ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2020 р. Справа № 910/16656/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Пашкіної С.А.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд"

на рішення Господарського суду м. Києва від 29.01.2020 р.

у справі № 910/16656/19 (суддя - Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна гільдія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд"

про стягнення заборгованості у розмірі 168921,88 грн

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна гільдія" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд" про стягнення заборгованості за договором поставки № 04/03 від 10.03.2018 р. у загальному розмірі 168921,88 грн, з яких: 165703,77 грн - основний борг, 898,26 грн - 3% річних та 2319,85 грн - інфляційні втрати.

Також Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна гільдія" просило стягнути з відповідача 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення умов укладеного правочину відповідачем не було у повному обсязі поставлено обумовлений договором та оплачений позивачем товар, у зв`язку з чим останній вказує на наявність підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд" суми попередньої оплати і нарахованих 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.12.2019 р. відкрито провадження у справі № 910/16656/19 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Також зазначеною ухвалою встановлено строк на подання відзиву на позов впродовж 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.01.2020 р. у справі № 910/16656/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна гільдія" задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 165703,77 грн основного боргу, 817,17 грн 3% річних та 1159,93 грн інфляційних втрат, в іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено. Також зазначеним рішення стягнуто з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам 2977,96 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права, а також неправильно застосовано норми матеріального права.

У поданій апеляційній скарзі відповідач зазначає, що його не було належним чином повідомлено про розгляд даної справи у суді першої інстанції, оскільки повернення повістки про виклик до суду із вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування учасника справи у контексті приписів процесуального закону. Також скаржник посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 р. у справі № 752/11896/17-ц та постанову Верховного Суду від 17.12.2019 р. у справі № 296/3851/16-ц, які, на його думку, підлягають застосуванню до даної справи.

Окрім цього, скаржник також вказує на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було досліджено заявки або ж звернення (листи), якими погоджувалась дата поставки попередньо оплаченого товару, а відтак не встановлювалась дата поставки товару. Отже висновок суду про порушення продавцем строку поставки, наслідком чого є повернення суми попередньої оплати, є помилковим, оскільки позивачем не доведено порушення відповідачем строків оплати.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд" у справі № 910/16656/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 р. відповідачу поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду, зупинено його дію, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/16656/19, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України, а також встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна гільдія" строк для подання відзиву на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Проте, у встановлений судом строк відзив на апеляційну скаргу позивачем не подано.

Разом з цим, суд зазначає, що копію ухвали від 16.03.2020 р. про відкриття апеляційного провадження Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна гільдія" засобами поштового зв`язку не отримано. При цьому, зазначену копію ухвали було надіслано позивачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу його місцезнаходження, а саме: 03170, м. Київ, вул. Перемоги, буд. 9, офіс 2.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 11 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом виконані зазначені вище приписи процесуального закону, а отже належним чином повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна гільдія" про порядок та строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відтак, враховуючи приписи ч. 1 ст. 273 ГПК України щодо розгляду апеляційної скарги у шестидесятиденний строк з дня відкриття провадження, дана постанова приймається за наявними у матеріалах справи документами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи убачається, що 10.03.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна гільдія" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд" (постачальник) укладено договір поставки № 04/03, відповідно п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець оплатити та прийняти на умовах, обумовлених в цьому договорі, товар в асортименті за групами товарів, зазначених у протоколі узгодження договірних цін до цього договору.

Ціни на товари визначаються виходячи з ринкової ціни на момент підписання цього договору, є фіксованими і підлягають зміні в порядку, визначеному цим договором (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 3.3 договору поставки сторони домовились, що виставлений продавцем рахунок-фактура, який визначає асортимент, кількість, одиниці виміру товару та суму оплати, є погодженим замовленням покупця.

