ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року Справа № 918/728/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Василишин А.Р. , суддя Петухов М.Г.

секретар судового засідання Дика А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" на рішення Господарського суду Рівненської області від 16.12.2019 у справі №918/728/19 (суддя Політика Н.А.)

за позовом Рівненської міської ради, м. Рівне

до Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум", м. Рівне

про розірвання договору оренди земельної ділянки від 27 березня 2002 року №20

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - Омельченко А.В. адвокат;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 16.12.2019 у справі №918/728/19 позов Рівненської міської ради до Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" (далі - Підприємство, відповідач) про розірвання договору оренди земельної ділянки від 27 березня 2002 року №20 - задоволено. Розірвано договір оренди земельної ділянки від 27.03.2002 року № 20, укладений між Рівненською міською радою (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 12-А, ) та Дочірнім підприємством "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" (33024, м. Рівне, Соборна, 442 Д, ), який зареєстрований Рівненським міським управлінням земельних ресурсів від 27 березня 2002 року за № 20 у книзі державної реєстрації договорів. Стягнуто з Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" (33024, м. Рівне, Соборна, 442 Д, ) на користь Рівненської міської ради (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 12-А, ) 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн 00 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Дочірнє підприємство "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Рівненської області від 16.12.2019 у справі №918/728/19, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити в повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Скарга мотивована тим, що оскільки несплата орендної плати виникла за відсутності вини орендаря, що підтверджується долученими податковими деклараціями з орендної плати за земельні ділянки за 2017-2019 р.р. та об`єктивною неможливістю проведення орендних платежів за дану земельну ділянку з огляду на накладання арешту на все майно та на кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках орендаря, відтак оскаржуване рішення є протиправним, оскільки порушує частину 1 статті 614 Цивільного Кодексу України, яка визначає вину як обов`язкову умову для настання правових наслідків за порушення зобов`язання.

Суд першої інстанції також не врахував, що позовна заява ґрунтується на рішенні Рівненської міської ради від 13.06.2019 року №6196, яке на переконання відповідача є протиправним, у зв`язку із чим відповідач звернувся з позовом до суду про визнання його протиправним та скасування.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №918/728/19 у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Мельник О.В., суддя Грязнов В.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 у справі №918/728/19 апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" на рішення Господарського суду Рівненської області від 16.12.2019 у справі №918/728/19 - залишено без руху. Зобов`язано апелянта протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки.

31.01.2020 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла від Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" заява про усунення недоліків (вих.№834/20), вказаних в ухвалі суду від 20.01.2020 року, зокрема подано до суду оригінал квитанції №49 від 30.01.2020 про сплату судового збору в розмірі 2881,50 гривень.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 №01-04/62 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі №918/728/19 - Мельника О.В. у період з 03.02.2020 по 07.02.2020 та судді-члена колегії Грязнова В.В. у період з 31.01.2020 по 07.02.2020, відповідно до ст. 32 ГПК України, ст.155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п.п.18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну суддів-членів колегії у судовій справі №918/728/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 для розгляду справи №918/728/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Василишин А.Р., суддя Петухов М.Г.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 у справі №918/728/19 відкрито апеляційне провадження; розгляд апеляційної скарги призначено на 03 березня 2020 року об 12:00 год.; запропоновано позивачу в строк до 25.02.2020 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст.263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до них документів відповідачу.

Матеріалами справи стверджується, що ухвалу суду від 05.02.2020 у справі №918/728/19 було отримано учасниками справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

25.02.2020 на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло від відповідача клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№1586/20), яке мотивоване перебуванням директора в щорічній основній відпустці з 02 березня 2020 року по 01 квітня 2020 року, відповідно до наказу №2 від 21.02.2020 року та неможливістю забезпечити присутність іншого уповноваженого представника в судовому засіданні.

На виконання вимог суду 26.02.2020 на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив (вх. №1603/20), в якому з підстав викладених у ньому, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 16.12.2019 у справі №918/728/19 - без змін.

В судове засідання 03.03.2020 з`явився представник позивача, який заперечив доводи апеляційної скарги та надав усні пояснення щодо суті спору.

За результатами судового засідання ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2020 у справі №918/728/19 оголошено перерву в судовому засіданні до "01" квітня 2020 року о 14:00 год.

