розгляд скарги товариства підлягає розгляду окружним адміністративним судом, а позов в частині визнання недійсним договору - господарським судом.

Станом на дату прийняття даної постанови відповідач-3 є належним чином повідомленим про судовий розгляд справи в апеляційному порядку, про що свідчить долучене до матеріалів справи повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 591, згідно якого стороною отримано ухвалу суду 28.04.2020.

Однак, КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаціного господарства міста Ужгорода» не скористалось своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 263 ГПК України, та не подало суду письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Від ТОВ «Торговий будинок «Аква-Холдинг» надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.02.2020, в яких сторона просить врахувати правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладену в постанові від 07.05.2020 у справі № 826/10147/18, а також правові висновки Великої Палати Верховного Суду, що викладені в постанові від 14.05.2019 у справі № 918/843/17.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові).

За змістом ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що клопотань про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлялось, а необхідності призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні судом не встановлено, ця постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Як вже зазначалось у даній постанові, ТОВ «Торговий будинок «Аква-Холдінг» звернулось до господарського суду з позовом про:

- визнання недійсним та протиправним рішення постійно діючої адміністративної колегії АМК з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 24.12.2019 №19264-р/пк-пз;

- зобов`язання Антимонопольного комітету України здійснити повторний розгляд скарги ТОВ «Торговий будинок «Аква-Холдінг» від 06.12.2019 № UА-2019-10-11-003743-b.с3;

- визнання недійсним договору про закупівлю товару - коагулянту від 02.01.2020 №01/01-20 (далі - Договір), укладеного ТОВ «Дезсистема» та КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаціного господарства міста Ужгорода».

Місцевий господарський суд, посилаючись на приписи ст. ст. 173, 174 ГПК України, виходив з того, що оскільки позовні вимоги у даній справі підлягають розгляду за правилами різного судочинства - адміністративного та господарського, то позивачем було порушено правило об`єднання позовних вимог, що є підставою для повернення позовної заяви на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України. Крім того, судом встановлено неможливість застосування у даному випадку приписи ст. 173 ГПК України.

Колегія суддів, за результатами перегляду справи в апеляційному порядку, погоджується з вищевикладеними висновками місцевого господарського суду з огляду на таке.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 173 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Водночас у відповідності до приписів ч. 4 ст. 173 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За змістом ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (наприклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також запроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України.

Так, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності (пункт 7 частини першої статті 20 ГПК України).

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Рішення Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України та державного уповноваженого Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду міста Києва. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарських судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Таким чином, наведені норми передбачають вирішення спору щодо оскарження рішень Антимонопольного комітету України та його органів господарськими судами, проте лише у разі, якщо такий спір виникає із правовідносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності та захистом від недобросовісної конкуренції.

Разом з цим предметом розгляду у даній справі, зокрема, є оскарження рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель. Рішення від 24.12.2019 №19264-р/пк-пз прийнято відповідачем-1 за наслідками оскарження позивачем - ТОВ «Торговий будинок «Аква-Холдінг» процедури проведення закупівлі № UА-2019-10-11-003743-b «Коагулянт хлористий алюміній ДК 021:2015 код 24310000-0: Основні неорганічні хімічні речовини, замовником якої виступав відповідач-3 - КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаціного господарства міста Ужгорода».

З огляду на вищенаведене, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про незастосування місцевим господарським судом у даній справі приписів п. 7 ч. 1 ст. 20 ГПК України, оскільки спір у справі в частині оскарження рішення від 24.12.2019 №19264-р/пк-пз виник із правовідносин, які не пов`язані із захистом економічної конкуренції (подібні висновки щодо застосування норм права, викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.12.2019 у справі № 910/8183/19).

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі» рахункова палата, Антимонопольний комітет України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснюють контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

За змістом ст. 3 названого Закону основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері публічних закупівель.

У сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України, згідно з ст. 7 Закону України «Про антимонопольний комітет України», має повноваження, що передбачені Законом України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Законом України «Про публічні закупівлі» Антимонопольний комітет України як орган оскарження з метою неупередженого та ефективного захисту прав та законних інтересів осіб, пов`язаних з участю у процедурах закупівлі, утворює постійно діючу адміністративну колегію (колегії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель. Рішення постійно діючої адміністративної колегії (колегій) приймаються від імені Антимонопольного комітету України. Порядок діяльності постійно діючої адміністративної колегії встановлюється відповідно до Закону України «Про Антимонопольний комітет України», якщо інше не встановлено Законом.

Частиною 9 статті 18 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що за результатами розгляду скарги орган оскарження має право: прийняти рішення про встановлення або відсутність порушень процедури закупівлі (у тому числі порушення порядку оприлюднення або неоприлюднення інформації про закупівлі, передбаченої цим Законом) та про заходи, що повинні вживатися для їх усунення, зокрема зобов`язати замовника повністю або частково скасувати свої рішення, надати необхідні документи, роз`яснення, усунути будь-які дискримінаційні умови (у тому числі ті, що зазначені в технічній специфікації, яка є складовою частиною тендерної документації), привести тендерну документацію у відповідність із вимогами законодавства, або за неможливості виправити допущені порушення відмінити процедуру закупівлі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 КАС України (виключна підсудність) адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб`єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, крім випадків, визначених цим Кодексом, адміністративні справи з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи за позовом Антимонопольного комітету України у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи, відповідачем у яких є дипломатичне представництво чи консульська установа України, їх посадова чи службова особа, а також адміністративні справи про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, про заборону (примусовий розпуск, ліквідацію) політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Отже, вищенаведеною нормою чинного процесуального закону унормовано правило щодо виключної підсудності деяких категорій спорів саме адміністративним судам.

При цьому апеляційна інстанція вважає за необхідне зауважити, що за загальним правилом інститут виключної підсудності означає, що певні категорії справ підлягають розгляду тільки певним судом, і не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування чи незастосування.

Виходячи із вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що за змістом приписів ч. 1 ст. 27 КАС України до виключної компетенції адміністративних судів належить розгляд справ у спорах щодо оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, які прийняті за наслідками розгляду скарг учасників торгів у сфері публічних закупівель.

Як зазначалось вище, предметом спору у справі №917/135/20, зокрема, є оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, а правовідносини сторін виникли у зв`язку з незгодою учасника торгів - позивача з рішенням замовника - відповідача-3 про відхилення його тендерної пропозиції та оскарженням дій замовника щодо результатів проведення процедури закупівлі.

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позов в частині визнання недійсним та протиправним рішення від 24.12.2019 №19264-р/пк-пз та зобов`язання відповідача-1 здійснити повторний розгляд скарги позивача від 06.12.2019 №UА-2019-10-11-003743-b.с3 підлягає розгляду окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, як спір з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель згідно вимог ч. 1 ст. 27 КАС України (виключна підсудність).

Водночас колегія суддів вважає за необхідне зазначити про помилковість посилань апелянта на правову позицію, викладену в постановах касаційних інстанцій, оскільки в наведених позивачем справах суди виходили з інших фактичних обставин та предмету позовних вимог.

Так, у справі № 819/829/17 позивач - Тернопільське міське шляхове ремонтно-будівельне підприємство "Міськшляхрембуд" звернувся до суду із позовом до відповідача - Служби автомобільних доріг в Тернопільській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд-Центр", у якому просив визнати нечинною процедуру закупівлі поточного середнього та дрібного ремонту, експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення у Тернопільській області.

У справі № 910/13604/18 предметом позову є вимоги про визнання недійсними рішення тендерного комітету щодо здійснення конкурсного відбору управителя майна, належного позивачам (майна ТЕЦ) та договору про управління відповідними активами.

