ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.05.2020м. ДніпроСправа № 904/8862/17

За скаргою Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" на бездіяльність начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сухова І.О.

у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясокомбінат "М`ясна Традиція"

про стягнення 28 435,61 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

За участю секретаря судового засідання Мацкова К.В.

Представники:

Стягувача (Заявника) - не з`явився

Боржника - не з`явився

ДВС - не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.17р. позов задоволено, стягнуто з ТОВ М`ясокомбінат "М`ясна Традиція" на користь ПАТ "Мелітопольський м`ясокомбінат" 28 435,61 грн. - боргу за поставлений товар, 1 600, 00 грн. - судового збору, про що 19.12.17р. видано наказ.

Від Стягувача надійшла скарга, у якій останній просить:

- визнати неправомірною бездіяльність начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сухова І.О. щодо несвоєчасного розгляду скарги АТ "Мелітопольський м`ясокомбінат" (в порядку ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження") від 01.04.2020;

- визнати неправомірною бездіяльність начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сухова І.О., що полягає у відсутності контролю за діями головного державного виконавця Цибульської А.В. в провадженні якої знаходиться зведене виконавче провадження №55665511 з примусового виконання судового наказу від 19.12.2017 виданого Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/8862/17;

- судові витрати покласти на Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), скаргу просив розглядати без участі представника Скаржника.

Скарга мотивована тим, що 01.04.2020 Скаржник направив на адресу ДВС скаргу на бездіяльність головного державного виконавця Цибульської А.В. (в порядку ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження"). Скарга отримана ДВС 10.04.2020, що підтверджується витягом з сайту АТ "Укрпошта". За даними Скаржника, 21.04.2020 в телефонному режимі представник ДВС повідомив представника Скаржника, що скарга не розглянута (доповідна юрисконсульта АТ "Мелітопольський м`ясокомбінат" від 21.04.2020).

ДВС скаргу заперечує, мотивуючи тим, що 10.04.2020 до відділу ДВС надійшла скарга АТ "Мелітопольський м`ясокомбінат" від 01.04.2020, в порядку ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження". Дана скарга була розглянута, в порядку Закону України "Про звернення громадян", тобто Скаржникові надана відповідь №537 від 24.04.2020, яка, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" направлена Скаржникові простим поштовим відправленням. Зазначеною відповіддю, Скаржникові роз`яснено, що начальником відділу здійснюється контроль за діями державного виконавця. Оскільки, зі слів Скаржника, відповідь на скаргу не отримана, Скаржникові повторно направлена копія відповіді на скаргу вих. №610 від 12.05.2020. Що стосується вимог Скаржника про відшкодування витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, ДВС зазначає, що сума витрат на правничу допомогу зазначена в скарзі не співмірна зі складністю цієї справи, часом витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг. Дана справа є не складною (за обсягом доказів), оскільки стосується скарги про визнання неправомірною бездіяльність начальника відділу, яка могла бути подана Скаржником до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня, що є однорідним та однотипним до скарги, що була подана Скаржником до відділу. Також, відділ ДВС просить розглянути скаргу без участі представника відділу ДВС. Відділ ДВС надав для долучення до матеріалів справи копію матеріалів виконавчого провадження №55665511.

Від Скаржника надійшло клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, мотивоване тим, що в матеріалах справи міститься копія Договору про надання правових послуг адвоката від 21.04.2020, укладеного адвокатом Кальченко А.В,, та Скаржником. Згідно з п. 3.1. Договору, вартість послуг, наданих адвокатом за умовами даного Договору складає: 500,00 грн. за усну консультацію з вивченням документів, 1 000,00 грн. за надання правової інформації письмової, письмове роз`яснення з правових питань, 1 000,00 грн. за складання позовної заяви, скарги, 2 000,00 грн. за участь у одному судовому розгляді. Пунктом 3.6. Договору передбачено, що Клієнт додатково сплачує адвокату витрати, пов`язані з відправкою поштової кореспонденції. Станом на 12.05.2020 розмір витрат на професійну правничу допомогу склав 2 558,00 грн. До клопотання Скаржник долучив Акт виконаних робіт про надання правової допомоги від 12.05.2020 та копію видаткового касового ордеру від 12.05.2020.

Представники сторін і ДВС у судове засідання не прибули.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч.1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 6 Закону державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" ).

Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (ч. 1 ст. 28 Закону).