30.03.2020 на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло від Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" клопотання про відкладення розгляду справи (вих.№728 від 27.03.2020), мотивуючи його постановою КМУ №211 від 11.03.2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" та листом Ради суддів України №9рс-186/20 від 16 березня 2020 року щодо утримання від участі в судових засіданнях, у зв`язку із поширенням на території України коронавірусу COVID-19, з метою дотримання принципу повного, об`єктивного дослідження обставин справи та забезпечення можливості участі представника в судовому засіданні, просить суд апеляційної інстанції відкласти розгляд справи на іншу дату.

31.03.2020 на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли від Рівненської міської ради письмові пояснення до відзиву (вх.№2507/20 від 31.03.2020) щодо визначення розміру наявної заборгованості із сплати орендної плати за землю, яка обліковується за скаржником.

Також, 31.03.2020 на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло від Рівненської міської ради клопотання (вх.№2508/20 від 31.03.2020), в якому позивач просить суд апеляційної інстанції розгляд справи 01.04.2020 здійснювати без участі його представника на підставі поданих доказів у письмовому провадженні.

За результатами судового засідання ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 у справі №918/728/19 розгляд апеляційної скарги відкладено на "12" травня 2020 року об 14:00 год. Водночас, зобов`язано позивача надати суду апеляційної інстанції в строк до 30.04.2020 належні докази невиконання відповідачем зобов`язань по договору оренди від 27.03.2002 за №20 щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів за користування земельною ділянкою по вул. Черняка, 17.

Позивач вимоги суду, викладені в ухвалі Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 у справі №918/728/19, зокрема щодо надання суду доказів невиконання відповідачем зобов`язань по договору оренди від 27.03.2002 за №20 щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів за користування земельною ділянкою по вул. Черняка, 17 - не виконав.

В судове засідання 12.05.2020 з`явився представник відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги та надав усні пояснення щодо суті спору. Представник пояснив суду, що відповідач проводив сплату орендних платежів однією сумою без розбивки по договорах, а тому підтвердити чи спростувати систематичне невиконання зобов`язання саме по цьому договору представник відповідача невзмозі.

Представник позивача в судове засідання 12.05.2020 не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, та те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення, викладені у відзиві, стосовно дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні 03.03.2020 та представника відповідача в судовому засіданні 12.05.2020 колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.

27 березня 2002 року між Рівненською міською радою (далі - Орендодавець) та Дочірнім підприємством "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" (далі - Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (далі - Договір, а.с. 12-13).

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 1075 та 27 березня 2002 року здійснено його державну реєстрацію Рівненським міським управлінням земельних ресурсів у книзі записів державної реєстрації за № 20.

Відповідно до п. 1. Договору Орендодавець, на підставі рішення Ради (друге скликання) від 28 лютого 2002 року № 657, передає, а Орендар приймає в оренду строком на 49 років земельну ділянку за рахунок частини земель міста площею 24346 кв.м., місце розташування якої: м . Рівне, вул. Гагаріна, № 39 , для будівництва та обслуговування автозаправної станції з комплексом сервісного обслуговування автомобілів, які перенесені в натуру (на місцевість) і зазначені на плані, що є невід`ємною частиною цього договору (Додаток № 1).

Пунктом 2.1. Договору визначено, що за оренду земельної ділянки Орендар сплачує Орендодавцеві орендну плату у грошовій формі, незалежно від результатів своєї діяльності.

Відповідно до п. 13 Договору дія договору припиняється у випадках:

- закінчення терміну, на який укладено цей договір;

- одержання Орендарем земельної ділянки у власність;

- дострокового розірвання договору за згодою сторін;

- примусового вилучення земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності у порядку, визначеному законодавством України;

- ліквідації юридичної особи - Орендаря;

- дострокового розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадку:

а) неналежного виконання іншою стороною умов цього договору;

б) випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок), яке істотно перешкоджає її (їх) використанню;

в) з інших підстав, визначених законодавством України.

Додатковою угодою від 19.05.2003 року сторони внесли зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки та виклали його окремі пункти в іншій редакції, зокрема визначили, що орендодавець на підставі рішення Рівненської міської ради друге скликання від 28 лютого 2002 року № 657, надає, а ДП "Оптіма-770-Р" ТзОВ "Севен Севенті Петроліум" приймає в оренду строком на 49 років земельну ділянку загальною площею 24346 кв.м., місце розташування якої м. Рівне, вул. Черняка, 17, для обслуговування автозаправної станції з комплексом сервісного обслуговування автомобілів. Зазначена додаткова угода посвідчена приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 2154 (а.с. 14).

