Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" травня 2020 р. Справа № 906/517/20.

Господарський суд Житомирської області у складі:

cудді: Сікорської Н.А., розглядаючи заяву ТОВ "СК-АВТО-РЕНТ" про забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-АВТО-РЕНТ"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИПТОІНВЕСТ"

про визнання недійсним рішення установчих зборів засновників

ВСТАНОВИВ:

21.05.2020 позивач до господарського суду Житомирської області подав позовну заяву про визнання недійсним рішення установчих зборів засновників ТОВ "Криптоінвест", оформленого Протоколом №1, серія та номер: р № 510, 511, виданого 13.02.2018.

Ухвалою від 22.05.2020 суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, згідно якої заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01 за адресою: АДРЕСА_1 ), загальною площею 94,8 кв.м, опис: розташовані в будинку за планом земельної ділянки "А-5".

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову позивач вказує, що ним придбано на електронному аукціоні продажі 14.08.2019 майнові права у ПАТ "Український професійний банк" щодо нерухомого майна, які оформлені Договором № 75 купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності від 04.09.2019, укладеного між позивачем та ПАТ "Український професійний Банк" .

Позивач зазначає, що відповідач набув право власності на майно, щодо якого позивач набув майнові права на підставі договору, який визнаний судом недійсним.

Вказує, що під час розгляду справи у суді та під час дії заборони арешту майна, накладеного згідно ухвали суду від 05.02.2018, ОСОБА_1 здійснив відступлення права власності на користь ТОВ "Криптоінвест".

За таких обставин позивач вважає, що відповідач незаконно набув право власності на приміщення та таке майно незаконно внесено до статутного фонду ТОВ "Криптоінвест" на підставі рішення установчих зборів засновників, оформленого Протоколом № 1 від 13.02.2018.

За викладених обставин заявник припускає, що спірне приміщення може бути відчужене незаконно третім особам або можуть бути здійснені дії щодо зміни власника такого майна.

Дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Авто-Рент" про забезпечення позову та додані до неї документи, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача або інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно зі статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд зазначає, що предметом спору є визнання недійсними рішення установчих зборів засновників ТОВ "Криптоінвест", оформленого Протоколом №1 від 13.02.2018.

Як вбачається із змісту позовної заяви та характеру вимог, позивач не ставив на розгляд суду жодної з вимог, яка б потребувала виконання судового рішення державною виконавчою службою та у разі задоволення позову, достатнім є лише судове рішення, що набрало законної сили, а видача наказу та примусове виконання рішення за заявленими позовними вимогами не буде провадитись.

Таким чином заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача не є адекватними заявленим вимогам, не перебувають у зв`язку з предметом позовних вимог, а тому підстави для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову в цій частині відсутні.

Суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акту.

В частині обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивачем наведено лише власні висновки та міркування щодо доцільності та співмірності вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, застосування заходів забезпечення позову може мати місце лише за наявності підстав, викладених у законі. При подачі заяви про забезпечення позову заявник насамперед повинен обґрунтувати звернення із заявою відповідними доказами, що підтверджують необхідність вжиття відповідних заходів.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Однак, заявивши про необхідність застосування заходів до забезпечення позову, позивач не надав жодних належних доказів, які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі.

Заявником також не надано належних та допустимих доказів того, що відповідачем вчиняються дії направлені на відчуження спірного нерухомого майна.

Крім того, слід зазначити, що факт належності позивачу майнових прав на нерухоме майно не є тотожними поняттю наявності у позивача права власності на нерухоме майно, зокрема на приміщення, яке позивач вважає спірним.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки заява ТОВ "СК-АВТО-РЕНТ" про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у визначений заявником спосіб та ймовірності утруднення виконання рішення господарського суду в разі їх невжиття, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 136, 137, 140, 234 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмежежною відповідальністю "СК-АВТО-РЕНТ" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала господарського суду набирає законної сили у відповідності до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Сікорська Н.А.

Друк:

1 - в справу

2- заявнику (рек. з повід)