УХВАЛА

21 травня 2020 року

м. Київ

справа № 922/3693/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Кушнір І.В., Случ О.В.

за касаційною скаргою Товариства з обмеженої відповідальністю "Парковий-4"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2020

та рішення Господарського суду Харківської області від 02.05.2019

у справі № 922/3693/18

за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради

до Товариства з обмеженої відповідальністю "Парковий-4"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Харківська міська рада

про визнання договору укладеним,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року до Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженої відповідальністю "Парковий-4" (третя особа - Харківська міська рада) про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури в редакції, викладеній у прохальній частині позову.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.05.2019 (суддя Аюпова Р.М.) позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Визнано укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Парковий-4" в редакції, викладеній у резолютивній частині рішення.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 (колегія суддів у складі: Стойка О.В. - головуючий, Гребенюк Н.В., Попков Д.О.) рішення місцевого господарського суду змінено. Внесено зміни до змісту п. 2.1.1. договору про пайову участь в розвитку інфраструктури міста Харкова та п. 7 Додатку до цього договору, змінивши розмір величини пайової участі розвитку інфраструктури м.Харкова з "905 273, 97 грн." на "822 976, 34 грн.". Пункт 6 Додатку до договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова виключено. В іншій частині рішення Господарського господарського суду Харківської області від 02.05.2019 у справі № 922/3693/18 залишено без змін.

Судами обох інстанцій встановлено, що 09.11.2011 Харківською міською радою прийнято рішення № 804, яким затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова (із змінами згідно з рішенням від 02.05.2013 № 319) (далі - Порядок), який містить механізм залучення до пайової участі, порядок укладання договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску. Відповідно до пункту 1.3. Порядку замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки в місті Харкові, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, крім випадків, передбачених чинним законодавством України та цим Порядком. Залучення замовників до пайової участі здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради (пункт 1.4. Порядку). Відповідно до пункту 1.6. Порядку під будівництвом слід розуміти нове будівництво, реконструкцію, реабілітацію, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва, а під об`єктами будівництва будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення та їх комплекси. Замовник будівництва є фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку (ділянки) та яка має намір здійснити будівництво або змінити об`єкт будівництва, у тому числі під час проведення будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів та фундаментів у плані об`єкта будівництва.

Рішенням Харківської міської ради № 319 від 22.05.2013 внесено зміни до вищевказаного рішення та викладено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова у новій редакції. Вказаний Порядок є чинним та у встановленому порядку не скасований, а тому підлягає обов`язковому виконанню на території міста Харкова.

Пунктом 1.3. Порядку визначено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у м. Харкові, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста.

Залучення замовників здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради (пункт 1.4. Порядку).

Відповідно до даних зазначених в декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 09.06.2017 № ХК 16, Товариство з обмеженою відповідальністю "Парковий-4" є замовником реконструкції нежитлових приміщень № 3-1-:-3-12 під житлові квартири по просп. Московському, 118 у м. Харкові .

На виконання положень розділу 5 Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, листом-повідомленням від 08.09.2017 № 1349/0/124-17 позивачем було проінформовано відповідача про необхідність звернення до виконавчих органів міської ради для укладення договору про пайову участі у розвитку інфраструктури м. Харкова. Також, 17.11.2017 №1722/0124-17 відповідачу була направлена пропозиція щодо розгляду та підписання двох оригіналів договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова .

Відповіді на зазначені листи, підписаного договору або протоколу розбіжностей до нього від відповідача, а ні до Департаменту економіки та комунального майна, а ні до Харківської міської ради не надходило, що і стало підставою для звернення до суду з позовом у даній справі.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд виходив з того, що в силу положень ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" відповідач, як замовник об`єкта будівництва, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування до прийняття об`єкта містобудування в експлуатацію, однак, від виконання цього обов`язку безпідставно ухиляється. Зазначене обумовлює право органу місцевого самоврядування вимагати від замовника будівництва виконання обов`язку щодо пайової участі шляхом укладення договору про пайову участь. Крім цього, враховуючи збільшення розміру пайової участі на 10%, у зв`язку з неукладанням відповідачем договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова до введення об`єкта в експлуатацію, суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок розміру пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова в сумі 905 273, 97 грн. відповідає вимогам законодавства. Також суд зазначив, що Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради є належним позивачем у даній справі та уповноваженим органом, з яким необхідно у м. Харкові укладати договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Змінюючи рішення місцевого господарського суду суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки збільшення величини пайової участі за договором перебільшує встановлений граничний розмір, що складає 822 976, 34 грн., відсутні підстави до покладення на відповідача обов`язку сплатити відповідне перебільшення. В свою чергу апеляційний господарський суд зазначив, що перевіривши перелік робіт, які виконував відповідач на об`єкті будівництва (реконструкція нежитлових приміщень під житлові квартири), місцевий господарський суд на підставі належних та достовірних доказів обґрунтовано відніс їх до реконструкції, що є одним із видів будівництва, та дійшов правильного висновку про наявність передбачених ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" підстав виникнення у відповідача обов`язку укласти договір про пайову участь та сплату відповідних коштів. Також апеляційним судом відхилено доводи відповідача про те, що Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затверджений рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 № 804, є нікчемним (з огляду на відсутність у виконавчого органу відповідних повноважень), оскільки встановлення порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування, до яких, у тому числі, відносяться виконавчі органи міських рад. Доводи в частині необґрунтованості розміру ціни договору через відсутність доказів загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, або визначення її у встановленому порядку на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності судом відхилені, оскільки: по-перше, відповідачем протягом розгляду справи у суді першої інстанції не надано відповідного кошторису, не дивлячись на неодноразові вимоги позивача; по-друге, за умови відсутності затвердження інших нормативів, позивачем розраховано вартість на підставі затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України показників опосередкованої вартості будівництва об`єктів соціального призначення, а відповідачем правомірність такого нарахування не спростовано.

Не погоджуючись з рішенням місцевого та постановою апеляційного господарських судів, відповідач звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своїх доводів Товариство з обмеженої відповідальністю "Парковий-4" зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 922/3628/18, від 31.10.2018 у справі № 922/4250/17, від 31.10.2018 у справі № 922/4248/17, від 25.10.2018 у справі № 922/4249/17. Крім того скаржник з посиланням на п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України зазначає про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 922/3627/18, який застосовано судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Разом з тим колегією суддів встановлено, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 30.04.2020 передав справу № 922/3049/18 на розгляд Об`єднаної палати на підставі ч. 2 ст. 302 ГПК України, оскільки вважав за необхідне відступити від правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 29.10.2019 у справі № 922/3628/18.

Так у постанові Верховного Суду від 29.10.2019 у справі № 922/3628/18 суд касаційної інстанції дійшов висновку, що оскільки відповідачем проведено реконструкцію нежитлових приміщень 6-го поверху будівлі по просп. Московському, 118 у м. Харкові під житлові квартири, тобто реконструкцію вбудованих приміщень без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту будівлі, відповідач не підпадає під категорію забудовників, які зобов`язані сплачувати внески на розвиток соціальної інфраструктури відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" в частині обов`язку взяти пайову участь як шляхом сплати коштів пайової участі так і шляхом укладення договору.

В свою чергу у справі № 922/3049/18 колегія суддів вважає, що в даному випадку відповідач як замовник об`єкта будівництва зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова і укласти договір про пайову участь враховуючи, що у зв`язку з реконструкцією нежитлових приміщень № 2-14-:-2-24 по просп. Московському, 118 у м. Харкові під житлові квартири змінюється функціональне призначення приміщення.

Ухвалою Об`єднаної палати касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.05.2020 справу № 922/3049/18 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 26.06.2020.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, оскільки у справі № 922/3049/18 розглядається спір у подібних правовідносинах зі спором, що виник у справі № 922/3693/18, а скаржник у касаційній скарзі вказує, що суди обох інстанцій застосували норму права без урахування висновків щодо її застосування викладених, зокрема, у постанові Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №922/3628/18, від яких бажає відступити колегія суддів у справі № 922/3049/18, з метою дотримання єдності судової практики, Суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 922/3693/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3049/18.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234, 235 ГПК України, Суд,-

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі № 922/3693/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3049/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Кушнір І.В.

Случ О.В.