Додатковою угодою №2 від 28.12.2007 року сторони внесли зміни та доповнення до договору оренди земельної ділянки та виклали його окремі пункти в іншій редакції, зокрема п. п. 1., 2.1.-2.2, 2.5. Договору викладено в наступній редакції:

"п. 1. Орендодавець, на підставі рішення Ради (друге скликання) від 28 лютого 2002 року № 657 та рішення Ради від 25 січня 2006 року № 1930, надає, а Орендар приймає в оренду строком на 49 років земельну ділянку загальною площею 20588 кв.м., місце розташування якої: м. Рівне, вул. Черняка, № 17 , для обслуговування автозаправної станції з комплексом сервісного обслуговування автомобілів, згідно з планом земельної ділянки, що додається.

п. 2.1. Розмір орендної плати в рік складає 262 710 грн 69 коп. - згідно розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку №03-19/478-1, що виконаний Рівненським міським управлінням земельних ресурсів на 26 січня 2007 року.

Зміна розміру орендної плати при її індексації проводиться без внесення змін до договору у порядку та у випадках, передбачених законодавством України.

п. 2.2. Річна орендна плата встановлюється в розмірі 3 (трьох) відсотків від її грошової оцінки.

п. 2.5. Місячний розмір орендної плати обчислюється рівними частками та сплачується Орендарем щомісячно протягом 30 (тридцяти) календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (поточного) місяця на р/р 0002 в управління ДКУ в Рівненській області, МФО 833017, код платежу 13050200, ЗКПО 22586331, одержувач: місцевий бюджет м. Рівне в управління БФ.".

Зазначена додаткова угода посвідчена приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, зареєстрована в реєстрі за № 8016 та 28 січня 2008 року здійснено її державну реєстрацію Рівненською регіональною філією ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України" за № 28 (а.с. 15).

В матеріалах справи наявний лист Головного управління Державної фіскальної служби України в Рівненській області від 25.02.2019 року №1694/9/17-00-50-12-09, яким повідомлено голову Рівненської міської ради, що станом на 01.01.2019 податковий борг по оплаті за землю за податковими зобов`язаннями юридичних осіб в тому числі по земельному податку, орендній платі за землю, зокрема за ДП "Оптіма-770-Р" ТзОВ "Севен Севенті Петроліум" становить 2048 тис.грн. Водночас, ГУ ДФСУ в Рівненській області просить розглянути питання щодо припинення права користування земельними ділянками платникам податків та повідомити про прийняте рішення (а.с. 17).

13 червня 2019 року Радою (сьоме скликання) прийнято рішення №6196 "Про припинення Дочірньому підприємству "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" права оренди земельної ділянки площею 20558 м2 на вул. Богоявленській, 17 та розірвання договору оренди землі (а.с. 61).

Згідно пункту 1 вказаного рішення Рада на підставі пункту "д" статті 141 Земельного кодексу України (систематична несплата земельного податку або орендної плати, що підтверджується листом Головного управління Державної фіскальної служби України у Рівненській області від 25 лютого 2019 року № 1694/9/17-00-50-12-09) вирішила припинити право оренди земельної ділянки площею 20558 м2 на вул . Богоявленській , 17 (кадастровий номер земельної ділянки - :01:013:0110), яка перебуває в оренді в Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" для обслуговування автозаправної станції з комплексом сервісного обслуговування автомобілів (договір оренди земельної ділянки від 27 березня 2002 року №20).

Пунктом 2 вищезазначеного рішення Рада вирішила розірвати договір оренди земельної ділянки від 27 березня 2002 року № 20, укладений між Радою та Підприємством.

Листом від 21.06.2019 № 08-1006 про розірвання договору оренди земельної ділянки у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати орендної плати за землю, керуючись ст.188 ГК України позивач направив відповідачу угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки від 27 березня 2002 року № 20 (а.с. 18). В даному листі Рада вимагала терміново усунути порушення земельного законодавства та повернути земельну ділянку. Також в листі Рада повідомила Підприємство, що у випадку недосягнення згоди щодо розірвання договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, Рада має право передати спір на вирішення суду.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 року у справі №1740/2129/18 позовні вимоги Головного управління ДФС у Рівненській області до Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" задоволено та стягнуто, зокрема заборгованість з орендної плати з юридичних осіб (м. Рівне) у розмірі 1 338 960 грн 28 коп.

Рішенням Господарського суду Рівненської області у справі №918/436/19 від 3 вересня 2019 року, яке набрало законної сили, стягнуто з Підприємства на користь Ради 1 435 205 грн 59 коп. заборгованості з орендної плати за укладеними договорами оренди земельних ділянок комунальної власності в межах міста Рівне, а саме: на вул. Соборній, 442-Д, площею 0,1239 м2, зареєстрований 30.06.2010 року № 36, з кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0019; на вул. Князя Володимира, 108-А, площею 0,4052 м2, зареєстрований 27.06.2001 року №77; на вул. Соборній, 442-Г, площею 0,1853 м2, зареєстрований 28.05.2014 року (витяг від 28.05.2014 № 5821988), кадастровий номер :01:003:0002; на вул. Будівельників, 11, площею 0,1340 м2, зареєстрований 30.06.2010 року № 41, кадастровий номер :01:009:0054; на вул. Відінській, 9-А, площею 0,0600 м2, зареєстрований 30.06.2010 року № 40, кадастровий номер :01:038:0042; на вул. Курчатова, 3, площею 0,2310 м2, зареєстрований 30.06.2010 року № 38, кадастровий номер :01:038:0091; на вул. Курчатова, 18, площею 0,2341 м2, зареєстрований 05.03.2015 року (витяг від 23.10.2014 № 7434331), кадастровий номер :01:050:0045; на вул. Набережній, 11, площею 0,2200 м2, зареєстрований 30.06.2010 року № 42, кадастровий номер :01:015:0063; на вул. Кобзарській, 85-А, площею 0,3500 м2, зареєстрований 30.06.2010 року № 37, кадастровий номер :01:029:0184; на вул. Романа Шухевича, 9, площею 0,1243 м2, зареєстрований 30.06.2010 року № 39, кадастровий номер :01:013:0125; на вул. Богоявленська, 39, площею 2,0558 м2, зареєстрований 27.03.2002 року № 20; на вул. Князя Володимира, площею 0,1757 м2, зареєстрований 25.08.2004 № 574.

Позивач, посилаючись на систематичне невиконання відповідачем своїх зобов`язань з внесення орендної плати, звернувся до суду із позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки від 27 березня 2002 року № 20.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об`єктом власності Українського народу, від імені якого право власності здійснюють органи держаної влади і місцевого самоврядування.

Особа, яка звертається до господарського суду з позовом, самостійно обирає спосіб захисту, визначає відповідача, предмет та підстави позову та зазначає у позовній заяві яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються, зокрема, положеннями Земельного кодексу України, Законом України "Про оренду землі", Господарським кодексом, Цивільного кодексу України, Податкового кодексу України.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" унормовано, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України, ст. 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

В силу положень ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України "Про оренду землі", ст. 792 ЦК України).

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі (ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі").

За ч. ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з п. в ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Як свідчать матеріали справи 27 березня 2002 року між Рівненською міською радою та Дочірнім підприємством "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" укладено договір оренди земельної ділянки, яким відповідачу передано в оренду земельну ділянку за рахунок частини земель міста площею 24346 кв.м., місце розташування якої: м. Рівне, вул. Гагаріна, № 39.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що за оренду земельної ділянки Орендар сплачує Орендодавцеві орендну плату у грошовій формі, незалежно від результатів своєї діяльності.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" унормовано, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати.

За ч. ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до пункту "д" частини 1 статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати є.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.11.2018 року у справі №912/1385/17 зазначила, що виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 (провадження № 61-41932сво18), підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору.

Судова колегія зауважує, що аналіз положень статей 1, 13, 21, 32 Закону України "Про оренду землі", статті 141 ЗК та статті 651 ЦК дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні правовідносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди, а також докази того, чого позивач був позбавлений у значній мірі із-за істотності допущеного порушення відповідачем.

