ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.05.2020 Справа № 905/556/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., при секретарі судового засідання Турко А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м. Запоріжжя, Запорізька область

до відповідача: Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця», м. Лиман, Донецька область

про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 23747,40грн

Представники учасників справи:

від позивача: представник не з`явився

від відповідача: представник не з`явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м. Запоріжжя, Запорізька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця», м. Лиман, Донецька область, про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 23747,40грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем п. 41 Статуту залізниць України та Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, що призвело до прострочення доставки вантажу позивачу за наявними у матеріалах справи залізничними накладними, що за приписами ст.116 Статуту залізниць України є підставою для нарахування заявленого до стягнення штрафу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву порушення термінів доставки вантажу за заявленими накладними не заперечив; надав заяву про зменшення розміру штрафу до 10% від суми позову.

Позивач проти зменшення розміру штрафу заперечив, про що подав письмову заяву від 07.05.2020.

Приймаючи позовну заяву до розгляду та відкриваючи провадження у справі, суд, виходячи з вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про розгляд даної справи як малозначної в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Висновок щодо визначення даної справи як малозначної зроблений судом з огляду на приписи п.1 ч.5 ст.12 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, для цілей цього Кодексу визначені як малозначні.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 30.03.2020; судове засідання призначене на 28.04.2020 з подальшим оголошенням перерви до 20.05.2020.

У судове засідання 20.05.2020 представники сторін не з`явились; про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Явка у судове засідання судом обов`язковою не визнавалась.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

15.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (перевізник) та Публічним акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (замовник) був укладений договір №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (п.1.1. договору).

Відповідно до п.1.3 договору надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Протягом листопада 2019 позивач, Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» відправив, а відповідач, Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» здійснив доставку вантажів на станцію призначення Маріуполь-Порт Донецької залізниці, одержувачем якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» (вантажоодержувач), за залізничними накладними: №45583630 від 03.11.2019, №45583671 від 03.11.2019, №46102943 від 19.11.2019, №46103321 від 19.11.2019, №46125779 від 20.11.2019, №46279907 від 24.11.2019, №46258042 від 23.11.2019, №46260881 від 23.11.2019, №46311866 від 25.11.2019, №46475133 від 30.11.2019.

Залізничні накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

Як зазначає позивач, вантаж за вказаними залізничними накладними було доставлено одержувачу із порушенням встановленого ст.41 Статуту залізниць України терміну доставки вантажу.

Вантажоодержувач здійснив передачу права на пред`явлення претензій і позовів за вищенаведеними перевізними документами вантажовідправнику Публічному акціонерному товариству «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», про що свідчать переуступні написи на залізничних накладних.

Вказані обставини стали підставою для звернення з даним позовом, розглядаючи який, суд виходить з такого.

Згідно з ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Згідно з ст.2 ст.73 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

З огляду на вимоги ч.ч.1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як встановлено ст.908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За змістом ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Укладення договору перевезення вантажу відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Згідно з ст.22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Згідно з п.1.1 Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. Накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (ЕЦП). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Статтею 41 Статуту залізниць України регламентовано, що залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до п.1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом №644 від 21.11.2000 Міністерства транспорту України, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктами 1.1, 2.1 вказаних Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Згідно з п.5.1 Правил оформлення перевізних документів, заповнення накладної на станції призначення здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил.

Відповідно до п.п.6.1, 6.6 Правил оформлення перевізних документів, за одним перевізним документом приймаються до перевезення вантажі маршрутом або групою вагонів із дотриманням таких умов: вантажі мають бути одного найменування; вантажі приймаються до перевезення від одного відправника з однієї станції відправлення і адресуються на одну станцію призначення одному одержувачу. Заповнення накладної на маршрут або групу вагонів здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил.

Згідно з додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів, у графі 29, яка визначає тип відправки: відправка вагонна, контейнерна, групова/маршрутна, контрейлерна, дрібна/збірна, у відповідному місці проставляється позначка «х» і заповнюється ця графа відправником.

У накладних №45583630 від 03.11.2019, №45583671 від 03.11.2019, №46102943 від 19.11.2019, №46103321 від 19.11.2019, №46125779 від 20.11.2019, №46279907 від 24.11.2019, №46258042 від 23.11.2019, №46260881 від 23.11.2019, №46311866 від 25.11.2019, №46475133 від 30.11.2019 відмічено тип відправки «вагонна», відповідно термін доставки вагонів за вказаними накладними має обчислюватись, виходячи з однієї доби за кожні повні та неповні 200 км.

Згідно з п.2.4 Правил оформлення перевізних документів терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу та у разі переадресування вантажів.

Відповідно до п.24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Станція відправлення відповідача здійснила перевірку відомостей у вказаних накладних (у тому числі графи 29 Відправка), підтвердила правильність їх заповнення відправником та проставила електронні цифрові підписи у графах 38 Підпис зазначених накладних, тобто, підтвердила приймання вантажу до перевезення.