Частиною 8 ст. 48 Закону передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно зі ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з абз. 8 п.1 розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) (далі Інструкція). перевірити законність виконавчого провадження мають право: начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Абзацом 2 п. 2 розділу ХІІ Інструкції передбачено, що посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому, сьомому та восьмому, пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому, четвертому та шостому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до абз. 2 п. 3 розділу ХІІ Інструкції про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова, в якій зазначаються:

підстави витребування цього виконавчого провадження;

у мотивувальній частині - обставини, що зумовили проведення перевірки, а в разі витребування оригіналів матеріалів виконавчого провадження - обґрунтування такої необхідності;

у резолютивній частині - рішення про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів або їх копій, реквізити витребуваного виконавчого провадження та орган державної виконавчої служби, у якому воно перебуває на виконанні, строки здійснення перевірки виконавчого провадження з моменту його надходження до органу державної виконавчої служби, який його витребував, а також посадові особи, на яких покладається обов`язок надсилання цього виконавчого провадження до органу державної виконавчої служби, що здійснюватиме його перевірку, та строки надсилання для перевірки виконавчого провадження.

Перевірка законності виконавчого провадження має бути проведена протягом десяти робочих днів, а зведеного виконавчого провадження - протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня надходження витребуваного виконавчого провадження (п. 6 розділу ХІІ Інструкції).

Згідно з п.7 розділу ХІІ Інструкції про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова, у якій зазначаються:

підстави перевірки виконавчого провадження;

строки проведення перевірки;

у мотивувальній частині - номер виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює (здійснював) виконання, коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону;

у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, у разі оскарження дій (бездіяльності) начальника органу державної виконавчої служби - щодо його дій, визначаються особа, яку зобов`язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови;

строк виконання постанови;

коло осіб, яким надсилаються копії постанови;

інша необхідна інформація.

Посадова особа органу державної виконавчої служби, яка здійснювала перевірку виконавчого провадження і виявила порушення вимог законодавства, зобов`язана забезпечити безпосередній контроль за цим виконавчим провадженням до повного усунення виявлених порушень (п.9 розділу ХІІ Інструкції).

Пунктом 10 розділу ХІІ Інструкції визначено, що постанови про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів підлягають обліку в журналі обліку постанов про проведення перевірки виконавчого провадження та його витребування (додаток 10).

Відповідні записи вносяться до журналу в день винесення посадовою особою постанови про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів та постанови про результати перевірки виконавчого провадження

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів (ст. 20 Закону України "Про звернення громадян").

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ДВС скаргу заперечує з вище викладених підстав.

Як вбачається з наданої ДВС копії матеріалів виконавчого провадження, начальником Чечелівського відділу ДВС, листом №537 від 24.04.2020 надано відповідь на скаргу АТ "Мелітопольський м`ясокомбінат", яка надійшла до ДВС 10.04.2020. У відповіді йдеться, що скарга Стягувача розглянута в порядку Закону України "Про звернення громадян", оскільки Стягувач 21.11.2019 звертався до суду зі скаргою щодо оскарження дій державного виконавця та вже був обізнаний про виконавчі дії за виконавчим провадженням №55665511 та, в свою чергу, не скористався своїм правом відповідно до ч.5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження". За даними ДВС, зазначена відповідь, згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" направлена Скаржникові простим поштовим відправленням.

З наданих ДВС копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем останні виконавчі дії проводилися у вересні 2019 року (постанова про арешт коштів боржника) та 11.12.2019 (виставлення платіжних вимог до банківських установ про стягнення коштів з Боржника.

Однак, ч. 8 ст. 48 Закону передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно зі ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до розділу ХІІ Інструкції перевірити законність виконавчого провадження мають право:

начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому, сьомому та восьмому пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника)…

Про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова, в якій зазначаються:

підстави витребування цього виконавчого провадження;

у мотивувальній частині - обставини, що зумовили проведення перевірки, а в разі витребування оригіналів матеріалів виконавчого провадження - обґрунтування такої необхідності;

у резолютивній частині - рішення про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів або їх копій, реквізити витребуваного виконавчого провадження та орган державної виконавчої служби, у якому воно перебуває на виконанні, строки здійснення перевірки виконавчого провадження з моменту його надходження до органу державної виконавчої служби, який його витребував, а також посадові особи, на яких покладається обов`язок надсилання цього виконавчого провадження до органу державної виконавчої служби, що здійснюватиме його перевірку, та строки надсилання для перевірки виконавчого провадження.

Витребуване виконавче провадження надсилається до органу державної виконавчої служби, який його витребував, із супровідним листом у строки, визначені в постанові про його витребування.

