УХВАЛА

22 травня 2020 року Справа № 913/142/20

м. Харків Провадження №17/913/142/20

Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С., розглянувши матеріали клопотання фізичної особи - підприємця Єльчанінової Н.І. від 21.05.2020 №б/н про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №913/142/20

за позовною заявою Дочірнього підприємства «Рубіжанський ринок» Луганської обласної спілки споживчих товариств, м. Рубіжне Луганської області,

до фізичної особи - підприємця Єльчаніновій Наталії Іванівні, м. Рубіжне Луганської області

про звільнення торгового місця та стягнення неустойки в сумі 32198,40 грн,

без виклику представників сторін.

Обставини справи: Дочірнє підприємство «Рубіжанський ринок» Луганської обласної спілки споживчих товариств (далі - позивач) звернулось з позовною заявою від 12.03.2020 б/н до фізичної особи - підприємця Єльчаніновій Наталії Іванівні (далі - відповідач) з вимогами:

- зобов`язати відповідача звільнити торговельне місце №14п площею 24,0 кв.м на території торгівельної площі ринку, розташованого за адресою: 93000, м. Рубіжне Луганської області, вул. Визволителів, 94 та повернути його позивачу шляхом підписання акту приймання-передачі;

- стягнути неустойку в розмірі подвійної облікової плати за користування торговельним місцем в сумі 32198,40 грн за період з лютого 2019 по лютий 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.06.2018 між ДП «Рубіжанський ринок» Луганської обласної спілки споживчих товариств та ФОП Єльчаніновою Н.І. було укладено договір №249 на надання торгових місць, строк дії якого закінчився 31.12.2018. Відповідач не виявив бажання укласти договір на новий строк, як передбачено п. 4.2.3 Договору про надання торгових місць від 01.06.2018 № 249, шляхом письмового повідомлення позивача не пізніше ніж за 20 днів до закінчення строку договору. Відсутність такого повідомлення розцінюється, як відмова від пролонгації договору або відмова від укладання нового договору. В такому випадку відповідач зобов`язаний звільнити орендовану торгову площу, що здійснено не було. Позивача вважає, що у нього на підставі положень ч. 2 ст. 785 ЦК України виникло право вимоги до відповідача щодо сплати неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном за весь час прострочення його повернення.

Ухвалою суду від 30.03.2020, після усунення недоліків, відкрито провадження у справі №916/142/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку ст.ст. 247-252 Господарського процесуального кодексу України.

22.05.2020 від відповідача до відділу документального забезпечення суду надійшло клопотання від 19.05.2020 №б/н, в якому, посилаючись на ст. 212 ЦПК України, останній просить забезпечити його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Обґрунтовуючи клопотання відповідач зазначив, що його фактичним місцем знаходження є місто Рубіжне Луганської області та повідомив про неможливість його прибуття в судове засідання посилаючись на введення на усій території України режиму карантину. З метою забезпечення принципів рівноправності та змагальності сторін відповідач бажає взяти участь у судовому засіданні у справі №913/142/20 в режимі відеоконференції у приміщенні Рубіжанського міського суду Луганської області (вул. Мира, буд.2).

Розглянувши клопотання відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 7 статті 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Питання проведення засідання в режимі відеоконференції на даний час регулюються ст.197 ГПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.197 ГПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

З матеріалів даної справи вбачається, що суд розглядає справу №916/142/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку ст.ст. 247-252 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу, що дана справа розглядається в спрощеному позовному порядку проведення без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, судове засідання в такому процесуальному порядку розгляду справи не проводиться. Відповідач не позбавлений права викласти власну правову позицію у відзиві на позовну заяву та надати його у визначений судом строк в ухвалі про відкриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Разом із клопотанням відповідач подав заяву від 21.05.2020 №б/н про допуск представника, з посиланням на ч.1, 2 ст. 58, ч.2 ст.60 ЦПК України, в якій він просить допустити до участі в справі в якості його представника Єльчанінову Валентину Миколаївну .

Суд звертає увагу відповідача, що судочинство в господарських судах здійснюється на підставі Господарського процесуального кодексу України.

Так, ч. 1 ст. 58 ГПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

З матеріалів даної справи вбачається, з урахуванням ціни заявленого позову в розмірі 32198,40 грн, виходячи з критеріїв визначення форми господарського судочинства (ч.3 ст.247 ГПК кодексу України), за висновками суду дана справа є малозначною в розумінні ст.12 ГПК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 58 ГПК України при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч. 2 ст. 60 ГПК України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або у визначених законом випадках іншою особою.

Отже, представництво в суді у цій справі має здійснюватися за довіреністю, яка повинна бути посвідчена нотаріально.

Однак, відповідач до заяви не надав відповідну довіреність на підтвердження повноважень заявленого представника.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про допуск до участі в справі представника.

Керуючись ст.ст.197, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання фізичної особи - підприємця Єльчанінової Н.І. від 21.05.2020 №б/н про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №913/142/20 відмовити.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: (https://court.gov.ua/FAIR).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 26.05.2020 та не підлягає оскарженню.

Суддя О.С. Фонова