Замовлення та поставка товару здійснюється на умовах 100% передоплати. За цим договором покупець оплачує продукцію наступним чином: протягом трьох календарних днів з дня розміщення заявки покупцем, постачальник виставляє покупцю рахунок на кожну партію (заявку) окремо. Передоплата здійснюється до фактичного відвантаження продукції на адресу покупця та/або визначеним покупцем вантажоодержувачем. Сторони вправі письмово погодити у додатках до договору, протоколах узгодження договірних цін тощо інші умови оплати. Усі розрахунки, передбачені цим договором, здійснюються з використанням національної валюти України - гривні, в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника, зазначений у реквізитах до даного договору, або інший рахунок, про який постачальник своєчасно та письмово повідомив покупця (п. п. 4.1 та 4.2 договору).

Терміни поставки, кількість продукції, вказуються в заявці покупця за формою додатка № 2 до цього договору. Покупець подає заявку не менш ніж за 10 (десять) робочих днів до запланованої покупцем дати постачання. Постачальник зобов`язаний протягом 2 (двох) робочих днів узгодити заявку і не пізніше третього робочого дня з дати надання заявки повернути її покупцю разом з рахунком-фактурою на попередню оплату або відмовити покупцю в постачанні товару за відповідною заявкою. Сторони домовилися, що листування між ними (у тому числі і відправлення заявок) може здійснюватися за допомогою електронної пошти (з адрес, вказаних в реквізитах сторін) (п. 5.1 договору).

Відповідно до п. 6.1 цього договору приймання покупцем товару за кількістю здійснюється протягом 3 (трьох) діб з моменту доставки товару покупцю. Приймання покупцем товару за якістю здійснюється протягом 3 (трьох) діб з моменту доставки товару покупцю. За цим договором моментом приймання покупцем товару вважається дата підписання покупцем видаткової та/або товарно-транспортної накладної на поставлений товар.

Згідно з п. 11.8 договору термін його дії: з моменту підписання обома сторонами і до 31.12.2018 р., а по невиконаних зобов`язаннях - до моменту їх фактичного виконання.

На виконання умов договору позивачем було перераховано відповідачу попередню оплату за товар у загальному розмірі 1577580,69 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 273 від 22.03.2018 р. на суму 50090,19 грн, № 13592 від 26.03.2018 р. на суму 130000,00 грн, № 13655 від 29.03.2018 р. на суму 1269,02 грн, № 351 від 29.05.2018 р. на суму 195003,00 грн, № 14884 від 30.05.2018 р. на суму 195003,00 грн, № 14885 від 30.05.2018 р. на суму 195003,00 грн, № 14886 від 30.05.2018 р. на суму 195003,00 грн, № 14887 від 30.05.2018 р. на суму 195003,00 грн, № 14888 від 30.05.2018 р. на суму 195003,00 грн та № 15067 від 07.06.2018 р. на суму 226203,48 грн.

Відповідачем, у свою чергу, було передано, а позивачем прийнято товар на загальну суму 1331876,92 грн. Вказане підтверджується видатковими накладними № 3 від 27.03.2018 р. на суму 181359,21 грн, № 42 від 08.06.2018 р. на суму 227139,49 грн, № 57 від 16.07.2018 р. на суму 194691,00 грн, № 73 від 07.08.2018 р. на суму 213411,29 грн, № 75 від 08.08.2018 р. на суму 260680,01 грн та № 106 від 12.09.2018 р. на суму 254595,92 грн. Зазначені вище накладні підписані представниками сторін і скріплені їх печатками.

Відтак, частину оплаченого товару на суму 245703,77 грн відповідачем Товариству з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна гільдія" передано не було, а докази поставки такого товару у матеріалах даної справи відсутні.

Проте, у подальшому Товариством з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд" було повернуто позивачеві частину грошових коштів у загальному розмірі 80000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 242 від 31.07.2019 р. на суму 30000,00 грн та № 192 від 28.03.2019 р. на суму 50000,00 грн.

За вказаних обставин, 28.08.2019 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою, у якій просив здійснити поставку товару по договору на суму 165703,77 грн, а у разі відсутності замовленого товару повернути суму попередньої оплати у вказаному вище розмірі.