При вирішенні цього спору суд першої інстанцій, обмежившись посиланнями на обставини, викладені у рішенні Рівненського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 у справі №1740/2129/18 та листі Головного управління Державної фіскальної служби України у Рівненській області від 25 лютого 2019 року № 1694/9/17-00-50-12-09, у яких йдеться про наявність податкової заборгованості відповідача з орендної плати за землю, не надав оцінки доказам позивача щодо точного періоду виникнення заборгованості з відповідним розрахунком сум за кожним окремим місяцем року, що є необхідною умовою для правильного вирішення справи.

Долучені позивачем до матеріалів справи докази, стосуються користування відповідачем різними земельними ділянками у м.Рівному та не підтверджують систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати саме за користування земельною ділянкою, переданою в оренду відповідачу на підставі договору оренди від 27.03.2002 №20 по вул. Черняка, 17.

Посилання позивачем на рішення Господарського суду Рівненської області у справі №918/436/19 від 03.09.2019 як доказ наявності заборгованості за оренду земельної ділянки по вул. Черняка, 17, переданою в оренду відповідачу на підставі договору оренди від 27.03.2002 за №20, також не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки в мотивувальній чатині рішення вказано про існування заборгованості з орендної плати за укладеними договорами оренди земельних ділянок комунальної власності в межах міста Рівне, а саме по вул. Богоявленська, 39, площею 2,0558 м2, зареєстрований 27.03.2002 року № 20, без зазначення кадастрового номеру.

Відтак, підставою для розірвання спірного договору може бути систематична несплата орендної плати, передбаченої договором, а не податкова заборгованість, визначена у рішенні адміністративного суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15 липня 2019 року у справі №909/815/16.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 у справі №918/728/19 зобов`язано позивача надати суду апеляційної інстанції в строк до 30.04.2020 належні докази невиконання відповідачем зобов`язань по договору оренди від 27.03.2002 за №20 щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів за користування земельною ділянкою по вул. Черняка, 17. Однак, позивач вимоги суду не виконав, пояснення щодо неможливості їх подання не надав.

З огляду на зазначене, судом апеляційної інстанції не встановлено, а позивачем не доведено, що відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання зі сплати орендної плати, а саме систематично (два та більше випадки) несплачував орендну плату саме за користування земельною ділянкою, переданою в оренду Дочірньому підприємству "Оптіма-770-Р" ТзОВ "Севен Севенті Петроліум" на підставі договору оренди № 20 від 27.03.2002 по вул. Черняка, 17, відтак колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про припинення права користування земельною ділянкою з підстав, визначених у пункті "д" частини 1 статті 141 ЗК України шляхом розірвання договору оренди земельної ділянки від 27.03.2002 року № 20.

Щодо посилання скаржника, на те що, суд першої інстанції не врахував, що позовна заява ґрунтується на рішенні Рівненської міської ради від 13.06.2019 року №6196, яке на переконання відповідача є протиправним, у зв`язку із чим відповідач звернувся з позовом до суду про визнання його протиправним та скасування і не зупинив провадження у даній справі до розгляду справи №918/804/19, колегія суддів враховує наступне.

При розгляді справи №918/804/19 про скасування рішення Рівненської міської ради від 13.06.2019 року №6196 дається оцінка рішенню органу місцевого самоврядування щодо наявності підстав для ініціювання розірвання договору оренди зі сторони орендодавця, в свою чергу при розгляді даної справи підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки є систематичне порушення умов договору, на підставі доказів, наданих позивачем, оцінку яких суд робить самостійно при вирішенні даного спору, а не рішення органу місцевого самоврядування про ініціювання розірвання договору оренди земельної ділянки.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на встановлене судом апеляційної інстанції, враховуючи положення статті 275 та статті 277 ГПК України, колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки від 27.03.2002 року № 20 допустив неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Рівненської області від 16.12.2019 у справі №918/728/19 - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача, згідно вимог ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" на рішення Господарського суду Рівненської області від 16.12.2019 у справі №918/728/19 - задоволити.

2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 16.12.2019 у справі №918/728/19 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

3. Стягнути з Рівненської міської ради (вул.Соборна, 12А, м.Рівне, 33028, ) на користь Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Севенті Петроліум" (вул.Соборна, 442Д, м.Рівне, 33024, ) 2881,50 грн. витрат зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Місцевому господарському суду видати судовий наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.

6. Справу повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "18" травня 2020 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Петухов М.Г.