Вказані обставини свідчать про те, що відповідач погодився з типом відправки, а відтак, термін доставки має бути обчислений виходячи саме з типу відправки, визначеному у спірних накладних.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на зміст спірних накладних, а саме: дати відправлення вагонів зі станції відправлення (графа 56) та дати прибуття вагонів на станцію призначення (графа 51), вантаж за відповідними перевізними документами доставлено одержувачу з порушенням строків, які визначені ст.41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Відповідно до п.2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.23 Закону України «Про залізничний транспорт», у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується факт прострочення відповідачем обов`язку з доставки вантажів, є підстави для застосування встановленої законодавством відповідальності до відповідача як перевізника.

Згідно з ст.116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідно до Інформаційного листа №01-06/420/2012 від 04.04.2012 Вищого господарського суду України «Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів» згідно з частинами другою і третьою статті 41 Статуту залізниць України терміни доставки вантажів та правила обчислення термінів їх доставки встановлені Правилами обчислення термінів доставки вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644. За приписами пунктів 2.1, 2.4 названих Правил обчислення відповідних термінів починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. Розміри штрафу за несвоєчасну доставку вантажів, які залізниця сплачує одержувачу вантажу, встановлені статтею 116 Статуту у відсотках від провізної плати залежно від кількості прострочених діб. Таким чином, встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

За приписами Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (п.8 Правил).

З огляду на норми чинного законодавства, дослідивши наявні у матеріалах справи залізничні накладні судом встановлено, що за залізничними накладними:

- за залізничною накладною №45583630 згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 03.11.2019, доставлений 10.11.2019, товар отриманий 10.11.2019 представником одержувача. Відстань від станції відправлення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці до станції призначення Маріуполь-Порт Донецької залізниці складає 328км. Норма доставки: 2 доби (п.2.1 Правил) + 1 доба (п.2.4 Правил) = 3 доби. Проте фактично доставка була здійснена протягом 6 діб, отже мало місце прострочення доставки на 3 доби, а тому позивачем обґрунтовано нараховано штраф у розмірі 20% провізної плати (2328,40грн);

- за залізничною накладною №45583671 згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 03.11.2019, доставлений 10.11.2019, товар отриманий 10.11.2019 представником одержувача. Відстань від станції відправлення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці до станції призначення Маріуполь-Порт Донецької залізниці складає 328км. Норма доставки: 2 доби (п.2.1 Правил) + 1 доба (п.2.4 Правил) = 3 доби. Проте фактично доставка була здійснена протягом 6 діб, отже мало місце прострочення доставки на 3 доби, а тому позивачем обґрунтовано нараховано штраф у розмірі 20% провізної плати (2237,00грн);

- за залізничною накладною №46102943 згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 19.11.2019, доставлений 26.11.2019, товар отриманий 26.11.2019 представником одержувача. Відстань від станції відправлення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці до станції призначення Маріуполь-Порт Донецької залізниці складає 328км. Норма доставки: 2 доби (п.2.1 Правил) + 1 доба (п.2.4 Правил) = 3 доби. Проте фактично доставка була здійснена протягом 6 діб, отже мало місце прострочення доставки на 3 доби, а тому позивачем обґрунтовано нараховано штраф у розмірі 20% провізної плати (2267,40грн);

- за залізничною накладною №46103321 згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 19.11.2019, доставлений 26.11.2019, товар отриманий 26.11.2019 представником одержувача. Відстань від станції відправлення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці до станції призначення Маріуполь-Порт Донецької залізниці складає 328км. Норма доставки: 2 доби (п.2.1 Правил) + 1 доба (п.2.4 Правил) = 3 доби. Проте фактично доставка була здійснена протягом 6 діб, отже мало місце прострочення доставки на 3 доби, а тому позивачем обґрунтовано нараховано штраф у розмірі 20% провізної плати (2237,00грн);

- за залізничною накладною №46125779 згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 20.11.2019, доставлений 26.11.2019, товар отриманий 26.11.2019 представником одержувача. Відстань від станції відправлення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці до станції призначення Маріуполь-Порт Донецької залізниці складає 328км. Норма доставки: 2 доби (п.2.1 Правил) + 1 доба (п.2.4 Правил) = 3 доби. Проте фактично доставка була здійснена протягом 5 діб, отже мало місце прострочення доставки на 2 доби, а тому позивачем обґрунтовано нараховано штраф у розмірі 10% провізної плати (1149,00грн);

- за залізничною накладною №46279907 згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 24.11.2019, доставлений 01.12.2019, товар отриманий 01.12.2019 представником одержувача. Відстань від станції відправлення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці до станції призначення Маріуполь-Порт Донецької залізниці складає 328км. Норма доставки: 2 доби (п.2.1 Правил) + 1 доба (п.2.4 Правил) = 3 доби. Проте фактично доставка була здійснена протягом 6 діб, отже мало місце прострочення доставки на 3 доби, а тому позивачем обґрунтовано нараховано штраф у розмірі 20% провізної плати (2267,40грн);