При цьому, як убачається зі змісту гарантійного листа № 1 від 05.09.2019 р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд" зобов`язалося повернути позивачеві суму попередньої оплати у розмірі 165703,77 грн у строк до 01.02.2020 р. за наступним графіком погашення заборгованості:

1. Вересень 2019 р. - 33140,75 грн;

2. Жовтень 2019 р. - 33140,75 грн;

3. Листопад 2019 р. - 33140,75 грн;

4. Грудень 2019 р. - 33140,75 грн;

5. Січень 2020 р. - 33140,77 грн.

Разом з цим, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд" станом на час подання позовної заяви не повернуло сплачені грошові кошти, отримані від позивача у якості попередньої оплати за товар, Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна гільдія" звернулося до суду першої інстанції з даним позовом та, окрім суми попередньої оплати у розмірі 165703,77 грн, просило стягнути з відповідача нараховані 898,26 грн 3% річних та 2319,85 грн інфляційних втрат за період з 06.09.2019 р. по 11.11.2019 р.

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з приписами ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк,- відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 ЦК України встановлено).

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як було зазначено вище, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що позивачем, як покупцем, було виконано обов`язок з перерахування відповідачу 1577580,69 грн попередньої оплати за товар, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, а саме копіями платіжних доручень.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

У матеріалах даної справи також містяться докази поставки відповідачем товару на загальну суму 1331876,92 грн, що підтверджується копіями видаткових накладних, перелічених вище.

При цьому, відповідачем було також повернуто позивачеві 80000,00 грн коштів за непоставлений товар.

Разом з цим, решту попередньої оплату у розмірі 165703,77 грн відповідач не повернув. Доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як було зазначено вище, 28.08.2019 р. позивач звертався до відповідача з вимогою, у якій просив здійснити поставку товару по договору на суму 165703,77 грн, а у разі відсутності замовленого товару повернути суму попередньої оплати у вказаному вище розмірі.

Такі дії позивача повністю узгоджуються з викладеними вище приписами цивільного законодавства.

З огляду на зазначене та враховуючи відсутність факту поставки відповідачем товару, судом першої інстанції правомірно зазначено про обгрунтованість вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача 165703,77 грн попередньої оплати, здійсненої на виконання умов договору поставки № 04/03 від 10.03.2018 р.

Також, позивач просив суд стягнути з відповідача 898,26 грн 3% річних та 2319,85 грн інфляційних втрат за період з 06.09.2019 р. по 11.11.2019 р. у зв`язку з порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд" взятих на себе договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції зроблено обґрунтовані висновки стосовно того, що умови укладеного між сторонами договору поставки визначають наявність у відповідача обов`язку з поставки продукції, який не є грошовим зобов`язанням. Проте, відповідачем не було виконано зобов`язання з передання товару позивачеві, а тому останній набув право реалізувати своє право вимоги стосовно повернення суми попередньої оплати, передбачене статею 693 ЦК України.

У разі реалізації покупцем права вимоги повернення суми попередньої оплати від продавця, у постачальника, що прострочив виконання своїх зобов`язань за договором поставки, припиняється зобов`язання з поставки товару та виникає грошове зобов`язання перед покупцем щодо повернення суми попередньої оплати у встановлений ч. 2 ст. 530 ЦК України строк, якщо інший строк повернення передплати не погоджений сторонами у договорі.

При цьому, для реалізації передбаченого статею 693 ЦК України права вимоги повернення суми попередньої оплати необхідним є пред`явлення постачальнику претензії (листа, вимоги) щодо повернення суми попередньої оплати.

Отже, як було зазначено вище, покупець звернувся до продавця з листом від 28.08.2019 р., у якому, зокрема, просив повернути суму попередньої оплати у розмірі 165703,77 грн.

Відповідач на вказаний лист відповів листом № 1 від 05.09.2019 р., у якому зобов`язався повернути попередню оплату у розмірі 165703,77 грн, тобто, останній був обізнаний про необхідність повернення суми попередньої оплати на вимогу покупця з 05.09.2019 р. Інших доказів стосовно того, коли Товариство з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд" ознайомилося з вимогою позивача, матеріали справи не містять.

