ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2020 р. Справа№ 910/18908/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

за участю представників: не викликались

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 (повний текст складено 03.03.2020)

у справі №910/18908/19 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Державного підприємства "Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України"

про стягнення 136 615 грн 04 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 у справі № 910/18908/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пеню у сумі 69079,66 грн, інфляційні втрати у сумі 51046,28 грн, 3% річних у сумі 16489,10 грн та судові витрати у розмірі 2049,23 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 у справі № 910/18908/19 та постановити нове рішення яким відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2020 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Владимиренко С.В., суддів Ходаківської І.П., Демидової А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 апеляційну скаргу Державного підприємства "Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 у справі №910/18908/19 залишено без руху. Роз`яснено Державному підприємству "Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України" що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, які підтверджують сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

30.03.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Державного підприємства "Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України" про усунення недоліків апеляційної скарги з доданими доказами сплати судового збору - платіжне доручення №510 від 20.03.2020 на суму 3073,85грн., яка підтверджує сплату скаржником судового збору в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 262 Господарського процесуального кодексу України питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому статтею 260 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подана з додержанням вимог статтей 256,258 та 259 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).

За правилами п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено, що з 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 грн.

Отже, малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує 210200грн (2102 грн. * 100 = 210200грн).

Враховуючи, що предметом позову у цій справі є вимога про стягнення 136615,04грн. вказана справа, у відповідності до приписів ГПК України, відноситься до малозначних справ.

Частиною 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 по справі № 910/18908/19. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

18.05.2020 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло пояснення по справі, в якому просить рішення Господарського суду міста Києва 03.03.2020 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, пояснення, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин справи та повноту їх встановлення, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги Державного підприємства «Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України», з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

21.12.2015 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (перейменоване на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") (постачальник, позивач) та Державним підприємством "Групова котельня УМТ та ГЗ ГУ МВС України в Київській області" (перейменоване на Державне підприємство "Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України") (споживач, відповідач) укладений договір купівлі-продажу природного газу №1379/16-ТЕ-41 (надалі - договір) умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016 році природній газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2. договору природній газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Згідно п. 2.1. договору, постачальник передає споживачу з 01 січня 2016 року по 31 березня 2016 року (включно) газ обсягом до 490,0 тис. куб. метрів, у тому числі по місяцях (тис. куб. м).

Додатковою угодою №3 сторони доповнили п. 2.1. договору та визначили, що постачальник передає споживачу з 01 квітня 2016 року по 30 квітня 2016 року (включно) газ обсягом до 70,0 тис.куб.м.

Відповідно до п. 5.2. договору, ціна за 1000 куб.м. газу за цим договором в період з 01 січня 2016 по 31 березня 2016 (включно) для підприємств, які приєднані до газорозподільних мереж, становить 1770,74 грн., крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до ціни на природній газ - 2%;

- податок на додану вартість з ставкою - 20%.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 1806,15 грн., крім того ПДВ - 20% - 361,23 грн., всього з ПДВ - 2 167,38 грн.

Додатковою угодою №1 від 31.12.2015 сторони виклали п. 5.2. в наступній редакції:

"Відповідно до п. 5.2. договору, ціна за 1000 куб.м. газу за цим договором в період з 01 січня 2016 по 31 березня 2016 (включно) для підприємств, які приєднані до газорозподільних мереж, становить 1 770,74 грн., крім того податок на додану вартість - 20%. До ціни газу додається тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами ПАТ "Укртрансгаз" - 564,8 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 677,76 грн. До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 1 335,54 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 2 802,65 грн.".

Пунктом 6.1. договору передбачено, що оплата за газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно п. 8.2. договору у разі невиконання споживачем пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розрахована від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу з 01 січня 2016 року до 30 квітня 2016 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 12.1. договору, п. 10 додаткової угоди № 3).

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачеві природний газ на загальну суму 1 239 807 грн. 45 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу: від 31.01.2016 на суму 441 702 грн. 93 коп., від 29.02.2016 на суму 358 632 грн. 45 коп., від 31.03.2016 на суму 351314 грн. 72 коп. та від 30.04.2016 на суму 88 157 грн. 35 коп., які підписані представниками сторін та скріплені їх печатками.

У зв`язку із простроченням грошового зобов`язання за договором, позивачем нараховані пеня у сумі 69079 грн. 66 коп., 3% річних у сумі 16489 грн.10 коп. та інфляційні втрати у сумі 51046 грн. 28 коп.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 69079 грн. 66 коп., 3% річних у розмірі 16489 грн.10 коп. та інфляційних втрат у сумі 51046 грн. 28 коп. не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням державної казначейської служби України у м. Києві (далі - сторона 1), Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ( далі - сторона 2), Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - сторона 3), Державним підприємством «Групова котельня УМТ та ГЗ ГУ МВС України в Київській області» (далі - сторона 4) та Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (далі - сторона остання) укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України № 767 від 08.02.2017, предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".

Розділом 2 спільного протокольного рішення визначено порядок проведення взаєморозрахунків.

За умовами п.2.6 зазначеного протокольного рішення Державне підприємство «Групова котельня УМТ та ГЗ ГУ МВС України в Київській області» перераховує Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» кошти в сумі 645 248 грн. 55 коп., у т.ч. ПДВ 107 541 грн. 43 коп., за природний газ 2016 року згідно з договором від 21.12.2015 №1379/16-ТЕ-41 із записом у графі «призначення платежу» «Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20, за природний газ 2016 року, договір від 21.12.2015 №1379/16-ТЕ-41, у т.ч. ПДВ 107 541 грн. 43 коп».

