ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2020 року м.Дніпро Справа № 908/328/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Кузнецов В.О., Чередко А.Є.

секретар Манчік О.О.

Представники учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну

скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро"

на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12.02.2020 року (повний текст складено 14.02.2020 року)

у справі № 908/328/18 (суддя - Черкаський В.І., м. Запоріжжя)

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Амкол"

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.02.2020 року у справі № 908/328/18 задоволено клопотання ліквідатора (вх. № 1802/08-08/20 від 24.01.2020 року). Встановлено з 21.10.2019 року розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого Нікітенка М.О. за виконання ним повноважень ліквідатора у сумі трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Задоволено частково заяву ліквідатора (вх. 1725/08-08/20 від 23.01.2020 року). Скасовано арешти, накладені на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Амкол" та інші обмеження щодо розпорядження майном банкрута згідно переліку. В іншій частині заяви ліквідатора (вх. 1725/08-08/20 від 23.01.2020 року) відмовлено. Відкладено судове засідання для розгляду звіту ліквідатора на 25.03.2020 року. Зобов`язано учасників провадження у справі вчинити певні дії.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Кредитор - Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12.02.2020 року у даній справі в частині задоволення клопотання ліквідатора (вх. № 1802/08-08/20 від 24.01.2020 року) та часткового задоволення заяви ліквідатора (вх. 1725/08-08/20 від 23.01.2020 року); відмовити ліквідатору у задоволенні вказаних заяви та клопотання.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Скаржник посилається на те, що оскаржувана ухвала не відповідає частині 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, постановлена за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Місцевий господарський суд не врахував, що в клопотанні про встановлення основної грошової винагороди ліквідатором не було зазначено яке майно виявлене ним в результаті інвентаризації, та яке не перебуває в заставі та може бути джерелом для визначення та встановлення основної винагороди. Ліквідатором також не зазначено та не надано доказів яким чином станом на момент подання клопотання здійснюється господарська діяльність підприємства та її результати. Встановлюючи основну грошову винагороду ліквідатору ТОВ "Амкол" арбітражному керуючому Нікітенку М.О. в розмірі 3-х мінімальних заробітних плат, судом першої інстанції в порушення статті 30, частини 8 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства не зазначено джерело цих коштів за рахунок яких буде здійснюватися виплата основної винагороди ліквідатору. У місцевого господарського суду були відсутня законні підстави для задоволення клопотання ліквідатора про скасування обмежень з огляду на наступне: зазначаючи в прохальній частині вимогу про скасування всіх обтяжень (арешти, заборони, інші будь-які обмеження) щодо розпорядження рухомим, нерухомим майном та грошовими коштами банкрута, в тому числі на банківських рахунках банкрута, ліквідатором не було зазначено з яких саме рахунків ТОВ "Амкол" необхідно зняти арешти, не зазначено яким органом та на підставі чого накладено арешт на рахунки боржника; не зазначено чи перебувають на цих рахунках грошові кошти та в якій сумі; не зазначено рахунок що є ліквідаційним рахунком боржника та які рахунки закриті ліквідатором, не зазначено з якою метою необхідно скасувати всі арешти на рахунках боржника; враховуючи норми Кодексу України з процедур банкрутства, наявність обтяження майна боржника іпотекою жодним чином не перешкоджає ліквідатору виконувати повноваження керівника (органу управління) банкрута, заявляти до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості, повідомляти працівників банкрута про звільнення та здійснювати звільнення (в тому числі і керівника банкрута), подавати до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, вживати заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб та здійснювати інші повноваження; суд першої інстанції повідомлявся про те, що станом на 12.02.2020 року заставний кредитор - АТ "Банк Кредит Дніпро" не отримував від арбітражного керуючого ліквідатора ТОВ "Амкол" Нікітенка М.О. умови продажу заставного майна. Так, ухвалою від 29.01.2020 року у даній справі господарський суд відмовив ліквідатору в наданні згоди на продаж майна боржника, оскільки арбітражний керуючий ліквідатор ТОВ "Амкол" Нікітенко М.О. не направляв заставному кредитору умови продажу заставного майна, як того вимагають норми Кодексу України з процедур банкрутства.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Ліквідатор ТОВ "Амкол" арбітражний керуючий Нікітенко М.О. у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12.02.2020 року у даній справі без змін, а скаргу - без задоволення. Посилається на те, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.03.2019 року у даній справі було встановлено грошову винагороду ліквідатору ТОВ "Амкол" Нікітенку М.О. у розмірі 3 695,08 грн. - двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні 12 місяців його роботи до відкриття господарським судом ліквідаційної процедури за кожен місяць виконання повноважень ліквідатора. Разом з тим, відповідно до норм частини 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, який набрав чинності з 21.10.2019 року, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але має бути не менше 3-х розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Згідно із положеннями статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", установлена з 1 січня 2020 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі - 4 723 гривні. Таким чином, встановлений ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.03.2019 року розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого Нікітенко М.О. у даній справі складає 3 695,08 грн., що значно менше 3-х розмірів мінімальної заробітної плати - 14 169,00 грн. та суперечить положенням статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства. Перелік джерел коштів, за рахунок яких може бути здійснено оплату винагороди арбітражного керуючого зазначено в положеннях частини 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства. Вказаний перелік не потребує окремого затвердження судом, оскільки він чітко закріплений законодавством. Ліквідатор ТОВ "Амкол" арбітражний керуючий Нікітенко М.О. звертався до місцевого господарського суду саме з клопотанням про встановлення розміру грошової винагороди, а не джерел її оплати. Під час здійснення ліквідатором покладених на нього обов`язків щодо задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, майнові активи боржника, визнаного банкрутом, мають бути вільними від будь-яких обмежень щодо розпорядження ними, оскільки одним із завдань ліквідаційної процедури є продаж майна боржника з метою задоволення визнаних вимог кредиторів. Подане та задоволене місцевим господарським судом клопотання ліквідатора ТОВ "Амкол" є цілком обґрунтованим та відповідає нормам законодавства. Доводи скаржника щодо відсутності законних підстав для скасування арештів, накладених на рахунки боржника не підлягають розгляду, оскільки в цій частині клопотання ліквідатора ТОВ "Амкол" судом задоволено не було. Норма абзацу 7 частини 1 статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства має імперативний характер та говорить про те, що всі, арешти, накладені на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядженням майном такого боржника скасовуються з дня винесення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури без будь-яких додаткових умов, особливо зі сторони кредиторів, які мають бути зацікавлені в продажі активів банкрута та задоволенні їх вимог. Ліквідатор вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, а дії скаржника направленими на створення перешкод у ліквідаційній процедурі та затягуванні її строків.

