ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/401/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №2 (61002, м. Харків, вул. Сумська, 76) в інтересах держави, в особі Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Айріс М" (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 50-А)
про стягнення 351136,08 грн.
за участю представників:

прокурор - Клейн Л.В., службове посвідчення №051089 від 02.10.2018;

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави, в особі Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Айріс М" (відповідач) про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 351136,08 грн. Позов обґрунтовано тим, що відповідач у період з 01.10.2017 по 31.12.2019 не сплачував за користування земельною ділянкою по вул. Алчевських, 50-А у м. Харкові з кадастровим номером :02:018:0044 плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складається з суми сплаченого судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 5267,04 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.03.2020 об 11:20.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 04.03.2020 відкладено підготовче засідання до 31.03.2020 об 11:45.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.05.2020 о 12:00.

Прокурор у судове засідання 18.05.2020 з`явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 351136,08 грн. В обґрунтування позову прокурором вказано на те, що відповідач у період з 01.10.2017 по 31.12.2019 не сплачував за користування земельною ділянкою по вул. Алчевських, 50-А у м. Харкові з кадастровим номером :02:018:0044 плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

Позивач у судове засідання 18.05.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином (т.с. І а.с. 55).

Відповідач у судове засідання 18.05.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, у строк, встановлений судом не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, суд зазначає, що про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином (т.с. І а.с. 58).

Відповідно до ст. 2 ГПК України, одним із основних завдань господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 18.05.2020 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні прокурора, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Щодо підстав звернення прокурора з даним позовом.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на прокуратуру Україна покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia), заява № 42454/02, пункт 35).

Згідно статей 10, 265 ПК України плата за землю є місцевим податком. Відповідно до п. 19 ч. 1 статті 64 Бюджетного кодексу України вона зараховується до бюджетів місцевого самоврядування.

Місцеві бюджети мають бути достатніми для забезпечення виконання органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень на забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб. Повноваження на здійснення витрат місцевого бюджету мають відповідати обсягу надходжень місцевого бюджету.

Матеріали справи свідчать, що позивач - Харківська міська рада не зверталась до суду з позовом до ТОВ "Айріс М" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.10.2017 по 31.12.2019 у сумі 351136,08 грн., що підтверджується листом Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 32-3205вих.19 від 10.12.2019 (т. I, а.с. 26).

Недоотримання коштів у розмірі суми орендної плати суттєво ослаблює дохідну частину місцевого бюджету та може призвести до неможливості покриття щомісячних (постійних) видатків місцевого бюджету і, як наслідок, до необхідності державного забезпечення у виді відповідних асигнувань.

Місцева рада не вчинила дій на захист інтересів територіальної громади, що стало підставою для звернення прокуратури з позовом у даній справі з метою захисту таких інтересів.

Зважаючи на вищевикладене та з урахуванням правової позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, судом встановлена наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у даній справі.

Обставини справи.

На підставі Договору купівлі-продажу від 29.07.2016 № 586 за відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Айріс М" зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. "Б-1", загальною площею 536,5 кв.м., по вул.Алчевських, 50-А у м . Харкові , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (т.с. І а.с. 30-32).

Крім того, за цією адресою розташована сформована земельна ділянка з кадастровим номером :02:018:0044, площею 0,0352 га, комунальної форми власності, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.12.2019. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, речові права на вказану земельну ділянку (право користування або право власності) за ТОВ «Айріс М» не зареєстровані.

Відповідно до інформації Відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, за ТОВ «Айріс М» не обліковуються документи, що посвідчують право власності або право користування за вказаною адресою.

З наявної у матеріалах справи відповіді Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 08.01.2020 убачається, що рішення Харківської міської ради з містобудівних питань ТОВ «Айріс М» не готувалися. Інформація про укладені договори оренди землі на користування земельною ділянкою по вул. Алчевських, 50-А у м. Харкові з кадастровим номером :02:018:0044 з ТОВ «Айріс М» відсутня, договір оренди землі на вказану земельну ділянку на оформленні у Департаменті земельних відносин міськради не перебуває. Проекти рішень Харківської міської ради про надання ТОВ «Айріс-М» земельної ділянки по вул. Алчевських, 50-А у м. Харкові для обслуговування будівель та споруд Департаментом земельних відносин не готувались. Проекти рішень Харківської міської ради про продаж вказаної земельної ділянки ТОВ «Айріс-М» та будь-яким іншим юридичним або фізичним особам не готувались, на розгляд сесій Харківської міської ради не виносились

Із матеріалів справи слідує, що на запит прокуратури Департаментом територіального контролю Харківської міської ради проведено розрахунок суми безпідставно збережених ТОВ «Айріс М» коштів за використання земельної ділянки по вул. Алчевських, 50-А у м. Харкові з кадастровим номером :02:018:0044 за період з 01.10.2017 по 31.12.2019.

