номер провадження справи 12/28/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2020 Справа № 908/295/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/295/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО МОНОЛІТ ЕНЕРГО" (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 21/23)

до відповідача: Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20)

про стягнення 337 315,71 грн.

за участю представників:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

Згідно із ст. 222 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 16.03.2020 здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - комплексу «Акорд».

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО МОНОЛІТ ЕНЕРГО" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. № 114/И-48-20 від 07.02.2020 до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" про стягнення основного боргу в сумі 303060,00 грн., пені в сумі 31042,44 грн., трьох відсотків річних в сумі 3213,27 грн. за договором № 3308-ДЭ-ЗаТЭС про закупівлю товару від 21.06.2019, що разом складає 337315,71 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2020 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 17.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/295/20, присвоєно справі номер провадження 12/28/20, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 11.03.2020 о 14:15.

Ухвалою суду від 25.02.2020 у зв`язку з виробничою необхідністю, розгляд справи, призначений на 11.03.2020 о 14:15, перенесено на 16.03.2020 о 15:45.

Ухвалою суду від 16.03.2020 відкладений розгляд справи на 01.04.2020 о 14:15.

24.03.2020 на адресу суду від позивача надійшло письмове уточнення позовних вимог за вих. № 4/03-20 від 19.03.2020, в якому останній зазначає, що відповідачем 06.02.2020 основний борг в сумі 303060,00 грн. був сплачений, проте на час розгляду справи відповідач не сплатив три відсотки річних в сумі 3123,27 грн. та пеню в сумі 31042,44 грн. Вказує, що оскільки відповідач не сплатив три відсотки річних та пеню, то зазначені позовні вимоги підлягають стягненню за уточненим розрахунком, а саме три відсотки річних в сумі 3163,45 грн. та пеня в сумі 30678,77 грн. Просить закрити провадження у справі в частині основного боргу в сумі 303060,00 грн. та стягнути з відповідача три відсотки річних в сумі 3163,45 грн. та пеню в сумі 30678,77 грн.

Також 24.03.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, в якій останній вказує, що позов підтримує у розмірі уточнених позовних вимог.

26.03.2020 на електронну адресу суду з електронним цифровим підписом від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому останній просить відкласти судове засідання, призначене на 01.04.2020 на іншу дату, після 24.04.2020. Вказане клопотання відповідач мотивує загостренням епідеміологічної ситуації в світі, введенням карантину відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 та тим, що представник відповідача проживає та працює в м. Києві, а транспортне сполучення з м. Києва до м. Запоріжжя припинено.

Ухвалою суду від 01.04.2020 відкладений розгляд справи на 16.04.2020 об 11:30.

16.04.2020 на електронну адресу суду з електронним цифровим підписом від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому останній просить відкласти судове засідання, призначене на 16.04.2020 на іншу дату, після 24.04.2020. Вказане клопотання відповідач мотивує загостренням епідеміологічної ситуації в світі, введенням карантину відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 та тим, що представник відповідача проживає та працює в м. Києві, а транспортне сполучення з м. Києва до м. Запоріжжя припинено.

Ухвалою суду від 16.04.2020 відкладений розгляд справи на 29.04.2020 о 14:45.

29.04.2020 на електронну адресу суду з електронним цифровим підписом від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому останній просить відкласти судове засідання, призначене на 29.04.2020 на іншу дату, після 11.05.2020. Вказане клопотання відповідач мотивує загостренням епідеміологічної ситуації в світі, продовженням карантину відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 та тим, що представник відповідача проживає та працює в м. Києві, а транспортне сполучення з м. Києва до м. Запоріжжя припинено.

В судове засідання 29.04.2020 представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення у зв`язку, по-перше, із наявністю в матеріалах справи достатнього обсягу доказів для розгляду даної справи по суті та прийняття рішення, по-друге, із обмеженістю строків розгляду справи по суті, передбачених приписами ст. 195 ГПК України, по-третє, з метою не затягування судового процесу та захисту порушених та оспорюваних прав та законних інтересів сторін у справі.

