УХВАЛА

25 травня 2020 року Справа № 913/182/20

Господарський суд Луганської області у складі судді Масловського С.В., розглянувши заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 08.05.2020 №6844/07-20 про визнання грошових вимог до боржника у справі за заявою кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуглехімічна лабораторія" (місцезнаходження: бульв. Вінтера, буд. 3А, м. Запоріжжя, 69041),

до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" (місцезнаходження: вул. Гоголя, 24А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400)

про банкрутство.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 13.04.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" (місцезнаходження: вул. Гоголя, 24А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, ); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит"; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів до 30.09.2020; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Арсонова Віталія Вікторовича, (свідоцтво від 21.06.2017 №1792, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , вул. Ярославів Вал, 29В, оф. 5, м. Київ, Україна, 01054)

14.04.2020 оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про відкриття провадження у справі № 913/182/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" (місцезнаходження: вул. Гоголя, 24А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400).

18.05.2020 року на адресу Господарського суду Луганської області надійшла заява Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 08.05.2020 №6844/07-20 про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит", за якою просить суд:

- звільнити Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від сплати судового збору за подання заяви про визнання грошових вимог кредитора по справі №913/182/20;

- визнати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області кредитором у справі №913/182/20;

- визнати грошові вимоги кредитора Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" у розмірі 5664685 грн 05 коп.

В обґрунтування заяви Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області посилається на те, що згідно ч. 1 ст. 73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" кошти пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) та використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Згідно з ч. 2 ст. 73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Враховуючи викладені обставини, у зв`язку з відсутністю грошових коштів для сплати судового збору, Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області просить суд звільнити його від сплати судового збору за подання заяви про визнання грошових вимог до боржника.

Дослідивши вищезазначену заяву, суд дійшов висновку, що вона подана з порушенням вимог ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, з огляду на наступне.

Порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначено Законом України "Про судовий збір". У відповідності до ч.1 ст.4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати є правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи зміст ст.8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення або звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які свідчать про об`єктивну неможливість сплатити судовий збір під час подання позовної заяви.

Особа, яка заявляє клопотання (заяву) про звільнення або відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення судом сплати судового збору з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15).

Стаття 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Крім того, загальний принцип рівності усіх перед законом визначено нормами ст.24 Конституції України, ст.7 Господарського процесуального кодексу України.

У контексті зазначених норм слід мати на увазі, що всі підприємства та організації, які звертаються до господарського суду, за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, зобов`язані дотримуватись процесуальної форми подання позову. При здійсненні судочинства, господарський суд повинен забезпечити процесуальну рівність сторін, не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою.

Водночас, в порушення вимог ст.74 Господарського процесуального кодексу України, Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області в обґрунтування заявленого клопотання не подано до суду доказів ані важкого фінансового становища, як підстави для звільнення або відстрочення від сплати судового збору, існуючих на час звернення з цією заявою до суду, ані доказів на підтвердження обставин можливої зміни фінансового становища для сплати судового збору до закінчення строку відстрочки (дата прийняття рішення у справі).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявником не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для звільнення чи відстрочення сплати судового збору, та не обґрунтовано належними і допустимими доказами відсутність можливості сплатити судовий збір у встановлених законом порядку і розмірі.

За таких обставин, клопотання Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про звільнення його від сплати судового збору не є обґрунтованим, доведеним належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 3 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, що додаються до заяви. До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Заява підписується кредитором або його уповноваженим представником.

Господарський суд зобов`язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Кодексу та Господарського процесуального кодексу України, про що постановляється ухвала, в якій зазначається дата попереднього засідання суду.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом, і включається до складу судових витрат.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом, судовий збір становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з приписами ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 01.01.2020 встановлюється прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 грн 00 коп.

Отже, за подання заяви кредитора, який звертається з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області мало сплатити судовий збір за ставкою 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 4204 грн. 00 коп.

В порушення вимог ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області звертаючись до суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника не надало суду доказів підтвердження сплати судового збору.

Згідно ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу.

У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути.

Якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому разі господарський суд постановляє ухвалу про повернення заяви.

Повернення заяви з підстав, передбачених цією статтею, не перешкоджає повторному зверненню до суду у цій же справі, якщо порушення усунуто в межах строку, встановленого частиною першою статті 45 цього Кодексу.

Враховуючи, що заява Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання грошових вимог до боржника від 08.05.2020 6844/07-20 подана з порушенням вимог ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку про необхідність повідомлення заявника щодо необхідності усунення недоліків, допущених при поданні заяви про визнання грошових вимог до боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 44 - 47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

2. Повідомити Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про недоліки, допущені при поданні заяви про визнання грошових вимог до боржника.

3. Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області протягом десяти днів з моменту отримання даної ухвали, усунути недоліки, допущені при поданні заяви про визнання грошових вимог до боржника, а саме: надати суду докази сплати судового збору у розмірі 4204 грн 00 коп.

Інформація про час і місце судового засідання додатково розміщена на сторінці суду офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (https://court.gov.ua/fair).

Ухвала набрала законної сили з моменту підписання 25.05.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя С.В.Масловський