- за залізничною накладною №46258042 згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 23.11.2019, доставлений 01.12.2019, товар отриманий 01.12.2019 представником одержувача. Відстань від станції відправлення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці до станції призначення Маріуполь-Порт Донецької залізниці складає 328км. Норма доставки: 2 доби (п.2.1 Правил) + 1 доба (п.2.4 Правил) = 3 доби. Проте фактично доставка була здійснена протягом 7 діб, отже мало місце прострочення доставки на 4 доби, а тому позивачем обґрунтовано нараховано штраф у розмірі 30% провізної плати (3447,00грн);

- за залізничною накладною №46260881 згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 23.11.2019, доставлений 01.12.2019, товар отриманий 01.12.2019 представником одержувача. Відстань від станції відправлення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці до станції призначення Маріуполь-Порт Донецької залізниці складає 328км. Норма доставки: 2 доби (п.2.1 Правил) + 1 доба (п.2.4 Правил) = 3 доби. Проте фактично доставка була здійснена протягом 7 діб, отже мало місце прострочення доставки на 4 доби, а тому позивачем обґрунтовано нараховано штраф у розмірі 30% провізної плати (3355,50грн);

- за залізничною накладною №46311866 згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 25.11.2019, доставлений 03.12.2019, товар отриманий 03.12.2019 представником одержувача. Відстань від станції відправлення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці до станції призначення Маріуполь-Порт Донецької залізниці складає 328км. Норма доставки: 2 доби (п.2.1 Правил) + 1 доба (п.2.4 Правил) = 3 доби. Проте фактично доставка була здійснена протягом 7 діб, отже мало місце прострочення доставки на 4 доби, а тому позивачем обґрунтовано нараховано штраф у розмірі 30% провізної плати (3355,50грн);

- за залізничною накладною №46475133 згідно штемпеля станції відправлення вантаж відправлений 30.11.2019, доставлений 06.12.2019, товар отриманий 06.12.2019 представником одержувача. Відстань від станції відправлення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці до станції призначення Маріуполь-Порт Донецької залізниці складає 328км. Норма доставки: 2 доби (п.2.1 Правил) + 1 доба (п.2.4 Правил) = 3 доби. Проте фактично доставка була здійснена протягом 5 діб, отже мало місце прострочення доставки на 2 доби, а тому позивачем обґрунтовано нараховано штраф у розмірі 10% провізної плати (1103,20грн).

Здійснивши розрахунок штрафу за несвоєчасну доставку вантажів за накладними, суд встановив, що загальна сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажів складає 23747,40грн, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача штраф у сумі 23747,40грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру заявленої до стягнення суми штрафу до 10% від суми позову суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст.233 Господарського суду України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що зменшення розміру неустойки є правом суду, при реалізації якого повинні враховуватись певні обставини, які в своїй сукупності утворюють винятковість такого випадку. При цьому, саме на відповідача покладається обов`язок довести винятковість конкретного випадку та надати відповідні докази на підтвердження цього.

Аналіз чинного законодавства України свідчить про відсутність вичерпного переліку виняткових випадків, які є безумовними підставами для зменшення неустойки. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В обґрунтування своєї заяви відповідач посилається на ускладнення транспортного сполучення у межах регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» внаслідок проведення на території Донецької області антитерористичної операції, що також суттєво вплинуло на фінансове становище Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Проте, суд не може визнати винятковим випадком, який в силу наведених положень законодавства України може слугувати підставою для зменшення судом розміру штрафу, здійснення діяльності відповідача у зоні проведення антитерористичної операції, оскільки відповідачем у цій справі є Акціонерне товариство «Українська залізниця», місцезнаходженням якого є м. Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця" Акціонерного товариства «Українська залізниця». При цьому, суд зауважує, що у вирішенні питання щодо зменшення штрафу мають бути враховані майнові інтереси обох сторін.

Разом з тим, відсутність доказів понесення реальних збитків позивачем внаслідок порушення відповідачем вимог Статуту залізниць України не може бути підставою для зменшення штрафу, слід зазначити, що штраф стягується за сам факт допущення порушення, незалежно від того, чи завдано у зв`язку з цим збитки, чи ні.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору, сплаченого платіжним дорученням від 19.02.2020 №247579 у сумі 2102,00грн, покладаються на відповідача.

Доказів понесення позивачем інших витрат у зв`язку з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, матеріали справи не містять. Заяви про подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України позивачем не подано, отже, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу, відомості про які наявні в попередньому розрахунку судових витрат, з причини їх недоведеності матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м. Запоріжжя, Запорізька область, до Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця», м. Лиман, Донецька область, про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 23747,40грн, задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул.Тверська, 5, ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька область, м. Лиман, вул.Привокзальна, 22, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (69008, Запорізька область, м. Запоріжжя, Південне шосе, 72, ) штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 23747,40грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 20.05.2020 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21.05.2020.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України продовжується на строк дії такого карантину.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя К.І. Аксьонова