Дослідивши зміст поданого позивачем до справи письмового уточнення позовних вимог за вих. № 4/03-20 від 19.03.2020 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В пункті 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що «ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об`єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові».

Розглянувши подане позивачем письмове уточнення позовних вимог за вих. № 4/03-20 від 19.03.2020 суд дійшов висновку, що фактично останнім подано заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Приписами п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 46 ГПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

До вказаного письмового уточнення позивач надав докази надіслання його на адресу відповідача.

Оскільки справа № 908/295/20 розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, а позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог після початку першого судового засідання у даній справі, яке відбулося 16.03.2020, тобто з порушенням приписів п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, відтак вказана заява не приймається судом до розгляду.

Враховуючи викладене, судом розглядаються позовні вимоги, викладені в позовній заяві за вих. № 114/И-48-20 від 07.02.2020, а саме вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 303060,00 грн., пені в сумі 31042,44 грн., трьох відсотків річних в сумі 3213,27 грн. за договором № 3308-ДЭ-ЗаТЭС про закупівлю товару від 21.06.2019, що разом складає 337315,71 грн.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом, не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що 21.06.2019 між Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпроенерго", далі Покупець, та Товариством з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО МОНОЛІТ ЕНЕРГО", далі Постачальник, був укладений договір про закупівлю товару № 3308-ДЭ-ЗаТЭС, далі Договір, відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцю товар, зазначений в специфікації, а Покупець - прийняти і оплатити такий товар, код згідно УКТ ЗЕД: 26.51.70-90.00, далі Товар, 2013-2019 року виготовлення, в кількості, комплектності, асортименті та за ціною згідно із специфікацією: сервопривід EXLAR GSX 30-0302-MFX- MN4-238 AX (GSX30-0302-XFX- MN4 -238-AX) вартістю 252550,00 грн. без ПДВ за 1 шт., строк поставки товару 5 календарних днів, на загальну суму разом з ПДВ 303060,00 грн.

Пунктом 1.3. Договору сторони визначили, що вантажоодержувач (-чі) Товару: ДТЕК Запорізька ТЕС, 71501, м. Енергодар, Запорізька обл., вул. Промислова, 95.

Згідно із п. 2.2. Договору приймання Товару здійснюється сторонами відповідно до «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю», затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. № П-6 (зі змінами і доповненнями) і «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю», затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. № П-7 (зі змінами і доповненнями), в частині, що не суперечить умовам Договору.

Відповідно до п. 3.1., 3.2. Договору ціна на Товар, що поставляється, вказується в специфікації (п. 1.1. Договору) та є незмінною протягом строку дії цього Договору крім випадків, встановлених діючим законодавством України. Сума цього Договору становить 303060,00 грн. (триста три тисячі шістдесят грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 50510,00 грн. (п`ятдесят тисяч п`ятсот десять грн. 00 коп.).

Умовами п. 4.1., 4.5. - 4.7. Договору сторони погодили, що розрахунки проводяться шляхом оплати Покупцем поставленого Покупцю Товару на 90 (дев`яностий) календарний день з дати поставки відповідного Товару на підставі отриманого Покупцем рахунку та за умови надання Постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 5 цього Договору. Сторони дійшли згоди датою оплати Товару вважати дату списання грошових коштів із поточного банківського рахунку Покупця. Покупець при перерахуванні грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, в призначенні платежу платіжного доручення в обов`язковому порядку вказує реквізити цього Договору (номер, дата укладення), а також період (місяць, рік) за який здійснюється оплата. У разі не вказівки в призначенні платежу платіжного доручення періоду (місяць, рік) за який здійснюється оплата, то здійснена за таким платіжним дорученням оплата за Товар за цим Договором зараховується в хронологічному порядку відповідно до дати виникнення зобов`язань з оплати. Якщо останній день строку для оплати, що встановлений цим Договором, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення такого строку є перший за ним робочий день.