Кредитор - ТОВ "Мотас" у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12.02.2020 року - без змін. Посилається на джерело фінансування основної грошової винагороди арбітражного керуючого встановлено Кодексом України з процедур банкрутства. Разом з тим, у вказаному Кодексі чи іншому підзаконному акті не визначено, що задовольняючи клопотання ліквідатора про встановлення розміру грошової винагороди суд зобов`язаний посилаючись на абзац 7 частини 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства зазначати джерело коштів, за рахунок яких буде здійснюватися виплата основної винагороди ліквідатору. Місцевим господарським судом, на думку кредитора, при задоволенні клопотання ліквідатора про встановлення розміру основної грошової винагороди арбітражного керуючого Нікітенка М.О. за виконання ним повноважень ліквідатора у сумі 3-х розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень, не порушено жодної норми матеріального чи процесуального права. Кредитор звертає увагу, що посилання скаржника на не зазначення в оскаржуваній ухвалі рахунків ТОВ "Амкол", з яких необхідно було зняти арешти, органи, які наклали ці арешти та не зазначення ліквідаційного рахунку боржника, не може прийматися, оскільки в частині скасування обтяжень щодо розпорядження грошовими коштами банкрута судом було відмовлено та не задоволено в цій частині заяву ліквідатора. Також, кредитор вважає, що місцевим господарським судом при задоволенні заяви ліквідатора та скасуванні арештів, накладених на майно ТОВ "Амкол" та інші обмеження щодо розпорядження майном банкрута, не порушено норми матеріального чи процесуального права, що регулюють процедуру банкрутства.

ТОВ "Енергетичні технології" наданими йому процесуальними правами не скористався та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду судового рішення.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 15.04.2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 зі змінами від 16.03.2020 року № 215 "Про запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено карантин з 12.03.2020 року до 03.04.2020 року на усій території України.

Вказаною вище постановою заборонено, зокрема:

- регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському, внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями);

- з 17.03.2020 року до 03.04.2020 року перевезення пасажирів метрополітенами міст Києва, Харкова і Дніпра відповідно до рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 16.03.2020 року;

- з 12 год. 00 хв. 18.03.2020 року до 03.04.2020 року перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому). Дозволяється здійснення акціонерним товариством "Українська залізниця" окремих пасажирських рейсів у внутрішньому залізничному сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному окремому випадку за погодженням з Міністерством інфраструктури та Міністерством охорони здоров`я, а також окремих пасажирських рейсів у міжнародному залізничному сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному окремому випадку за погодженням з Міністерством інфраструктури, Міністерством закордонних справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до листа Ради суддів України від 16.03.2020 року № 9рс-186/20 рекомендовано на період з 16.03.2020 року до 03.04.2020 року встановити особливий режим роботи судів України, а саме:

- обмежити допуск в судові засідання осіб, які не є учасниками судових засідань;

- по можливості здійснювати судовий розгляд справи без участі сторін, в порядку письмового провадження;

- рекомендувати учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами;

- утриматись від відвідування приміщення суду, особливо за наявності захворювання (слабість, кашель, задуха, утруднення дихання, тощо).

Одночасно колегія суддів зазначає, що статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Враховуючи Постанову Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року "Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID - 19" (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року № 215), продовження карантину до 24 квітня 2020 року та запровадження режиму надзвичайної ситуації на всій території України, Центральний апеляційний господарський суд ухвалою від 06.04.2020 року відклав розгляд апеляційної скарги у даній справі на період дії особливого режиму роботи Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.04.2020 року, розгляд апеляційної скарги призначено на 13.05.2020 року.

Ліквідатором банкрута Нікітенко М.О. було заявлено клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 07.05.2020 року у задоволенні клопотання було відмовлено.

Представником АТ "Банк Кредит Дніпро" Перепелицею Ю.В. було направлено до суду заяву про відкладення судового засідання, яка не містить електронного цифрового підпису, а тому вказана заява не підлягає розгляду судом.

У судове засідання 13.05.2020 року представники учасників провадження у справі не прибули.

Разом з тим, вирішуючи питання про можливість розгляду справи в судовому засіданні 13.05.2020 року суд враховує, що ухвалою від 27.04.2020 року явка представників сторін в судове засідання визнана необов`язковою.

3.2. Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 24.01.2019 року у справі № 908/328/18 прийнято до відома звіт розпорядника майна. Задоволено клопотання розпорядника майна та Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичні технології". Припинено процедуру розпорядження майном та повноваження розпорядника майна боржника Нікітенка М.О. Визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Амкол", м. Запоріжжя. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Нікітенка Микиту Олександровича, якого зобов`язано вчинити певні дії.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.03.2019 року встановлено грошову винагороду ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Амкол" Нікітенку М.О . у розмірі 3 695,08 грн. - двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до відкриття господарським судом ліквідаційної процедури за кожен місяць виконання повноважень ліквідатора.

23.01.2020 року на адресу Господарського суду Запорізької області від ліквідатора ТОВ "Амкол" надійшла заява про скасування обтяжень (арешти, заборони, інші будь-які обмеження та обтяження) щодо розпорядження рухомим, нерухомим майном та грошовими коштами банкрута, в тому числі на банківських рахунках ТОВ "Амкол". Ліквідатор також просив суд скасувати обмеження розпорядження майном банкрута згідно з переліком.

24.01.2020 року до Господарського суду Запорізької області надійшло клопотання ліквідатора ТОВ "Амкол" про встановлення йому розміру грошової винагороди.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.01.2020 року вказані клопотання та заява ліквідатора прийняті до розгляду. Відкладено судове засідання для їх розгляду на 12.02.2020 року.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

3.3.1. Юридична оцінка доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4). У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З 21.10.2019 року введений в дію Кодекс України з процедур банкрутства (надалі - Кодекс).