Також, із обставин справи вбачається, що в провадженні Господарського суду Харківської області знаходилась справа №922/3136/17 за позовом Харківської міської ради до ТОВ «Айріс М» про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки по вул. Алчевських, 50-А у м. Харкові з порушенням вимог земельного законодавства за період 01.08.2016 по 30.09.2017.

Так, рішенням Господарського суду Харківської області від 18.10.2017, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.01.2018, позовні вимоги міської ради до ТОВ «Айріс М» про стягнення безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 188450,51 грн. за період 01.08.2016 по 30.09.2017 задоволені у повному обсязі.

Прокурор звернувся з даним позовом до суду, в якому наголошує про те, що порушення земельного законодавства з боку відповідача у вигляді бездоговірного користування земельною ділянкою продовжуються, внаслідок чого територіальна громада м. Харкова недоотримує значні кошти, які б вона могла отримати від надання вказаної земельної ділянки в оренду.

З урахуванням наведеного, прокурором вказано, що враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав на земельну ділянку, земельна ділянка площею 0,0352 га з кадастровим номером :02:018:0044 по вул. Алчевських, 50-А у м. Харкові у період з 01.10.2017 по 31.12.2019 перебувала у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради.

Сам розрахунок розміру безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Алчевських, 50-А у м. Харкові (кадастровий номер :02:018:0044) від 05.12.2019 № 1640/0/45-19, виданий Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області (т.с. І а.с. 23).

Враховуючи вищенаведене, за твердженнями прокурора, відповідач у період з 01.10.2017 по 31.12.2019 не сплачував за користування земельною ділянкою по вул. Алчевських, 50-А у м. Харкові плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

Такі обставини, на думку прокурора, свідчать про порушення прав та охоронюваних законом інтересів територіальної громади м. Харкова і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 50-А розташована нежитлова будівля літ. «Б-1» загальною площею 536,5 кв.м., яка перебуває з 29.07.2016 у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Айріс М» () на підставі договору купівлі-продажу №586 від 29.07.2016.

Крім того, за цією адресою розташована сформована земельна ділянка з кадастровим номером :02:018:0044, площею 0,0352 га, комунальної форми власності, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.12.2019. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, речові права на вказану земельну ділянку (право користування або право власності) за ТОВ «Айріс М» не зареєстровані.

Окрім того, згідно з інформацією Відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, за ТОВ «Айріс М» не обліковуються документи, що посвідчують право власності або право користування за вказаною адресою.

Відповідно до відповіді Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 08.01.2020 вбачається, що рішення Харківської міської ради з містобудівних питань ТОВ «Айріс М» не готувалися. Інформація про укладені договори оренди землі на користування земельною ділянкою по вул. Алчевських, 50-А у м. Харкові з кадастровим номером :02:018:0044 з ТОВ «Айріс М» відсутня, договір оренди землі на вказану земельну ділянку на оформленні у Департаменті земельних відносин міськради не перебуває. Проекти рішень Харківської міської ради про надання ТОВ «Айріс-М» земельної ділянки по вул. Алчевських, 50-А у м. Харкові для обслуговування будівель та споруд Департаментом земельних відносин не готувались. Проекти рішень Харківської міської ради про продаж вказаної земельної ділянки ТОВ «Айріс-М» та будь-яким іншим юридичним або фізичним особам не готувались, на розгляд сесій Харківської міської ради не виносились

Відповідно до положень ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

У відповідності до статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

В силу статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України у вказаній редакції).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Судом встановлено, що відповідач правомірно володіє та використовує нежитлову будівлю літ. "Б-1", що розташовані на земельній ділянці площею 0,0352 га по вул. Алчевських , 50-А у м . Харкові .

Відповідач у період з 01.10.2017 по 31.12.2019 не був власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом указаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

В силу статті 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені.

