РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.05.2020Справа № 910/2851/20

За позовом Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району» міста Києва (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пряма Мова» (м. Київ)

про стягнення 19.011,63 грн

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району» міста Києва звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю «Пряма Мова» про стягнення 19.011,63 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору № 1/5-13 від 30.07.13. оренди та утримання місця в комунікаційному колекторі.

Також позивачем викладено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.20. відкрито провадження у справі № 910/2851/20, з підстав, викладених в ухвалі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Конверт з ухвалою від 16.03.20. було повернуто до суду відділенням поштового зв`язку АТ «Укрпошта» з відміткою вчиненою між "адресат відсутній за вказаною адресою" та "адресат відмовився".

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За висновками суду, відмітка на конверті дозволяє дійти висновку, що повернення ухвали суду про відкриття провадження в даній свідчать про незнаходження сторони за адресою, визначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань/відмову відповідача від одержання відправлення.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 910/2851/20.

Відповідачем у встановлений судом строк письмового відзиву на позов не подано, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надано.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Тобто, згідно із положеннями чинного законодавства України, правовою підставою користування певним майном є відповідний договір оренди.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цих Кодексом (ч. 6 ст. 289 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

30.07.13. між позивачем (Орендодавець) та відповідачем (Орендар) було укладено Договір № 1/5-13 оренди та утримання місця в комунікаційному колекторі, за умовами п. 1.1 якого Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування місце в комунікаційному колекторі по вул. Хрещатик (об`єкт оренди) для розміщення кабельної лінії. Орендодавець надає, а Орендар приймає послуги по утриманню місця в колекторі для розміщення кабелю, тобто комунальні послуги (вартість електроенергії та водовідведення, робота служби енергетика, робота та обслуговування пожежної сигналізації, прибирання, дератизація, та ін.) (п. 2.1 Договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Положенням пункту 4.1 Договору зафіксовано, що Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату в сумі 291,52 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць (п. 4.2 Договору).

Пунктами 4.3, 4.4 Договору унормовано, що орендна плата сплачується Орендарем починаючи з дати підписання Договору. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акту приймання-передачі при поверненні об`єкта оренди "Орендодавцю. Орендар зобов`язується відшкодовувати Орендодавцю комунальні платежі, розмір яких на дату підписання становить 84,13 грн.

Орендна плата сплачується Орендарем незалежно від його наслідків господарської діяльності щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним. Факт надання послуг по оренді та утриманню підтверджується актами виконаних робіт. Орендар зобов`язаний розглянути та підписати надані акти в термін не більше 3 днів. За умови неповернення Орендарем підписаних актів чи ненадання обґрунтованих заперечень щодо надання послуг, вважається, що послуги надані та прийняті без зауважень, а акт є таким, що підписаний між сторонами (пункти 4.6-4.8 Договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Приписами ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України визначено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Строк дії Договору сторонами погоджено пунктом 5.1 з моменту підписання і діє протягом 1 календарного року. Якщо за місяць до закінчення Дії Договору сторони не виявили бажання розірвати Договір і не повідомили про це письмово одна одну, то він вважається продовженим на той самий термін.

Доказів припинення дії Договору сторонами не подано.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідачем свого обов`язку зі сплати орендної плати та послуг утримання за період березень 2017 року - грудень 2019 року не виконано на суму 19.011,63 грн, що зумовило звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Акти здачі-прийняття робіт, які хоч і не підписані відповідачем, однак не містять зауважень останнього, з огляду на що є такими, що підписані між сторонами.

За наданими до матеріалів справи актами здачі-прийняття робіт, виписок по особовому рахунку позивача, судом встановлено, що заборгованість останнього перед Орендодавцем за Договором за пред`явлений до стягнення період становить 19.011,63 грн.

За викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення 19.011,63 грн заборгованості з оренди та утримання місця в комунікаційному колекторі є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

З огляду на задоволення позовних вимог в повному обсязі витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, ч. 9 ст. 165, ст. ст. 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пряма Мова» (01030, м. Київ, вул. Михайла Коцюбинського, 4Б, офіс 17/1; ідентифікаційний код 34820773) на користь Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району» міста Києва (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 30; ідентифікаційний код 31868786) 19.011(дев`ятнадцять тисяч одинадцять) грн 63 коп. основного боргу, 2.102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко