УХВАЛА

м. Київ

14.05.2020Справа № 910/10440/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020

за позовом Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Алтея Компані"

про скасування запису та відновлення реєстрації права власності

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Леськов В.А.

від третьої особи: Саєнко В.В.

ВСТАНОВИВ:

Вищий навчальний заклад "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс", в якому просить суд (у редакції заяви про зміну предмету позову):

- скасувати запис №23311264 від 10.11.2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: будівлю літ. "Н", блок "А", загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс сервіс люкс", внесений Державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" Дідичуком Ігорем Анатолійовичем.

- відновити реєстрацію (зареєструвати) права власності на нерухоме майно, а саме: будівлю літ. "Н", блок "А", загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1 за Вищим навчальним закладом "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" () на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер 21752426, виданого 16.05.2014 року, видавник: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Алтея Компані".

28.02.2020 від позивача через відділ діловодства суду надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 задоволено заяву про забезпечення позову.

11.03.2020 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

У зв`язку із скеруванням Господарським судом міста Києва матеріалів справи №910/10440/19 до апеляційної інстанції, ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2020 провадження у справі № 910/10440/19 зупинено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2020 відкладено вирішення питання щодо розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" про скасування заходів забезпечення позову до повернення матеріалів справи №910/10440/19 до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.03.2020 у справі №910/10440/19 відмовлено у відкритті касаційного провадженні за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс сервіс люкс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2020.

08.04.2020 матеріали справи 910/10440/19 повернулися до Господарського суду міста Києва.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 13.04.2020 поновив провадження у справі №910/10440/19.

Відповідно до ч.2 ст.145 Господарського процесуального кодексу України визначено, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Ураховуючи вище наведене, з огляду на дію постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 №211, суд ухвалою від 13.04.2020 призначив клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" про скасування заходів забезпечення позову до розгляду у судовому засіданні на 30.04.2020.

24.04.2020 через канцелярію суду від позивача надійшли заперечення на клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

29.04.2020 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи №910/10440/19.

30.04.2020 на електронну адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" надійшли пояснення до заяви про скасування заходів забезпечення позову.

У судовому засіданні 30.04.2020 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 14.05.2020. Позивачу направлено ухвалу про повідомлення про розгляд клопотання ТОВ "Офіс Сервіс Люкс" про скасування заходів забезпечення позову у судовому засіданні 14.05.2020.

14.05.2020 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду клопотання ТОВ "Офіс Сервіс Люкс" про скасування заходів забезпечення позову у справі №910/10440/19.

У судове засідання 14.05.2020 представник позивача не з`явився, однак від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування свого клопотання позивач зазначає, що адвокат Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна", Столярчук І.В. має намір прийняти участь у судовому засіданні та надати усні пояснення під час розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову у справі №910/10440/19. Однак, наразі адвокат позивача не може взяти участь у судовому засіданні, у зв`язку зі запровадженням на території України карантинних заходів з метою запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19.

Суд зазначає, що пунктами 1, 2, 4, 5 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність.

За змістом ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема розумні строки розгляду справи судом.

Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування.

Застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Необґрунтовані клопотання призводять до штучного затягування судового процесу, що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

У відповідності до ч.1 ст.42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Подання позивачем повторно заяви про відкладення розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Більш того, позивач не позбавлений права надати свої пояснення щодо клопотання скасування заходів забезпечення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачем було реалізовано своє процесуальне право щодо подання заперечень на ТОВ "Офіс Сервіс Люкс" про скасування заходів забезпечення позову у справі №910/10440/19. Жодних відомостей про те, які саме пояснення чи які докази Вищий навчальний заклад "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" має намір додатково подати до суду, позивачем суду не повідомлено.

Окрім того, судом враховано обмежені строки розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову та те, що у відповідності до п.4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України не передбачено продовження строків із розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову встановленого ст.145 ГПК України на строк дії карантину.

З огляду на обставини, якими позивач обґрунтовує клопотання про відкладення розгляду справи, суд не вбачає достатніх підстав для його задоволення.

З урахуванням наведеного, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Присутній у судовому засіданні 14.05.2020 представник ТОВ "Офіс Сервіс Люкс" надав пояснення щодо клопотання про скасування заходів забезпечення позову, просив суд його задовольнити та скасувати заходи, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020.

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав вказане клопотання про скасування заходів забезпечення позову, просив суд скасувати заходи, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020.

Розглянувши у судовому засіданні 14.05.2020 клопотання ТОВ "Офіс Сервіс Люкс" про скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову мотивоване тим, що заходи забезпечення позову вжиті передчасно, без достатніх підстав, з порушенням ст.ст. 136, 137, п.13 ч.1 ст. 20 та п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України, без встановлення зв`язку між вжитими заходами забезпечення та предметом позовних вимог, без з`ясування змісту та характеру (майнового/немайнового) предмету позовних вимог, а також забезпечено непідвідомчі господарським судам позовні вимоги.

Оцінивши обґрунтування наведені ТОВ "Офіс Сервіс Люкс" у своєму клопотанні, дослідивши фактичні обставини справи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, виходячи з наступного.

Так, норми Господарського процесуального кодексу України встановлюють право суду скасувати заходи забезпечення позову за наявності певних підстав.

За змістом ч.1 ст.145 Господарського процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З огляду на приписи ст. 145 Господарського процесуального кодексу України, скасування заходів забезпечення позову може мати місце, зокрема коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Суд зазначає, що частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах.

Суд відзначає, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, а тому господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що метою вжиття ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 заходів забезпечення позову було саме забезпечення позивачу ефективного судового захисту та реального відновлення прав та законних інтересів у випадку задоволення позову.

Вжиття заходів забезпечення позову ґрунтуються на зазначених підставах, які і на даний час існують, щодо можливості виникнення обставин, які призведуть до неефективного судового захисту та не відновлення прав та законних інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом, у випадку задоволення позову.

Ураховуючи, що за час вирішення даного спору існує ймовірність порушення прав позивача, потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин не відпала, а також враховуючи, що відповідачем не наведено обґрунтованих пояснень про зміну обставин, які спричинили вжиття заходів забезпечення позову, суд не вбачає обґрунтованих підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд надав оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Судом досліджено та встановлено взаємний зв`язок між обраним позивачем заходом забезпечення позову та предметом позову у цій справі, яким є скасування запису про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: будівлю літ. "Н", блок "А", загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс сервіс люкс", а також відновлення реєстрації права власності на вказане нерухоме майно за Вищим навчальним закладом "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна".

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Обставини, якими ТОВ "Офіс Сервіс Люкс" обґрунтовано клопотання про скасування заходів забезпечення позову не вказують на зміну обставин, які спричинили вжиття заходів забезпечення позову.

Достатніх обставин для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 02.03.2020 заявником не наведено, належних доказів в підтвердження наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову суду не надано.

Надаючи оцінку доводам заявника про те, що при вжитті заходів забезпечення позову суд зробив взаємовиключні суперечливі висновки щодо предмету та характеру позовних вимог; забезпечив непідвідомчі господарському суду позовні вимоги; не встановив зв`язку між вжитими заходами забезпечення та предметом позовних вимог; не з`ясував змісту позовних вимог - яким чином вжиті заходи забезпечення гарантуватимуть виконання рішення суду; не дав належної оцінки наявним у справі доказам обґрунтованості заяви про забезпечення позовних вимог, відсутності ознак порушення прав позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина 1 статті 129 Конституції України).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення Суду у справах Христов проти України, no. 24465/04, від 19.02.2009, Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008).

Суд зауважує, що викладені відповідачем у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову обставини та наявні у матеріалах справи докази мають бути предметом дослідження під час розгляду справи по суті позовних вимог, як такі, що мають значення для прийняття судом законного, справедливого, обґрунтованого рішення.

Водночас, суд зазначає, що за змістом норм Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Твердження заявника про те, що судом забезпечено непідвідомчі господарським судам позовні вимоги, суд також відхиляє, оскільки відповідне питання є предметом розгляду заявленого ТОВ "Офіс Сервіс Люкс" клопотання про закриття провадження у справі.

Окрім того, забезпечення права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України, є одним із основних засад (принципів) господарського судочинства.

З урахуванням наведеного посилання заявника на безпідставність та необгунтованість вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 по справі №910/10440/19 заходів забезпечення позову може бути предметом розгляду та оцінки під час апеляційного оскарження судового рішення, проте, жодним чином не під час вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову у порядку ст.145 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вище наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 у справі №910/10440/19.

Підсумовуючи наведене вище, суд відмовляє в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 у справі №910/10440/19.

Суд зазначає, що згідно із ч.4, 5, 6 ст.145 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала господарського суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Керуючись ст. 145, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 у справі №910/10440/19.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складено та підписано: 18.05.2020.

Суддя С. О. Турчин