Вже згаданою статею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За вказаних обставин, відповідач був зобов`язаний виконати свій обов`язок з повернення суми попередньої оплати позивачеві у строк до 12.09.2019 р. включно.

Враховуючи те, що відповідач не повернув на вимогу позивача суму попередньої оплати у повному обсязі, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Разом з цим, оскільки позивач визначив початок періоду нарахування вказаних сум з 06.09.2019 р., а не з 12.09.2019 р., як встановлено вище, суд першої інстанції здійснив власний розрахунок та правомірно вказав, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 3% річних у розмірі 817,17 грн.

Стосовно нарахованих позивачем інфляційних втрат у розмірі 2319,85 грн суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції здійснено посилання на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 24.04.2019 р. у справі № 910/5625/18 та від 13.02.2019 р. у справі № 924/312/18, згідно з якими якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується зі здійсненим судом першої інстанції перерахунком заявлених до стягнення інфляційних втрат з урахуванням того, що за вересень місяць 2019 року інфляційні нарахування не здійснюються, оскільки прострочення виконання відповідачем основного зобов`язання почалося з 12.09.2019 р.

Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку стосовно необґрунтованості заявленої до стягнення суми інфляційних втрат та правомірно зазначив, що стягненню з відповідача підлягають 1159,93 грн інфляційних нарахувань.

Враховуючи вищенаведене, висновки місцевого господарського суду щодо часткового задоволення позовних вимог у даній справі є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на матеріалах та обставинах даної справи.

Також апеляційний суд вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд" витрат на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам.

У поданій позовній заяві Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна гільдія" наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи. Вказаний розрахунок, зокрема, включає у себе 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

З доданих до матеріалів позовної заяви доказів убачається, що 24.10.2019 р. між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Майстер права» було укладено договір про надання правничої допомоги № 2410-1/19.

Відповідно ст. 126 ГПК України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката, а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст. 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до наданого позивачем додатку № 1 від 24.10.2019 р. до договору № 2410-1/19 клієнт доручив, а адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання щодо надання правничої допомоги під час розгляду у господарських судах України справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна гільдія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд" про стягнення коштів за неналежне виконання останнім умов договору поставки та поверненню авансового внеску.

Згідно наведеного у додатку до договору переліку послуг з правничої допомоги за домовленістю сторін вартість таких послуг становить 3000,00 грн та складається з: 500,00 грн - вивчення матеріалів справи, діючого законодавства, надання консультацій, визначення орієнтовної вартості послуг та підготовка договору, 1500,00 грн - підготовка позовної заяви, розрахунок штрафних санкцій, складання інших процесуальних документів від імені клієнта; 1000,00 грн - представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції.

Також між клієнтом та адвокатським об`єднанням підписано акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) на суму 3000,00 грн.

Позивачем сплачено на користь Адвокатського об`єднання «Майстер права» грошові кошти у розмірі 3000,00 грн за надання правничої допомоги, що підтверджується платіжним дорученням № 26827 від 07.11.2019 р.

Подана позовна заява у даній справі підписана ОСОБА_1 , що представляє інтереси позивача на підставі довіреності № 1 від 24.10.2019 р. Зі змісту цієї довіреності убачається надання повноважень Адвокатському об`єднанню «Майстер права» в особі ОСОБА_1 представляти інтереси довірителя у господарських судах з правом підпису позовних заяв. Підтвердженням того, що ОСОБА_1 має статус адвоката, є свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЗР № 21/1348 від 15.02.2018 р.

Отже, позивачем належними доказами підтверджено понесення ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Таким чином, відповідно до статті 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати на професійну правничу допомогу позивача у суді першої інстанції було правомірно покладено на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог та стягнуто їх з відповідача у розмірі 2977,96 грн.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача стосовно його неналежного повідомлення про розгляд даної справи у суді першої інстанції апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Копію ухвали від 02.12.2019 р. про відкриття провадження у даній справі було надіслано Товариству з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд" 03.12.2019 р. на адресу, вказану позивачем у позовній заяві, яка також є адресою місцезнаходження відповідача: 03134, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд. 3.