Судом встановлено, що відповідач є власником нерухомого майна, нежитлової будівлі літ. "Б-1", що розташована на земельній ділянці площею 0,0352 га по вул. Алчевських, 50-А у м . Харкові (яка сформована як об`єкт цивільних прав), оскільки останнє належить йому на праві приватної власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Матеріали справи не містять доказів належного оформлення власником будівель права користування земельною ділянкою за спірний період, зокрема, укладення відповідного договору оренди з Харківською міською радою та державної реєстрації такого права, а також те, що земельна ділянка, на якій розташована нежитлова будівля літ. "Б-1", що розташована на земельній ділянці площею 0,0352 га по Алчевських, 50-А у м. Харкові сформована як об`єкт цивільних прав з іншою площею ніж та, яку зазначає позивач.

Зі змісту глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України та з урахуванням положень статті 1212 Цивільного кодексу України до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах №922/207/15 і № 922/5468/14.

За змістом статей 74, 77, 86 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з заявлених позивачем вимог про сплату коштів за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, при вирішенні спору необхідно враховувати таке.

Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди (ч. 1 ст. 21 названого Закону).

Визначення земельної ділянки наведено в частині 1 статті 79 Земельного кодексу України, відповідно до положень якої земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Як встановлено приписами ч.1, 3, 4, 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Зазначені обставини, з урахуванням вимог статті 77 ГПК України, повинні бути підтверджені певними засобами доказування відповідно до земельного законодавства і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

При вирішенні даного спору, слід перевірити, з урахуванням наданих позивачем доказів, чи є земельна ділянка, за користування якою позивач просить стягнути збережені кошти (в розмірі орендної плати), сформованим об`єктом цивільних прав.

Відповідно до п.1, 2 ст. 1 Закон України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера;

Стаття 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлює, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Судом встановлено, що земельна ділянка по вул. Алчевських, 50-А у м. Харкові із кадастровим номером: :02:018:0044 площею 0,0352 га сформована як об`єкт цивільних прав.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що земельна ділянка по вул. Алчевських, 50-А у м. Харкові із кадастровим номером: :02:018:0044 площею 0,0352 га є сформованою, як об`єкт цивільних прав.

Водночас, судом враховано, що основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі №920/739/17).

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Матеріали містять Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за №1640/0/45-19 від 05.12.2019 виданий Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області (т.с. І а.с. 23), згідно якого встановлено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером: :02:018:0044 площею 0,0352 по вул. Алчевських, 50-А у м . Харкові становить 6407842,00 грн.

Отже судом встановлено, наявність наданих позивачем у справі доказів про вищевказану земельну ділянку, що використовується відповідачем, яким підтверджується сформування даної земельної ділянки, як об`єкту цивільних прав, та наявність у матеріалах справи Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У свою чергу, ст. 12 Земельного кодексу України визначає, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст, належать, зокрема, повноваження щодо розпорядження землями територіальних громад, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства (п.п. а, є ст. 12).

Перевіривши розрахунки Харківської міської ради, які здійснені на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1640/0/45-19 від 05.12.2019, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, суд дійшов висновку, що вони є вірними та здійснені на підставі Земельного кодексу України; Податкового кодексу України; Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13; Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08; Рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13 «Про затвердження «Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013».

Таким чином, враховуючи правомірне володіння та використання відповідачем нежитлової будівлі літ. "Б-1", розташованої на земельній ділянці площею 0,0352 га по вул. Алчевських, 50-А у м. Харкові оскільки останнє належать йому на праві власності, сформування вказаної земельної ділянки, як об`єкту цивільних прав, заявлення до стягнення з відповідача суму безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.10.2017 по 31.12.2019, тобто за період коли вказана земельна ділянка була сформована, наявність у матеріалах справи Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за вих. № 1640/0/45-19 від 05.12.2019, виданий Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, проте відповідне право щодо вказаної земельної ділянки за відповідачем не зареєстровано, а також враховуючи те, що відповідачем повідомлені у позові обставини не спростовані, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Айріс М" безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 85437,88 грн. за період з 01.10.2017 по 31.12.2019 законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням вимог статті 129 ГПК України, з огляду на висновки суду про задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються у даному разі на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Айріс М" (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 50-А, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7, ) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за період з 01.10.2017 по 31.12.2019 у сумі 351136,08 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Айріс М" (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 50-А, ) на користь прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, , реєстраційний рахунок UA0007171, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету - 2800) - 5267,04 грн. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "20" травня 2020 р.

Суддя Г.І. Сальнікова