Згідно із п. 5.1., 5.2. - 5.6. Договору товар поставляється протягом 5 календарних днів після підписання цього Договору. Поставка Товару буде виконуватися на умовах DDP згідно з Правилами «ІНКОТЕРМС» у редакції 2010 р. у місце призначення поставки Товару: ДТЕК Запорізька ТЕС, 71501, м. Енергодар Запорізької обл., вул. Промислова, 95. Поставка Товару здійснюється автомобільним транспортом. Транспортні послуги по поставці Товару входять в ціну Товару. Товар вважається поставленим Покупцю з дати підписання сторонами видаткових накладних (дата поставки Товару). Право власності на Товар, усі ризики втрати або пошкодження Товару, переходять від Постачальника до Покупця з дати поставки Товару.

Відповідно до п. 5.7., 5.9., 5.10., 5.12. Договору при поставці товару Постачальник надає Покупцю одночасно з Товаром, що поставляється видаткову накладну на Товар, що поставляється, ТТН або експрес-накладну, рахунок-фактуру, паспорт. Вказані товаросупроводжувальні документи надаються Постачальником у повній мірі, у належному стані, оформлені відповідно до вимог чинного законодавства України та такими, що відповідають технічним та якісним характеристикам Товару, що поставляється за цим Договором. Якщо вказані документи складені із порушенням вимог, встановлених чинним законодавством України та/або умовами цього Договору, якщо найменування та/або номенклатура Товару, зазначені в таких документах, не відповідають найменуванню та/або номенклатурі поставленого Товару, Покупець має право відмовитися від прийняття Товару без надання мотивованих пояснень. Документи, окрім податкових накладних, Постачальник зобов`язується надати Покупцю разом з поставленим Товаром. Крім того, одночасно з Товаром, що поставляється Постачальником по цьому Договору, Постачальник (який не є виробником Товару) повинен надати на вимогу Покупця копії документів, які підтверджують походження Товару (довіреності або витяг з книги наданих довіреностей на отриманий Товар, товарно-транспортні накладні, шляхові листи вантажних автомобілів), які були надані Постачальнику, у свою чергу, при придбанні Товару у своїх контрагентів. Зобов`язання Постачальника вважаються виконаними з моменту передачі Товару в розпорядження Покупця в місці призначення поставки, що вказане у п. 5.2. цього Договору, в асортименті, кількості, у строки, з якісними характеристиками, узгодженими сторонами у специфікації (п. 1.1. цього Договору) з обов`язковим підписанням документів, зазначених в пункті 5.5. Договору та наданням всіх документів, передбачених п. 5.7. цього Договору. Зобов`язання Покупця вважаються виконаними з моменту прийняття і оплати поставленого Товару (дата списання грошових коштів з рахунку Покупця).

Пунктом 6.1. Договору передбачені обов`язки Покупця, а саме:

- своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений Товар;

- приймати поставлений Товар згідно з умовами цього Договору.

Згідно із п. 11.1. Договору цей договір може бути скріплений печатками сторін, набирає чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2019 року, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх грошових зобов`язань.

Так, на виконання умов Договору позивач (Постачальник) поставив відповідачу (Покупцю) Товар в кількості та асортименті, погодженому у Специфікації, на загальну суму 303060,00 грн., а відповідач вказаний Товар прийняв, що підтверджується підписаною між ними видатковою накладною № РН-0000005 від 03.07.2019 (а.с. 18).

Вказаний товар був отриманий уповноваженим представником Покупця - провідним фахівцем відділу із закупівель Ковальовою О.М. на підставі довіреності № 116 від 01.07.2019, засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 19).

Разом з тим факт поставки Товару та його прийняття Покупцем також підтверджується підписаною між сторонами товарно-транспортною накладною № 1 від 03.07.2019 (а.с. 23).