Перевірка законності виконавчого провадження має бути проведена протягом десяти робочих днів, а зведеного виконавчого провадження - протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня надходження витребуваного виконавчого провадження.

Про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова, у якій зазначаються:

підстави перевірки виконавчого провадження;

строки проведення перевірки;

у мотивувальній частині - номер виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює (здійснював) виконання, коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону;

у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, у разі оскарження дій (бездіяльності) начальника органу державної виконавчої служби - щодо його дій, визначаються особа, яку зобов`язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови;

строк виконання постанови;

коло осіб, яким надсилаються копії постанови;

інша необхідна інформація.

Посадова особа органу державної виконавчої служби, яка здійснювала перевірку виконавчого провадження і виявила порушення вимог законодавства, зобов`язана забезпечити безпосередній контроль за цим виконавчим провадженням до повного усунення виявлених порушень.

Постанови про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів підлягають обліку в журналі обліку постанов про проведення перевірки виконавчого провадження та його витребування (додаток 10).

Відповідні записи вносяться до журналу в день винесення посадовою особою постанови про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів та постанови про результати перевірки виконавчого провадження.

Наведені матеріали виконавчого провадження, надані суду ДВС у копіях, не містять документів (доказів) того, що начальник Чечелівського відділу ДВС, у встановлені Інструкцією строк та порядку провів перевірку інформації, викладеної у скарзі Стягувача від 01.04.2020 (постанови про витребування виконавчого провадження, постанови за результатами перевірки).

Беручи до уваги, що Стягувач оскаржував бездіяльність державного виконавця, тобто триваюче порушення, то начальник Чечелівського відділу ДВС мав усі підстави та був зобов`язаний провести перевірку виконавчого провадження у встановлені Законом і Інструкцією порядку і строки.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що на скаргу АТ "Мелітопольський м`ясокомбінат" начальником Чечелівського відділу ДВС надано відповідь, яку направлено простою кореспонденцією, ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" не визначено строк впродовж якого начальник відділу ДВС має надати відповідь на звернення Скаржникові, суд не вбачає підстав для задоволення скарги в частині визнання неправомірною бездіяльність начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сухова І.О. щодо несвоєчасного розгляду скарги АТ "Мелітопольський м`ясокомбінат" (в порядку ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження") від 01.04.2020.

З урахуванням того, що ДВС надало відповідь на скаргу Стягувача, але не надало належних і допустимих доказів проведення начальником Чечелівського відділу ДВС перевірки виконавчого провадження №55665511 за зверненням Стягувача від 01.04.2020, суд вважає, що скарга у частині вимог про визнання неправомірною бездіяльності начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сухова І.О., що полягає у відсутності контролю за діями головного державного виконавця Цибульської А.В., в провадженні якої знаходиться зведене виконавче провадження №55665511 з примусового виконання судового наказу від 19.12.2017, виданого Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/8862/17 підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст.126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Скаржник просить стягнути з ДВС 2 558,00 грн. витрат на правничу допомогу.

На підтвердження факту надання правничої допомоги Скаржник надав: копію Договору про надання правових послуг адвоката від 21.04.2020, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію довіреності виданої на ім`я адвоката Кальченко А.В., копію видаткового касового ордеру від 12.05.2020, оригінал Акту виконаних робіт про надання правової допомоги від 12.05.2020 до Договору про надання правових послуг адвоката від 21.04.2020.

ДВС заперечує щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: .... у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що скарга підлягає частковому задоволенню, на підтвердження надання правничої допомоги Стягувачем надано відповідні докази, що надані адвокатом послуги, зазначені у акті від 12.05.2020, частково охоплюють одна-одну (підготовка скарги - усну консультацію), суд вважає, що стягненню з ДВС підлягають 1 250,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 234, 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат" на бездіяльність начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сухова І.О. - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльністі начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сухова І.О., що полягає у відсутності контролю за діями головного державного виконавця Цибульської А.В., в провадженні якої знаходиться зведене виконавче провадження №55665511 з примусового виконання судового наказу від 19.12.2017, виданого Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/8862/17.

Стягнути за рахунок державних асигнувань з Чечелівського відділу державної виконавчої служи у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 49000, м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, 100 (код 34984488) на користь Акціонерного товариства "Мелітопольський м`ясокомбінат", 72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 175 (код 00443513) 1 250,00 грн. - витрат на правничу допомогу, про що видати наказ.

У решті скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу

Повний текст ухвали складений 25.05.2020

Суддя С.Г. Юзіков