При цьому, зазначеною ухвалою розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Проте, копія ухвали з поштовим конвертом повернулася до суду 08.01.2020 р. з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 5 ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

При цьому, відповідно до приписів ч. ч. 10, 11 ст. 242 ГПК України судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень. У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Окремо суд звертає увагу на положення на п. 17 розділу ХІ Перехідні положення ГПК України.

Так, відповідно до пп. 17.1, 17.3 та 17.14 п. 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи:

- подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі;

- розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі;

- суд вручає судові рішення в паперовій формі.

Отже, враховуючи, що станом на час розгляду даної справи у суді першої інстанції Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система ще не створена, судом з дотриманням приписів вказаних процесуальних норм надіслано копію ухвали відповідачу у паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на належну адресу, що відповідає ч. 11 ст. 242 ГПК України. У даному випадку будь-які інші способи надсилання учаснику справи копії ухвали про відкриття провадження (в електронному вигляді на офіційну електронну адресу, шляхом використання засобів мобільного зв`язку) не допускаються.

При цьому, колегія суддів зазначає, що така причина невручення учаснику справи копії ухвали, як «за закінченням терміну зберігання» може лише свідчити про те, що такому учаснику справи у встановленому порядку працівником пошти було залишено повідомлення про надходження на його адресу рекомендованого листа, однак учасник справи не вчинив належних дій для його отримання.

Отже, у даному випадку неотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд" ухвали суду про відкриття провадження є наслідком поведінки самого відповідача або ж спричинено будь-яким іншим стороннім чинником і у жодному випадку не залежало від дій чи бездіяльності місцевого господарського суду.

Стосовно ж посилання заявника на правові позиції, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 р. у справі № 752/11896/17-ц та постанові Верховного Суду від 17.12.2019 р. у справі № 296/3851/16-ц, колегія суддів вважає, що такі висновки не підлягають застосуванню у контексті даної справи з огляду на те, що вони стосувалися неналежного вручення учасникам справи судової повістки згідно приписів Цивільного процесуального кодексу України. Натомість, у даній справі відповідачу надсилалася копія ухвали про відкриття провадження за вищевказаними правилами Господарського процесуального кодексу України, якою не здійснювалися будь-які виклики до суду чи повідомлення про призначене судове засідання, а лише встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд" строк на подання відзиву на позовну заяву. При цьому, на поштовому конверті, у якому надсилалася копію вищевказаної ухвали, відсутня відмітка «судова повістка».

Стосовно аргументів скаржника з приводу помилковості висновку суду про порушення продавцем строку поставки, оскільки позивачем не доведено порушення відповідачем строків оплати, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як було встановлено вище, у матеріалах справи наявні належні докази поставки товару, а саме видаткові накладні, а також докази здійснення позивачем попередньої оплати за товар - платіжні доручення.

При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд" гарантійним листом № 1 від 05.09.2019 р. підтвердило наявність заборгованості з поверненню позивачеві попередньої оплати у розмірі 165703,77 грн за товар, що так і не був поставлений покупцю.

За вказаних обставин, вищевказані аргументи відповідача повністю спростовуються обставинами справи, його поведінкою, а також поданими позивачем доказами.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Натомість відповідач не надав в обґрунтування порушення судом першої інстанції норм законодавства жодних доказів та не довів, з якими обставинами він пов`язує відсутність підстав для повернення попередньої оплати за договором, а також сплати 3% річних та інфляційних втрат за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань.

З огляду на усе вищезазначене, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 29.01.2020 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд" задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги та відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 29.01.2020 р. у справі № 910/16656/19 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду м. Києва від 29.01.2020 р. у справі № 910/16656/19.

4. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Бєлторгбуд".

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст складено 19.05.2020 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В.Андрієнко

С.А. Пашкіна