Поряд з цим між сторонами у справі був підписаний акт прийому-передачі № 350/А-89-19 від 03.07.2019, який підтверджує факт передачі Постачальником Покупцю Товару, а також факт прийняття Покупцем від Постачальника Товару, а саме: сервопривід EXLAR GSX 30-0302-MFX- MN4-238 AX (GSX30-0302-XFX- MN4 -238-AX) разом з паспортом АЕАЛ. 421943.124ПС (а.с. 20).

На оплату вказаного Товару позивачем був виписаний рахунок-фактура № СФ-0000003 від 03.07.2019 на суму 303060,00 грн.

Позивач в позові зазначає, що супровідним листом № 114/И-194-19 від 03.07.2019 Постачальником на адресу Покупця були направлені відповідні документи, надання яких передбачено умовами Договору: рахунок-фактура № СФ-0000003 від 03.07.2019, видаткова накладна № РН-0000005 від 03.07.2019, товарно-транспортна накладна № 1 від 03.07.2019, паспорт АЕАЛ. 421943.124ПС , упаковочний лист, акт № 350/А-89-19 прийому-передачі, копія довіреності № 184 на отримання товару.

До матеріалів справи позивачем надана податкова накладна № 2 від 03.07.2019, зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних разом з квитанцією № 1 про прийняття її органом податкової служби України.

Позивач в позові вказує, що вартість поставленого товару в сумі 303060,00 грн. не сплачена в повному обсязі, у зв`язку з чим просить стягнути вказану суму боргу з відповідача.

Оскільки відбулося несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, позивач намагається стягнути з відповідача пеню за загальний період з 02.10.2019 по 07.02.2019 в сумі 31042,44 грн. на підставі п. 7.14. Договору. Так, вказаним пунктом Договору встановлено, що у разі прострочення оплати Товару, Покупець, за письмовою вимогою Постачальника, сплачує Постачальнику неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення оплати від вартості невчасно оплаченого Товару, однак не більше 5% від вартості невчасно оплаченого Товару.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов`язання з боку відповідача, в зв`язку з чим намагається стягнути з нього три проценти річних за період з 02.10.2019 по 07.02.2019 в сумі 3213,27 грн.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості до позовної заяви (а.с. 4) суд дійшов висновку, що при зазначенні в ньому періодів нарахування пені, трьох відсотків річних відповідачем допущені технічні описки, а саме в зазначенні кінцевої дати нарахування. Так, виходячи із кількості днів, за які нараховані пеня та три відсотка річних, вбачається, що позивач замість періоду з 02.10.2019 по 07.02.2020 помилково зазначив період з 02.10.2019 по 07.02.2019.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку вважати періодами нарахування пені та трьох відсотків річних згідно розрахунку позивача: з 02.10.2019 по 07.02.2020.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір поставки. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх істотних умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну та суму договору, порядок приймання товару, умови поставки товару, порядок здійснення оплати, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України також визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. У частині 1 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Предмет поставки за Договором відповідає вказаним вимогам.

Відповідач товар прийняв (про що свідчать наявні в матеріалах справи підписані з боку відповідача видаткова накладна № РН-0000005 від 03.07.2019 та товарно-транспортна накладна № 1 від 03.07.2019, акт прийому-передачі № 350/А-89-19 від 03.07.2019), його не повернув, а тому повинен здійснити за нього оплату за умовами договору.

Порядок здійснення оплати за товар між сторонами узгоджено в розділі 4 Договору, а саме в п. 4.1., яким передбачено, що розрахунки проводяться шляхом оплати Покупцем поставленого Покупцю Товару на 90 (дев`яностий) календарний день з дати поставки відповідного Товару на підставі отриманого Покупцем рахунку та за умови надання Постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 5 цього Договору.

З аналізу змісту п. 5.5. Договору вбачається, що датою поставки Товару є дата підписання видаткових накладних.

В матеріалах справи містяться товарно-супровідні документи на Товар, які Постачальник надає Покупцю одночасно з Товаром, а саме: видаткова накладна № РН-0000005 від 03.07.2019, рахунок-фактура № СФ-0000003 від 03.07.2019, товарно-транспортна накладна № 1 від 03.07.2019.

Як зазначено вище, позивач в тексті позову посилався на те, що супровідним листом № 114/И-194-19 від 03.07.2019 Постачальником на адресу Покупця були направлені відповідні документи, надання яких передбачено умовами Договору.

Докази направлення супровідного листа № 114/И-194-19 від 03.07.2019 на адресу відповідача позивачем до справи не надані.

Проте факт поставки Товару відповідачу на суму 303060,00 грн. підтверджується підписаними між сторонами видатковою накладною № РН-0000005 від 03.07.2019 та товарно-транспортною накладною № 1 від 03.07.2019, а також актом прийому-передачі № 350/А-89-19 від 03.07.2019.

Таким чином, в силу умов п. 4.1. Договору строк оплати Товару настав 01.10.2019 (90-й календарний день з дати поставки товару - дати підписання видаткової накладної № РН-0000005 від 03.07.2019).

Матеріали справи свідчать, що позивач надсилав на адресу відповідача претензію № 114/И-327-19 від 21.11.2019, в якій вимагав сплатити суму основного боргу 303060,00 грн., три відсотка річних в сумі 1046,18 грн. та пеню в сумі 11110,18 грн., що виникли за договором про закупівлю товару № 3308-ДЭ-ЗаТЭс від 21.06.2019, що підтверджується описами вкладення від 26.11.2019 (а.с. 32).

Докази у справі свідчать, що відповідач здійснив оплату вартості поставленого товару за Договором в сумі 303060,00 грн., що підтверджується випискою банку по рахунку позивача за 06.02.2020, яка свідчить про те, що оплата була проведена банком 06.02.2020 о 17 год. 05 хв.

Умовами п. 4.5., 5.12. Договору сторони дійшли згоди датою оплати Товару вважати дату списання грошових коштів із поточного банківського рахунку Покупця. Зобов`язання Покупця вважаються виконаними з моменту прийняття і оплати поставленого Товару (дата списання грошових коштів з рахунку Покупця).

Приписами ч. 7 ст. 116 ГПК України визначено, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява за вих. № 114/И-48-20 від 07.02.2020 надійшла до суду в поштовому конверті, тобто подана засобами поштового зв`язку. На вказаному поштовому конверті, в якому надійшла позовна заява, міститься відмітка про дату оформлення (передання на відправлення), а саме: 07.02.2020 та штрихкодовий ідентифікатор 723.

Згідно інформації з сайту https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html Укрпошти щодо відстеження поштових відправлень за штрихкодовим ідентифікатором 723 вбачається, що позовна заява за вих. № 114/И-48-20 від 07.02.2020 з додатками прийнята до відправлення 07.02.2020 о 12 год. 14 хв.

Таким чином, днем подачі позову в даній справі є 07.02.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що заборгованість за поставлений товар за Договором в сумі 303060,00 грн. погашена відповідачем 06.02.2020, що також самостійно визнає позивач в письмовому уточненні до позовних вимог за вих. № 4/03-20 від 19.03.2020, а позов в даній справі поданий до суду 07.02.2020, тобто заборгованість в сумі 303060,00 грн. погашена відповідачем до подачі позову, відтак у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО МОНОЛІТ ЕНЕРГО" до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" про стягнення основного боргу в сумі 303060,00 грн. слід відмовити.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що відповідач виконав в повному обсязі обов`язок з оплати вартості поставленого товару з порушенням строку, встановленого умовами Договору.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань за Договором, а саме доведено порушення відповідачем строку оплати товару, встановленого умовами Договору.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 року № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Матеріали справи свідчать, що позивач за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором № 3308-ДЭ-ЗаТЭС про закупівлю товару від 21.06.2019 нарахував відповідачу пеню за порушення строків оплати вартості поставленого товару за загальний період з 02.10.2019 по 07.02.2020 в сумі 31042,44 грн. на підставі п. 7.14. Договору.

Дослідивши розрахунок пені, наданий позивачем, суд дійшов висновку про її перерахунок, оскільки позивачем допущена помилка, а саме неправильно визначений кінець періоду прострочення з урахуванням оплати боргу, здійсненої відповідачем 06.02.2020, тобто позивачем безпідставно включено в період прострочення дату оплати товару в повному обсязі.

Відповідно до п. 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Відтак, судом з власної ініціативи здійснено перерахунок пені за допомогою програми "Законодавство".

Пеня розрахована судом наступним чином:

1) на заборгованість за видатковою накладною № РН-0000005 від 03.07.2019, строк оплати якої настав 01.10.2019, прострочка виникла з 02.10.2019, враховуючи оплату товару 06.02.2020 на суму 303060,00 грн.,

- за період з 02.10.2019 по 05.02.2020 (127 днів прострочення) від боргу 303060,00 грн. пеня (подвійна облікова ставка НБУ) складає 30973,78 грн.

Так, з врахуванням викладеного, за розрахунком суду, загальна сума пені складає 30973,78 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО МОНОЛІТ ЕНЕРГО" про стягнення з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" пені підлягають задоволенню частково в сумі 30973,78 грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що позивач за прострочення виконання зобов`язань за Договором нарахував відповідачу три відсотка річних за період з 02.10.2019 по 07.02.2020 в сумі 3213,27 грн.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок трьох відсотків річних суд дійшов висновку про їх перерахунок, оскільки позивачем допущена помилка, а саме неправильно визначений кінець періоду прострочення з урахуванням оплати боргу, здійсненої відповідачем 06.02.2020, тобто позивачем безпідставно включено в період прострочення дату оплати товару в повному обсязі.

Відтак, судом з власної ініціативи здійснено перерахунок трьох відсотків річних за допомогою програми "Законодавство".

Три відсотки річних розраховані судом наступним чином:

1) на заборгованість за видатковою накладною № РН-0000005 від 03.07.2019, строк оплати якої настав 01.10.2019, прострочка виникла з 02.10.2019, враховуючи оплату товару 06.02.2020 на суму 303060,00 грн.,

- за період з 02.10.2019 по 05.02.2020 (127 днів прострочення) від боргу 303060,00 грн. три відсотка річних складають 3161,00 грн.

Так, з врахуванням викладеного, за розрахунком суду, загальна сума трьох відсотків річних складає 3161,00 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО МОНОЛІТ ЕНЕРГО" про стягнення з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" трьох відсотків річних підлягають задоволенню частково в сумі 3161,00 грн.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 29.04.2020, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240, 247-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО МОНОЛІТ ЕНЕРГО" до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" задовольнити частково.

2. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО МОНОЛІТ ЕНЕРГО" до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" про стягнення основного боргу в сумі 303060,00 грн. відмовити.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго", 69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20, ідентифікаційний код 00130872, на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО МОНОЛІТ ЕНЕРГО", 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 21/23, ідентифікаційний код 33675000, пеню в сумі 30973 (тридцять тисяч дев`ятсот сімдесят три) грн. 78 коп., три відсотка річних в сумі 3161 (три тисячі сто шістдесят одну) грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 512 (п`ятсот дванадцять) грн. 02 коп., видавши наказ.

4. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО МОНОЛІТ ЕНЕРГО" до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" про стягнення пені в сумі 68,66 грн. відмовити.

5. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО МОНОЛІТ ЕНЕРГО" до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" про стягнення трьох відсотків річних в сумі 52,27 грн. відмовити.

Враховуючи перебування судді Смірнова О.Г. в період з 04.05.2020 по 08.05.2020 у відпустці повне рішення складено - 12.05.2020 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.