З дня введення в дію Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Тобто, перехід від регулювання передбаченого Законом до регулювання передбаченого Кодексом здійснюється негайно (безпосередня дія як спосіб дії в часі нормативно-правових актів) шляхом здійснення подальшого розгляду справи про банкрутство відповідно до положень Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За приписами частини 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно частини 3 наведеної статті судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Кодексом.

Отже апеляційний суд здійснює перегляд ухвал місцевого господарського суду, прийнятих у справі про банкрутство після 21.10.2019 року на підставі правових норм Кодексу України з процедур банкрутства.

Наведене відповідає положенням статей 55, 129 Конституції України, статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", частині першій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такий же висновок щодо застосування норм права викладений в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі № 908/130/15-г.

Як вбачається із апеляційної скарги, кредитором оскаржується ухвала Господарського суду Запорізької області від 12.02.2020 року у даній справі в частині задоволення клопотання ліквідатора (вх. № 1802/08-08/20 від 24.01.2020 року) та часткового задоволення заяви ліквідатора (вх. 1725/08-08/20 від 23.01.2020 року). В іншій частині ухвала місцевого господарського суду кредитором не оскаржується.

Щодо клопотання ліквідатора ТОВ "Амкол" (вх. № 1802/08-08/20 від 24.01.2020 року) про встановлення розміру грошової винагороди колегія суддів враховує наступне.

Обґрунтовуючи подане клопотання, ліквідатор посилається на те, що ухвалою місцевого господарського суду від 12.03.2019 року у даній справі було встановлено грошову винагороду ліквідатору ТОВ "Амкол" Нікітенку М.О. в розмірі 3 695,08 грн. - двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до відкриття господарським судом ліквідаційної процедури за кожен місяць виконання повноважень ліквідатора. Разом з тим, 21.10.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства, який встановив нову форму винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, що відрізняється від попередньої форми, передбаченої Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Так, згідно норм частини 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше 3-х розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Встановлений місцевим господарським судом розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого Нікітенка М.О. у даній справі значно менший 3-х розмірів мінімальної заробітної плати - 14 169,00 грн. та суперечить положенням статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

Розглянувши клопотання ліквідатора, суд першої інстанції правомірно його задовольнив, з огляду наступне.

Відповідно до частини 4 статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Як вбачається із матеріалів, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.03.2019 року встановлено грошову винагороду ліквідатору ТОВ "Амкол" Нікітенку М.О. у розмірі 3 695,08 грн. - двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до відкриття господарським судом ліквідаційної процедури за кожен місяць виконання повноважень ліквідатора.

Вказане рішення було прийнято у відповідності до норм статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом з тим, відповідно до частин 1, 2 статті 30 Кодексу, який набрав чинності 21.10.2019 року, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород (частина 1). Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі (частина 2).

Відповідно до положень статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлена у 2019 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі: з 1 січня - 4 173 гривні.

Згідно із нормами статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлена у 2020 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі: з 1 січня - 4 723 гривні.

Таким чином, після 21.10.2019 року, тобто набрання чинності Кодексом, розмір грошової винагороди арбітражного керуючого Нікітенка М.О. в сумі 3 695,08 грн., встановлений ухвалою Господарського суду Запорізької області у даній справі, є значно меншим 3-х розмірів мінімальної заробітної плати та суперечить положенням частини 2 статті 30 Кодексу.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення клопотання ліквідатора ТОВ "Амкол" та встановлення з 21.10.2019 року основної грошової винагороди арбітражного керуючого Нікітенка М.О. за виконання ним повноважень ліквідатора у сумі 3-х розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання повноважень ліквідатора.

Доводи апеляційної скарги про не зазначення в оскаржуваній ухвалі переліку джерел коштів, за рахунок яких буде здійснюватися оплата винагороди арбітражного керуючого не можуть бути взяті до уваги апеляційним господарським судом з огляду на те, що такий перелік зазначено в положеннях частини 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства. Вказаний перелік не потребує окремого затвердження судом, оскільки він чітко закріплений законодавством.

Стосовно заяви ліквідатора ТОВ "Амкол" (вх. 1725/08-08/20 від 23.01.2020 року) про скасування обмежень щодо розпорядженням майном банкрута колегія суддів враховує наступне.

Матеріали оскарження ухвали свідчать, що 23.01.2020 року на адресу Господарського суду Запорізької області від ліквідатора ТОВ "Амкол" надійшла заява про скасування обтяжень (арешти, заборони, інші будь-які обмеження та обтяження) щодо розпорядження рухомим, нерухомим майном та грошовими коштами банкрута, в тому числі на банківських рахунках ТОВ "Амкол". Ліквідатор також просив суд скасувати обмеження розпорядження майном банкрута згідно з переліком.

Звернувшись із вказаною заявою, ліквідатор посилався на те, що згідно з інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.01.2020 року за ТОВ "Амкол" зареєстровано нерухоме майно, на яке накладено обтяження відповідно до переліку. Разом з тим, згідно з Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 22.01.2020 року будь-які обтяження рухомого майна ТОВ "Амкол" відсутні. Перебування майна, яке входить до складу ліквідаційної маси банкрута під обтяженням у процедурі банкрутства робить неможливим виконання ліквідатором обов`язків, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства та суперечить приписам абзацу 7 частини 1 статті 59 цього Кодексу щодо зняття арештів чи інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута з дня винесення відповідної постанови. Під час здійснення ліквідатором покладених на нього обов`язків щодо задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, майнові активи боржника, визнаного банкрутом, мають бути вільними від будь-яких обмежень щодо розпорядження ними, оскільки одним із завдань ліквідаційної процедури є продаж майна боржника з метою задоволення визнаних вимог кредиторів.

Суд першої інстанції, розглянувши та задовольнивши заяву ліквідатора, враховуючи необхідність підготовки майна банкрута до продажу дійшов висновку, що заява ліквідатора підлягає частковому задоволенню шляхом скасування арештів, накладених на майно ТОВ "Амкол" та інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута згідно з переліком. В іншій частині заяви ліквідатора місцевий господарський суд відмовив, враховуючи її невідповідність положенням статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства.

Як зазначалося вище, постановою Господарського суду Запорізької області від 24.01.2019 року боржника у даній справі визнано банкрутом.

Відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції, що діяла на момент винесення цієї постанови, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, крім іншого, скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 59 Кодексу з дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, у тому числі скасовуються арешт, накладений на майно такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Слід зазначити, що скасування всіх арештів, накладених на майно боржника, та інших обмежень щодо розпорядження його майном, є передбаченим законом правовим наслідком визнання особи банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Також, судова колегія звертає увагу на те, що зняття заборон та арештів із майна боржника у відповідно до статті 59 Кодексу є безумовним і стосується будь-яких органів і посадових осіб.

Крім того, наявність арештів, обтяжень та іпотек обмежує права ліквідатора, що передбачені статтею 61 Кодексу та унеможливлює ефективне здійснення ним своїх функцій.

Таким чином, місцевий господарський суд правомірно задовольнив клопотання ліквідатора ТОВ "Амкол" в частині скасування арештів, накладених на майно ТОВ "Амкол" та інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута згідно переліку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній частині ухвали.

За наведених обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що місцевий господарський суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання ліквідатора (вх. № 1802/08-08/20 від 24.01.2020 року) та часткового задоволення заяви ліквідатора (вх. 1725/08-08/20 від 23.01.2020 року).

3.3.2. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

З огляду на зазначене та відсутність порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті судом першої інстанції ухвали в оскаржуваній частині, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та залишення без змін ухвали місцевого господарського суду в частині задоволення клопотання ліквідатора (вх. № 1802/08-08/20 від 24.01.2020 року) та часткового задоволення заяви ліквідатора (вх. 1725/08-08/20 від 23.01.2020 року).

3.3.3. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 30, 59 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 269-271, 275, 277, 282, 283 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12.02.2020 року у справі № 908/328/18 в частині задоволення клопотання ліквідатора (вх. № 1802/08-08/20 від 24.01.2020 року) та часткового задоволення заяви ліквідатора (вх. 1725/08-08/20 від 23.01.2020 року) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства постанова не підлягає оскарженню у касаційному порядку. Скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 14.05.2020 року.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя А.Є. Чередко