СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2020 р. Справа № 905/200/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В.

без виклику сторін

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду

апеляційну скаргу Державного підприємства "Шахта ім. М.С. Сургая", м. Вугледар, Донецька область (вх. №992 Д/2)

на рішення господарського суду Донецької області від 11.03.2020 (суддя - Левшина Г.В., ухвалене в м. Харків о 12:40 год., повний текст складено 12.03.2020),

у справі №905/200/20

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця", м.Лиман, Донецька область

до Державного підприємства "Шахта ім. М.С. Сургая", м. Вугледар, Донецька область,

про стягнення штрафу в сумі 57940,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства "Шахта ім. М.С. Сургая" про стягнення штрафу в сумі 57940,00 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 11.03.2020 у справі №905/200/20 позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" до Державного підприємства "Шахта ім. М.С. Сургая" про стягнення штрафу в сумі 57940,00 грн. задоволено повністю.

Стягнуто з Державного підприємства "Шахта ім. М.С. Сургая" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії " Донецька залізниця" штраф у сумі 57940 грн. 00 коп., судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджено неправильне зазначення відправником маси вантажу, за наслідком чого позивачем, на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, нараховано штраф пятикратному розмірі у сумі 57940,00 грн., розрахунок якого проведений за два вагони, виходячи з розміру провізної плати в сумі 5794,00 грн. (5794,00х5х2).

Суд першої інстанції, посилаючись на те, що штраф підлягає стягненню за факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитків, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

За наслідками розгляду клопотання відповідача про зменшення заявленої суми до однієї провізної плати, суд першої інстанції, посилаючись на те, що штраф за неправильно зазначену у накладній масу, кількість місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, дійшов висновку, що можливості його зменшення Статутом залізниць України не передбачено.

Державне підприємство "Шахта ім. М.С. Сургая" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду Донецької області від 11.03.2020 у справі №905/200/20 та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції, відповідно до ч.2 ст.233 Господарського кодексу України, безпідставно не зменшив розмір належних до сплати штрафних санкцій, посилаючись на те, що відповідач здійснює господарську діяльність в районі проведення антитерористичної операції, а допущене Державним підприємством "Шахта ім. М.С. Сургая" порушення не спричинило збитків для залізниці та іншим учасникам господарських відносин, не створило небезпеку на залізничному транспорті.

Крім того, апелянт посилався на тяжкий фінансовий стан, як на підставу для зменшення штрафних санкцій.

У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" (вх.№4174 від 05.05.2020), позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду Донецької області - без змін. Зокрема, позивач зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі не навів жодних обставин та не надав доказів, які б спростували сам факт допущеного порушення вимог Статуту, яким на нього була покладена відповідальність, передбачена ст.ст.118, 122 Статуту залізниць у вигляді штрафу; зазначений штраф стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2020 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Шахта ім. М.С. Сургая" на рішення господарського суду Донецької області від 11.03.2020 у справі №905/200/20.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційна скарга Державного підприємства "Шахта ім. М.С. Сургая" на рішення господарського суду Донецької області від 11.03.2020 у справі №905/200/20 розглядається без повідомлення учасників справи.

Заперечень щодо розгляду справи без повідомлення учасників справи від сторін не надходили.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

У липні 2019 Державним підприємством "Шахта ім. М.С. Сургая" на адресу ПрАТ "АКХЗ" зі станції «Південнодонбаська» Донецької залізниці на станцію «Авдіївка» Донецької залізниці відвантажено за залізничною накладною №50806553 у вагонах №56145329, №56316441 вантаж - вугілля кам`яне марки г- газове, вологість вантажу 6.

При оформленні залізничної накладної №50806553 у вагоні №56145329 відповідачем вказано масу вантажу: нетто - 60500 кг, у вагоні №56316441 масу вантажу: нетто - 57700 кг.

Як свідчить розділ 26 та 28 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на 200-ти тонних вагонних вагах заводський №0031.

Згідно п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

На станції «Авдіївка» Донецької залізниці проведено перевірку маси вантажу, зазначеної в залізничній накладній №50806553 від 24.07.2019.

За результатами контрольної перевірки станцією Авдіївка Донецької залізниці були складені комерційні акти №482803/141, №482803/142 від 30.07.2019, відповідно до яких:

- за результатами контрольного переважування вагону №56316441 на 100-ти тонних вагах вантажоодержувача (держ. повірка 22.04.2019) станції Авдіївка Донецької залізниці виявилось, що при переваженні вага брутто складає 79050 кг, тара 23000 кг, нетто 56050 кг, що менше ваги, зазначеної відправником в документі на 1650 кг;

- за результатами контрольного переважування вагону №56145329 на 100-ти тонних вагах вантажоодержувача (держ. повірка 22.04.2019) станції Авдіївка Донецької залізниці виявилось, що при переваженні вага брутто складає 82500 кг, тара 24000 кг, нетто 58500 кг, що менше ваги, зазначеної відправником в документі на 2000 кг. При повторному зважуванні недостача вантажу підтвердились.

У комерційних актах також містяться відомості про те, що при вантажах прибув у справному вагоні, люка двері щільно зачинені, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10 см, рівномірна, маркована білою смугою по всій довжині вагона, плівкою проти видування не вкривалась.

Відповідно до п.12 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається. При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст.5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1 розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №863/5084 від 24.11.2000, а також ст.23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п.2.1 та п.2.2, графи "Маса вантажу, визначена відправником, "кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст.37 Статуту та п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Згідно з перевізним документом в графі 20 зазначено: навантаження нижче бортів вагона, марковане повздовжньою смугою білого кольору по всій довжині вагона.

Вантаж розміщено й закріплено згідно з п.п.2.3 глави 14 Додатка 3 до СМГС. Відповідальний за розміщення та кріплення вантажу мр. ОСОБА_1 Правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч.1 ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній, засвідчено належними доказами - комерційними актами №№482803/141, 482803/142 від 30.07.2019.

Вказані комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому є належними доказами в підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній фактичній масівантажу.

Згідно з п. 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України за №644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України.

При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно зі ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст.118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п`ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просив стягнути з відповідача штраф у розмірі 57940,00 грн., розрахунок якого зроблено за два вагони, виходячи з розміру провізної плати в сумі 5794,00 грн. (5794,00х5х2).

Факт невірного внесення відомостей до накладної, підтверджений матеріалами справи та не заперечується відповідачем, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення штрафу у сумі 57940,00 грн. є обґрунтованими.

Рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржується сторонами.

Враховуючи те, що апелянтом не оскаржується правомірність висновків місцевого господарського суду щодо наявності підстав для стягнення штрафу, колегією суддів, на підставі положень ч.1 ст.269 ГПК України, рішення в цій частині не переглядається.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для зменшення штрафу до однієї провізної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у відзиві заявив клопотання про зменшення заявленої до стягнення суми до однієї провізної плати.

В обгрунтування зазначеного клопотання апелянт посилався на те, що в силу статті 233 Господарського кодексу України, а також у зв`язку із скрутним матеріальним становищем підприємства розмір штрафу має бути зменшено до однієї провізної плати, оскільки ДП "Шахта ім. М.С. Сургая" здійснює свою господарську діяльність в м. Вугледар Донецької області, яке входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визначене як район проведення антитерористичної операції. Окрім того відповідач зауважив, що підприємство знаходиться у тяжкому фінансовому становищі. Так, за підсумками роботи за І півріччя 2019 року збитки підприємства склали 6738 тис. грн., а кредиторська заборгованість станом на 01.12.2019 складає 1325882 тис. грн.

Згідно з ч.1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В даному випадку санкція не є договірною, а випливає зі зазначених положень Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, якими чітко визначено розмір штрафу.

Недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України.

При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.02.2018 у справі №906/434/17, від 20.03.2018 у справі №925/1025/17 від 22.03.2018 у справі №917/964/17, від 05.02.2019 у справі №914/2339/17.

Тобто зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом залізниць України не передбачено.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в частині зменшення відповідачу розміру штрафу до однієї провізної плати, оскільки в даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає з положень Статуту залізниць України.

Рішення господарського суду Донецької області від 11.03.2020 у справі №905/200/20 ухвалене у відповідності до норм матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Шахта ім. М.С. Сургая" на рішення господарського суду Донецької області від 11.03.2020 у справі №905/200/20 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 11.03.2020 у справі №905/200/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25.05.2020

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя О.В. Плахов