В адміністративній справі № 802/1047/18-а предметом позову є вимоги про визнання процедури закупівлі, яку проводила Барська міська рада, такою, що не відповідає закону; визнання незаконним та скасувати рішення Барської міської ради, що оформлене протоколом №124 від 20.02.2018, про визначення переможцем третьої особи та визнання недійсним договору.

У справі № 918/843/17 Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудреммонтаж Інжиніринг» звернулось до господарського суду з позовом до Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРІК», Антимонопольного комітету України, про визнання недійсним рішення, прийнятого за результатами розгляду тендерних пропозицій, оформленого протоколом. Тобто предметом спору у цій справі є незгода позивача з рішенням тендерного комітету Департаменту, яким визнано цінову пропозицію ТОВ «Укрбудреммонтаж Інжиніринг» такою, що не відповідає вимогам тендерної документації, та скасовано рішення від 18 жовтня 2017 року (оформлене протоколом розкриття тендерних пропозицій № 66/1/1), яким переможцем торгів було визнано ТОВ «Укрбудреммонтаж Інжиніринг».

За результатами розгляду вищенаведених справ суди дійшли висновку, що спори щодо оскарження рішень чи бездіяльності органів виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення торгів (тендеру) до виникнення договірних правовідносин між організатором та переможцем цього тендеру відносяться до юрисдикції адміністративних судів. Тобто визначальним у наведених справах є оскарження саме рішень органів, що проводять закупівлю товарів, робіт та послуг в порядку визначеному Законом України "Про публічні закупівлі".

При цьому, як свідчить зміст пред`явленого ТОВ «Торговий будинок «Аква-Холдінг» до господарського суду позову, вимога про визнання недійсним рішення замовника процедури проведення закупівлі № UА-2019-10-11-003743-b «Коагулянт хлористий алюміній ДК 021:2015 код 24310000-0: Основні неорганічні хімічні речовини про визнання переможцем ТОВ «Дезсистема» або визнання незаконно проведеною відповідачем-3 процедуру закупівель позивачем у даній справі не заявлялась. Натомість, позивач, зокрема, просить визнати недійсним рішення Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, що у відповідності до ч. 1 ст. 27 КАС України віднесено до виключної підсудності адміністративного суду.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що в позовній заяві ТОВ «Торговий будинок «Аква-Холдінг» об`єднано позовні вимоги, що підлягають розгляду у порядку різного судочинства - адміністративного та господарського.

Також колегія суддів вважає, що до спірних правовідносин у цій справі не може бути застосована судова практика в адміністративній справі № 826/10147/18, оскільки дане судове рішення не містить дослідження застосування інституту виключної підсудності відповідної категорії справ адміністративному суду.

З огляду на обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, а також похідний характер позовної вимоги про визнання недійсним договору від основних вимог про визнання недійсним рішення суб`єкта владних повноважень від 24.12.2019 №19264-р/пк-пз та зобов`язання відповідача-1 повторно розглянути скаргу, апеляційна інстанція вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для застосування у даній справі приписів ст. 173 ГПК України в частині об`єднання або роз`єднання висунутих позивачем вимог та їх подальший розгляд в порядку господарського судочинства.

Таким чином, аргументи апеляційної скарги щодо порушення господарським судом норм процесуального права колегією суддів відхиляються як такі, що не знайшли свого підтвердження матеріалами справи. Визначених ст. 280 ГПК України підстав для скасування оскаржуваної ухвали Північним апеляційним господарським судом за результатами перегляду справи в апеляційному порядку не встановлено.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду міста Києва від 27.02.2020, відповідає загальним вимогам, встановленим ст. ст. 173, 174, 234 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Відтак, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Аква-Холдинг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - без змін.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Аква-Холдинг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 про повернення позовної заяви у справі №917/135/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 про повернення позовної заяви у справі №917/135/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Аква-Холдинг».

4. Оригінал позовної заяви та додані до неї документи, витребувані ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2020, повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Аква-Холдинг».

5. Справу №917/135/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець