ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

21 травня 2020 року Справа № 903/59/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

прокурора відділу Прокуратури Волинської області Присяжнюк І.Б.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Першого заступника керівника Володими-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Волинської обласної державної адміністрації

до відповідачів: 1) Головного управління Держгеокадастру у Волинській області

2) Горохівської районної державної адміністрації

3) Мар`янівської селищної ради

4) Дочірнього виробничо-комерційного підприємства Горохів-Агротехцентр МТС

про визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів

встановив: позивач Перший заступник керівника Володими- Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Волинської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до відповідачів Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Горохівської районної державної адміністрації, Мар`янівської селищної ради, Дочірнього виробничо- комерційного підприємства Горохів-Агротехцентр МТС в якому просить:

- Визнати незаконними та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора, щодо реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0226, шляхом скасування запису у поземельній книзі щодо реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0226.

- Визнати незаконними та скасувати рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації Горохівської районної державної адміністрації про державну реєстрацію прав та їх обтяжень комунальної власності на земельну ділянку рішення №26857291 від 25.06.2018 (кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0226, загальною площею 82,05 га).

- Визнати незаконними та скасувати рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації Горохівської районної державної адміністрації про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо іншого речового права, а саме права постійного користування земельною ділянкою №26857336 від 25.06.2018 (кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0226, загальною площею 82,05 га).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, прокурор зазначає, що земельна ділянка, яка надана в постійне користування ДВКП Горохів-Агротехцентр МТС, є державною власністю.

В той же час, згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також даних Поземельної книги на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0226 власником земельної ділянки зазначено Цегівську сільську раду та зареєстровано форму власності як комунальну.

Однак, Волинською обласною державною адміністрацією, з моменту встановлення порушень вимог законодавства державним кадастровим реєстратором та державним реєстратором відділу реєстрації Горохівської районної державної адміністрації, не вжито жодних заходів щодо звернення до суду з позовом про реєстрацію земельної ділянки за державою, що є підставою представництва прокуратурою в суді інтересів держави з метою їх захисту.

Прокурор захищає інтереси держави в особі Волинської обласної державної адміністрації, у зв`язку з неналежним їх захистом з боку органу виконавчої влади.

Звернення прокурора до суду з даним позовом спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про право власності на земельну ділянку площею 82,05 га.

Ухвалою суду від 31.01.2020 постановлено відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

21.02.2020р. відповідач 1- Головне управління Держгеокадастру у Волинській області надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (вх. №014-57/1301/20), в якому не погоджується з доводами, викладеними у позовній заяві та просить суд відмовити в задоволенні позову. Також просить залишити позов без розгляду.

Водночас, відповідач 1- Головне управління Держгеокадастру у Волинській області 21.02.2020р. через відділ документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №01-84/18/20), в якому просить суд зупинти провадження у справі № 903/59/20 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі), яка прийнята до розгляду згідно з ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2019 року, справа №912/2385/18, провадження №12-194гс19, і призначена до розгляду на 24 березня 2020 року.

Відповідач-1 вважає, що у даній справі не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання своїх функцій Волинської обласної державної адміністрації, який відповідно до ст. 28 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» може самостійно звертатися до суду. Сама по собі обставина не звернення позивача з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави. При зверненні з даним позовом в інтересах держави в особі Волинської обласної державної адміністрації в обґрунтування необхідності захисту інтересів держави прокурор вказує на бездіяльність Волинської обласної державної адміністрації, яка полягала у невжитті останнім заходів із урегулювання спірних правовідносин в судовому порядку, що, на думку прокурора, свідчить про неналежний захист Волинської обласної державної адміністрації інтересів держави. Водночас, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Більше того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

При цьому, відповідач-1 послався на правову позицію, викладену у висновках Верховного Суду, зокрема в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07,12.2018 у справі № 924/1256/17, а також у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 926/03/18, від 23.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23-04.2018 у справі № 06/1000/17, від 24.10.2018 у справі № 304/1196/16-ц, від 20.09.2018 у справі № 924/ 1237/17, від 06.02.2019 у справі №927/246/18, від 26.02.2019 у справі №920/284/18, від 19.03.2019 у справі №910/2491/18 та від 06.02.2019 у справі №927/246/18.

26.02.2020 на адресу суду від Володимир-Волинської місцевої прокуратури надійшло заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№01-57/1427/20), в якому прокурор не погодився з даним клопотанням та вказує, що прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту інтересів держави або здійснює його неналежно. «Не здійснення захисту» фактично виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень, який усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. «Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. «Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Горохівський відділ Володимир-Волинської місцевої прокуратури повідомив позивача про намір звернутися до Господарського суду Волинської області в його інтересах із зазначеним позовом листом від 19.06.2019. Листом від 24.06.2019 Волинська обласна державна адміністрація погодилась із поданням позову прокурором в її інтересах. Окрім цього, невжиття заходів представницького характеру зі сторони Волинської обласної державної адміністрації упродовж 6 місяців надає право прокурору на пред`явлення даного позову до суду.

Обгрунтовуючи підстави для представництва в суді прокурор послався на позицію Верховного Суду, викладену в ухвалі у справі № 822/1169/17 від 19.07.2018 та у Довідці за результатами узагальнення судової практики застосування суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду законодавства, що визначає особливості правового статусу прокурора в господарському процесі, з 01.01.2018 по 06.11.2018.

25.02.2020р. відповідач 2- Горохівська районна державна адміністрація надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (вх. №01-57/1366/20), в якому також заперечує проти позову та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 16.03.2020 продовжено строк підготовчого провадження до 30.04.2020р. та відкладено підготовче засідання на 14 квітня 2020р. у зв`язку із запровадженням в Україні карантину.

Ухвалою суду від 14.04.2020 відкладено підготовче судове засідання на 28.04.2020; встановлено сторонам строк до 28.04.2020р. для подання суду заяв, клопотань, пояснень та доказів, пов`язаних з розглядом справи, які з поважних причин не були подані ними до суду в обґрунтування їх доводів та заперечень.

Ухвалою суду від 28.04.2020р. продовжено строк судового розгляду справи у підготовчому провадженні на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Відкладено підготовче засідання на 14.05.2020.

Ухвалою суду від 14.05.2020 відкладено підготовче засідання на 21.05.2020.

Розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали справи та заслухавши думку прокурора, суд дійшов висновку, що провадження у даній справі необхідно зупинити, з огляду на таке.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №912/2385/18 прийнято до розгляду питання щодо неоднакового застосування положень частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, статті 23 Закону України Про прокуратуру.

Передаючи справу №912/2385/18 на розгляд Великої Палати Верхового Суду, колегія суддів Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду прийшла до висновку, що у даній справі існує виключна правова проблема, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором. Так, на думку колегії суддів, закріплені законодавством умови та випадки, коли прокурор має право здійснювати представництво в суді законних Інтересів держави ("якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень"), не можна назвати виключним випадком, чітко сформульованим і, передбачуваним у своєму застосуванні, про що свідчить й неоднозначна та різна судова правозастосовча практика.

При цьому, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду наголосила на необхідності вирішення питання, чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: 1) додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема, доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення; 2) обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду?

Згідно з п.1 ч.2 ст.45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Велика Палата Верховного Суду приймаючи до розгляду справу N 912/2385/18 погодилась з висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про наявність виключної правової проблеми, необхідність забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором. Відсутність єдиної правозастосовчої практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заперечив щодо зупинення провадження у справі.

Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно п.7 ч.1 ст.228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У зв`язку з тим, що справи №903/59/20 та № 912/2385/18 пов`язані між собою, оскільки в них представництво інтересів держави здійснює прокурор, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі №903/59/20 до закінчення перегляду у касаційному порядку судового рішення у справі №912/2385/18 та вирішення питання про усунення неоднозначного застосування норм права.

Згідно з приписами п.11 ч.1 ст.229 ГПК України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234, 236 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Зупинити провадження у справі №903/59/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №912/2385/18.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення відповідно до ст.235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Північно- західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.05.2020р.

Суддя О. Г. Слободян