У відповідності до розділу 3 спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків сторони зобов`язались перерахувати кошти наступній стороні, а сторона остання - до загального фонду Державного бюджету України або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок; забезпечити проведення розрахунків відповідно до цього спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на розрахункове-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби України своїм платіжним дорученням можуть самостійно перерахувати кошти за схемою, передбаченою спільним протокольним рішенням.

Відповідно до розділу 4 спільного протокольного рішення сторони, що підписали спільне протокольне рішення, несуть відповідальність за недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 та Порядку проведення розрахунків і невиконання своїх зобов`язань за цими спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків відповідно до законодавства України.

Спільне протокольне рішення підписано Головним управлінням державної казначейської служби України у м. Києві, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державним підприємством «Групова котельня УМТ та ГЗ ГУ МВС України в Київській області» та Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України».

При укладанні спільного протокольного рішення, сторони керувалися зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005, відповідно до якої затверджений Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості, Міністерства фінансів України 03.08.2015 № 493/688, яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію.

За приписами п.п. 1.1 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання електроенергію, цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, департаментами фінансів обласних державних адміністрацій, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідні департаменти фінансів), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок" та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20.

В п.п. 2.1 - 2.3 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, визначено, що постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, складають щомісяця до 10-го числа з розпорядниками коштів акти звіряння, а у разі проведення відповідних розрахунків з попередньої оплати ресурсів (товарів, послуг) на строк не більше одного місяця постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг) визначають договірну величину споживання ресурсів (товарів, послуг), про що укладають відповідний договір з розпорядниками коштів. Один примірник акта звіряння або договору надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння або договорів. Зведені реєстри актів звіряння або договорів підписуються керівниками місцевих фінансових органів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг) та надаються відповідним департаментам фінансів. Відповідні департаменти фінансів узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20 числа Державній казначейській службі України (далі - Казначейство) та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України в областях, місті Києві (далі - головні управління Казначейства) у формі узгоджених з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними зведеними реєстрами актів звіряння або реєстрами договорів за підписами керівників відповідних департаментів фінансів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг).

Згідно з п. 2.6. Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, розпорядники коштів за рахунок отриманих субвенцій із загального фонду Державного бюджету України здійснюють розрахунки за природний газ, теплопостачання та електроенергію шляхом перерахування коштів на рахунки постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг), відкриті в органах Казначейства, в разі проведення розрахунків за електроенергію - на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, відкриті в уповноваженому банку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.10.2016 № 705 "Про внесення змін до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій", у пункті 7 в абзаці 4 слова "за згодою учасників" виключено, а також, доповнено пункт абзацами такого змісту: "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", ПАТ "Укртрансгаз", державне підприємство "Енергоринок", виробники електроенергії та вугледобувні підприємства підписують з учасниками розрахунків спільні протокольні рішення протягом п`яти робочих днів. До розрахунків включаються нараховані суми пільг лише в межах обсягів фактичного використання (споживання) ресурсів (товарів, послуг) відповідно до довідки, що надається постачальниками ресурсів (товарів, послуг). Учасник розрахунку має право відмовитися від підписання спільного протокольного рішення виключно за умови відсутності боргу перед учасником за товари/послуги, який планується погасити відповідно до цього Порядку.

Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, визначено механізм перерахування субвенції з державного бюджету та встановлено перелік органів, які уповноважені встановлювати факт наявності підстав для такого порядку розрахунків.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 1 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Відповідно до ст. 7 Господарського кодексу України відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно - правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно - правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

За приписами ст. 12 Господарського кодексу України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного та соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Основними засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб`єктів господарювання є регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб`єктів господарювання здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Положеннями пункту 1.2. Порядку від 03.08.2015 № 493/688, яким сторони керувались при підписанні відповідного спільного протокольного рішення, визначено, що розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього розділу, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію та природний газ або вугілля, форма якого наведена у додатку 3 до цього Порядку.

Як встановлено вище колегією суддів спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків підписане усіма учасниками розрахунків: Головним управлінням державної казначейської служби України у м. Києві, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державним підприємством «Групова котельня УМТ та ГЗ ГУ МВС України в Київській області» та Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України».

Таким чином, підписавши спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків, Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» у такий спосіб виявила свою згоду здійснити розрахунки відповідно до згаданого Порядку і тим самим погодилась із зміною порядку та строків проведення розрахунків за поставлений ним газ за договором № 1379/16-ТЕ-41 від 21.12.2015.

Отже, незалежно від того, що правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсує за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачили сторони у договорі відповідні умови.

Аналогічної позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного суду в постанові № 906/790/16 від 18.04.2018.

Судом першої інстанції не було враховано, що з підписанням спільного протокольного рішення змінились умови та строки виконання грошових зобов`язань за договором.

Враховуючи зазначене, встановивши, що відповідачем виконувались зобов`язання за договором з урахуванням спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків, за яким основний борг сплачено в повному обсязі, тобто відповідачем дотримано строки виконання зобов`язань за договором з урахуванням спільного протокольного рішення, на думку колегії суддів, відсутні підстави для стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних втрат та пені.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи Державного підприємства «Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України», викладені ним в апеляційній скарзі, заслуговують на увагу з урахуванням вищенаведеного.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, викладені ним в поясненні на апеляційну скаргу.

Враховуючи вищезазначене, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що відповідно до пунктів 2, 3 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Державного підприємства «Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України» підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з ухваленням нового рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України здійснити розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281 -284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 у справі № 910/18908/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" відмовити повністю.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ) на користь Державного підприємства «Групова котельня Міністерства внутрішніх справ України» (04116, м. Київ, вулиця Довнар-Запольського, 10-А, ) 3 073 (три тисячі сімдесят три) грн. 85 коп. витрат по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи.

4. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи № 910/18908/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська