ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020р. Справа № 904/6337/19

За позовом: Приватного акціонерного товариства завод «Павлоградхіммаш», м. Павлоград

До: Акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпровські електромережі», м. Дніпро

Про: зміну договору шляхом визнання укладеною додаткової угоди

Суддя Васильєв О.Ю.

Секретар судового засідання Броян А.Р.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача: Нездолій Г.В. (адвокат);

Від відповідача: Денисенко Н.М. (адвокат)

СУТЬ СПОРУ:

ПрАТ завод «Павлоградхіммаш» (позивач) з урахуванням уточнення позовних вимог (а.с.150-162) звернувся з позовом до АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі» (відповідач) про зміну договору про спільне використання технологічних електричних мереж №05510-00 від 01.03.2017 року ( укладеного між сторонами), шляхом визнання укладеною додаткової угоди №2210/2019 від 22.10.2019р. до вищезазначеного договору в редакції позивача. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на зміну чинного законодавства України, яке регулює правовідносини між енергопостачальниками та споживачами електричної енергії ; зміну частини субабонентів (які використовують мережі позивача) та на приписи ст. 188 ГК України та ст.ст. 622, 651 ЦК України. Окрім того позивач просив стягнути з відповідача 10 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 08.01.20р. було відкрито провадження у справі №904/6337/19, справу призначено до розгляду за правилами загального провадження.

АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» (відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечував, стверджуючи що сторони не можуть відступати від змісту типового договору, скільки позивач у власній редакції додаткової угоди №2210/2019 до договору №05510-00 від 01.03.17р. не конкретизує його умови, як це дозволено та передбачено ч.4. ст. 179 ГК України, а імперативно нав`язує відмінний та безальтернативний варіант покриття всіх витрат, пов`язаних з транспортування електричної енергії , який не уточнює передбачений типовим договором порядок оплати вартості послуг з використання технологічних електричних мереж, а фактично змінює його, змінюючи зміст відповідного положення типового договору.

ПрАТ завод «Павлоградхіммаш» (позивач) у відповіді на відзив заперечував проти обставин, викладених у відзиві на позов зазначаючи (поміж-іншим) позовні вимоги є обґрунтованими, які уточнюють положення спірного договору та приведенням діючих положень у відповідність з чинними на даний момент нормами законодавства; такі зміни дозволені та передбачені ч.4. ст. 179 ГК України.

АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» (відповідач) в письмових поясненнях (а.с.146-147) заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позов.

По справі було оголошено перерву з 11.02.20р. по 25.02.20р.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що на балансі ПрАТ завод «Павлоградхіммаш» перебуває технологічна електрична мережа кабельна лінія електропередачі ЛЕП 35кВ, інвентарний номер 3382 (далі ЛЕП 35 кВ) (довжина ЛЕП 35 кВ: 6 300,00 метрів, кількість опор: 48 од.), живлення якої забезпечується від Підстанції «Павлоградська» (ПС 330 КВ «ПАВЛОГРАДСЬКА», ПРАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго»). До кабельної лінії електропередачі ЛЕП 35кВ по лініям Л-417 та Л-419 приєднані три підстанції (точки комерційного обліку юридичних осіб): ПС «Центральна» (ПРЕМ п/ст «Центральна», точка комерційного обліку АТ ДТЕК «Дніпровська електромережі»), ПС «Тягова» (ЭЧ-7 п/ст «Тягова», точка комерційного обліку ПАТ «Укрзалізниця»), ПС «Хіммаш» (пс/т «Хіммаш», точка комерційного обліку ПРАТ Завод «Павлоградхіммаш»).

АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі» є оператором системи розподілу у відповідності до діючих Правил роздрібного ринку електроенергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.18 р.

У зв`язку із тим, що ЛЕП 35 кВ перебуває на балансі ПрАТ Завод «Павлоградхіммаш» та розташована на території ліцензованої діяльності АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі» як оператора системи розподілу, для забезпечення розподілу електричної енергії іншим споживачам, а також для транспортування електричної енергії в мережі АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі» кабельною лінією електропередачі ЛЕП 35 кВ, 01.03.17 р. між ПАТ Завод «Павлоградхіммаш» (правонаступник - ПрАТ Завод «Павлоградхіммаш», власник мереж) та ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» (правонаступник - АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі», користувач) було укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 05510-00 від 01.03.2017 року.

Відповідно до пункту 1.1. договору, власник мереж зобов`язується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача, або інших суб`єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, в межах величин, дозволених постачальником електричної енергії до використання, а користувач своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору.

Пунктом 1.2 договору сторони визначили, що передача електричної енергії забезпечується відповідно до додатка 1 «Однолінійна схема», наданого власником мереж з обов`язковим зазначенням місць установлення, типів, марки устаткування та технічних характеристик цього устаткування; власник мереж забезпечує передачу електричної енергії до межі балансової належності електроустановок користувача або інших суб`єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, визначених додатком 2 до цього договору «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» та у обсягах, зазначених у додатку «Обсяги постачання електричної енергії Споживачу» до договору про постачання електричної енергії, укладеного між постачальником електричної енергії та суб`єктом господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує Користувач.

Відповідно до пункту 9.5 договору додатками до нього є: додаток 1 «Однолінійна схема»; додаток 2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін»; додаток 3 «Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж»; додаток 4 «Акт прийому-здачі наданих послуг»; додаток 5 «Довідка про обсяги переданої електричної енергії»; додаток 6 «Кошторис обґрунтованих річних витрат»; перелік елементів технологічних електричних мереж Власника мереж, які використовуються для передачі електричної енергії; розрахунок об`єму умовних одиниць технологічних електричних мереж спільного використання (розрахунок граничного рівня річних витрат на утримання технологічних електричних мереж) з таблицями по номенклатурі елементів мереж і обладнання. Наведені додатки є невід`ємними частинами цього договору.

Пунктом 9.4 сторони узгодили, що цей договір укладається на строк до 31.12.17 р., набирає чинності з 01.03.17 р. та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд. (а.с.10-13, 14-28)

З матеріалів справи вбачається, що протягом 2017-2019 року між сторонами було укладено низку додаткових угод до договору.

Так, 10.10.2017 року між сторонами укладено додаткову угоду № ДС-002/05510-00 до договору, якою було внесено зміни до змісту договору у зв`язку зі мною організаційно-правової форми Публічного акціонерного товариства Заводу «Павлоградхіммаш» на Приватне акціонерне товариство завод «Павлоградхіммаш» (а.с.29).

02.11.2017 року між сторонами укладено додаткову угоду № ДС-003/05510-00 до договору, якою до договору було залучено нові додатки: Додаток 5, таблиці Додатку 6, а також внесено зміни до додатку 1 (а.с.30).

07.02.2018 року між сторонами укладено додаткову угоду № ДС-004/05510-00 до Договору, якою внесено зміни до першого речення пункту 9.4 договору та зазначено, що цей Договір укладається на строк до 31.12.2018 року, а набирає чинності з 01.03.2017 року, та пролонгується на наступний календарний рік у випадку відсутності заперечень однієї зі сторін.

(а.с.31).

13.02.2018 року між сторони укладено додаткову угоду № ДС-005/05510-00 до договору, якою пункт 2.5 договору, а також Додаток 6 до договору викладено в новій редакції (а.с.34).

07.11.2018 року між сторонами укладено додаткову угоду № ДС-007/05510-00 до Договору, якою викладено Додаток 5, таблиці Додатку 6 в новій редакції.(а.с.35);

26.09.2019 року між сторонами укладено додаткову угоду № 100785634 до договору, якою викладено Додаток 6 в новій редакції, змінено в Договорів та у всіх додатках Сторону Договору з «Власника мереж» на «Основний споживач» (а.с.36).

Судом встановлено, що під час укладання договору сторони керувалися чиним на той час законодавством України, яке регулювало правовідносини між енергопостачальниками та споживачами електричної енергії (юридичними та фізичними особами), а саме:

- Законом України «Про електроенергетику»;

- «Правилами користування електричною енергією», затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 31 липня 1996р. № 28 (у редакції постанови НКРЕКП від 17 жовтня 2005р. № 910).

В той же, час Закон України «Про електроенергетику» частково втратив чинність у зв`язку з прийняттям Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.17 р.

«Правила користування електричною енергією» були скасовані Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.18р. Вказаною постановою № 312 було затверджено «Правила роздрібного ринку електроенергії». Крім того, 14.03.18 р. Постановою НКРЕКП № 309 було затверджено «Кодекс систем передач».

Враховуючи ці зміни у чинному законодавстві України, позивачем листом від 13.08.19 р. вих. № 306 було надіслано відповідачу проект додаткової угоди від 01.08.18 р. до договору, яким запропоновано до Розділу 1 договору додати пункт 1.3 наступного змісту: «Обсяг технологічних втрат електричної енергії в технологічних електричних мережах основного споживача, що пов`язані з розподілом електричної енергії в електричні мережі інших суб`єктів господарювання, відноситься до обсягу технологічних витрат електричної енергії на її розподіл електричними мережами оператора систем розподілу. Оператор системи покриває всі витрати, пов`язані з транспортуванням електричної енергії в точку розподілу (передачі) електричної енергії, а також має право на відшкодування всіх витрат, пов`язаних із транспортуванням електричної енергії в точку розподілу (передачі) електричної енергії, за рахунок тарифу на розподіл (передачу) електричної енергії». Крім того, вказаною Додатковою угодою позивач також пропонував викласти Додаток № 1 та Додаток № 2 до Договору в новій редакції та ввести новий Додаток № 7 до договору. (а.с37-42).

У відповідь на лист позивача АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі» листом від 26.08.19 р. вих. № 46714/1001 повідомило, що не вбачає підстав для внесення змін до договору та підписання відповідної додаткової угоди. (а.с.43).

Листом від 25.09.19 р. вих. № 348 позивач повторно звернувся до відповідача з прохання підписати додаткову угоду від 01.08.18 р. до договору для врегулювання між сторонами питання компенсації витрат електричної енергії, які виникають в електричній мережі (а.с.44-45).

У відповідь на лист позивача відповідач листом від 09.10.19 р. вих. № 61098/1001 повторно відмовився від підписання відповідної додаткової угоди від 01.08.18 р. до договору. Натомість, в своєму листі відповідач запропонував позивачу оформити однолінійну схему електропостачання (Додаток №1), замість введення нового Додатку № 7 до договору та направити її на узгодження. (а.с.46-47).

Листом від 22.10.19 р. вих. № 2210/2019 позивачем було направлено на адресу відповідача Додаткову угоду № 2210/2019. Цією додатковою угодою позивачем було запропоновано наступне: «У відповідності до положень пункту 1.2.4 Правил роздрібного ринку електроенергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312, Сторони дійшли згоди щодо врегулювання питання про відшкодування та компенсацію витрат, пов`язаних з транспортуванням електричної енергії в точку розподілу (передачі) електричної енергії з використанням технологічних електричних мереж Основного споживача. Сторони дійшли згоди, що обсяг технологічних втрат електричної енергії в технологічних електричних мережах Основного споживача, що пов`язані з розподілом електричної енергії в електричні мережі інших суб`єктів господарювання, відноситься до обсягу технологічних витрат електричної енергії на її розподіл електричними мережами Оператора систем розподілу (Користувача за Договором № 05510-00 від 01.03.2017 року). Оператор системи розподілу (Користувач за Договором № 05510-00 від 01.03.2017 року) покриває всі витрати, пов`язані з транспортуванням електричної енергії в точку розподілу (передачі) електричної енергії, а також має право на відшкодування всіх витрат, пов`язаних із транспортуванням електричної енергії в точку розподілу (передачі) електричної енергії, за рахунок тарифу на розподіл (передачу) електричної енергії». Крім того, вказаною Додатковою угодою № 2210/2019 від 22.10.2019 року позивач запропонував внести зміни до Додатку №1, Додатку № 2 до Договору, а також ввести новий Додаток № 7 до Договору. (а.с.48, 51-55). Лист отримано відповідачем 24.10.2019 року ( що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, а.с. 49) . Згоди щодо укладення даної додаткової угоди сторони не досягли.

Листом від 29.10.19 р. вих. № 2910/2019 позивачем було направлено на адресу відповідача додаткову угоду № 2910/2019, якою підприємство пропонувало внести зміни до Додатку № 1, ввести Додаток № 2 до договору, виключити Додаток № 7 до Договору (а.с.56, 59-65). Лист отримано відповідачем 30.10.19 р. (що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, а.с.57).. Згоди щодо укладення даної додаткової угоди сторони так і не досягли.

У зв`язку з тим, що станом на день звернення з цим позовом до суду відповідачем взагалі не підписано жодної редакцій Додатку №2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін», який відповідно до п.9.5 Типового договору , є невід`ємною частиною договору; сторонами за договором в належній формі не було узгоджено Додаток № 2 до Договору (внаслідок ухилення відповідача від укладення додаткової угоди), позивач був вимушений звернутися з цим позовом до суду.

Окрім того, позивач звертає увагу суду, що діючим на момент укладання договору законодавством будо затверджено типову форму Додатку 2 до договору. При цьому, на момент укладання договору питання покриття витрат, пов`язаних з транспортуванням електричної енергії в точки розподілу (передачі) електричної енергії споживачам під час використання електромережі, що перебуває на балансі позивача, а також відшкодування таких витрат не було врегульовано; під час транспортування електроенергії по кабельній лінії електропередачі ЛЕП 35 кВ з підстанції «Павлоградська» в точки розподілу (передачі) споживачів в мережі відбуваються технологічні витрати електричної енергії, які визначаються як різниця обсягів електричної енергії, обчислених за одночасно знятими показами лічильників, встановлених на вході і виході електричної мережі.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України (далі ГК України), зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частинами 1-2 статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно положень статті 622 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

З аналізу правових норм вбачається, що договір може бути змінений на підставі рішення суду за зверненням заінтересованої сторони при існуванні певних правових підстав (ст.188 ГК України, ст. 622 ЦК України).

Частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відносини між енергопостачальниками та споживачами електричної енергії (юридичними та фізичними особами) регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», «Кодексом системи передачі» (затвердженим Постановою НКРЕКП від 14.03.18 р. № 309), «Правилами роздрібного ринку електроенергії» (затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.03.18 р. № 312) та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно пункту 1.1.2 Правил роздрібного ринку електроенергії: договір про спільне використання технологічних електричних мереж це домовленість двох сторін, що встановлює зміст та регулює правовідносини між оператором системи розподілу та основним споживачем, мережі якого розташовані на території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу, під час транспортування електричної енергії технологічними електричними мережами основного споживача, що укладається за типовою формою, затвердженою Регулятором, та згідно з яким передбачається оплата вартості послуг з використання технологічних електричних мереж основного споживача, визначеної за затвердженою Регулятором методикою.

ПРРЕЕ визначено, що:

- оператор системи це оператор системи розподілу або оператор системи передачі, у випадках коли до його мереж приєднані електроустановки споживачів електричної енергії та/або об`єкти розподіленої генерації;

- основний споживач це споживач та/або власник електричних мереж, який не є оператором системи, електричні мережі якого використовуються оператором системи для транспортування електричної енергії іншим споживачам та/або для транспортування електричної енергії в мережі оператора системи;

Пунктом 1.2.3 ПРРЕЕ визначено, що у разі використання оператором системи розподілу технологічних електричних мереж власника мереж, який не виконує функцій оператора системи розподілу згідно з умовами ліцензії або законодавством, для забезпечення транспортування електричної енергії електричними мережами, що не належать оператору системи розподілу відносини між власником цих мереж та оператором системи розподілу, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі типового договору.

Пунктом 2.5.1 ПРРЕЕ визначено, що для забезпечення розподілу електричної енергії іншим споживачам, а також для транспортування електричної енергії в мережі оператора системи розподілу електричними мережами, що не належать оператору системи розподілу, між оператором системи розподілу та споживачем та/або власником цих мереж, який не є оператором системи розподілу, укладається договір про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі Типового договору про спільне використання технологічних електричних мереж.

Форма типового договору про спільне використання технологічних електричних мереж є Додатком 1 до ПРРЕЕ.

Абзацом 1 та 3 пункту 1.2.15 ПРРЕЕ визначено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Пунктом 1.2.16 ПРРЕЕ встановлено, що спірні питання між споживачем та постачальником електричної енергії або оператором системи чи іншим учасником роздрібного ринку вирішуються сторонами шляхом переговорів та у разі неможливості дійти згоди у зазначений спосіб, що підтверджується хоча б однією із сторін документально, розглядаються за зверненням споживача або іншого учасника роздрібного ринку в межах наданих законодавством повноважень енергетичним омбудсменом, Регулятором або судом.

Пунктом 1.2.4. ПРРЕЕ передбачено, що точка розподілу (передачі) електричної енергії споживачу установлюється на межі балансової належності його електроустановок та зазначається в договорі споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з оператором системи.

Оператор системи покриває всі витрати, пов`язані з транспортуванням електричної енергії в точку розподілу (передачі) електричної енергії, а також має право на відшкодування всіх витрат, пов`язаних із транспортуванням електричної енергії в точку розподілу (передачі) електричної енергії, за рахунок тарифу на розподіл (передачу) електричної енергії.

Додатком № 1 «Однолінійна схема» до Договору встановлено межі балансової належності електроустановок Споживачів, приєднаних до ЛЕП 35 кВ, з яких вбачаються точки розподілу (передачі) електричної енергії таким Споживачам.

Поняття «витрат електричної енергії» визначено в «Методичних рекомендаціях визначення технологічних витрат електричної енергії в трансформаторах і лініях електропередавання» , що затверджені Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 21.06.2013 року за № 399.

В цих Методичних рекомендаціях до технологічних витрат електричної енергії відносять втрати енергії, обумовлені електромагнітними процесами у струмопровідних частинах електричної мережі і осердях апаратів при її передачі, а також кліматичні втрати та втрати енергії в ізоляції елементів мережі.

У зв`язку із прийняттям Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Постанови від 14.03.2018 року № 312, та затвердженням Правил роздрібного ринку електричної енергії, вказане питання було чітко визначено законодавством та зазначено, що такі витрати має нести Оператор системи (Пункт 1.2.4. ПРРЕЕ).

Судом встановлено, що на відміну від Правил, які діяли під час укладання договору, «Правилами роздрібного ринку електричної енергії» не затверджено типову форму додатку №2 до договору, але в той же час, передбачено, що «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» має бути укладений Сторонами та є невід`ємною частиною договору.

Зміни в законодавстві, яке регулює правовідносини між сторонами за договором, є істотними обставинами в розумінні положень статті 622 ЦК України.

В момент укладення договору сторони не могли передбачити зміну в законодавчих актах, які набудуть чинності 14.03.18 р. Основний споживач не може усунути ці обставини іншим шляхом, аніж зміною умов договору в судовому порядку, адже користувач відмовляється від підписання відповідних додаткових угод до договору. Виконання договору на тих саме умовах, з покладання витрат, пов`язаних з транспортуванням електричної енергії в точки розподілу (передачі) споживачів, на позивача, буде суперечити інтересам підприємства як суб`єкта господарювання та положенням чинного законодавства України, призведе до порушення співвідношення майнових інтересів сторін за договором; з законодавства не вбачається, що ризик зміни таких обставин несе позивач.

З урахуванням вищевикладеного, наявні правові підстави, встановлені статтями 188 ГК України та 622 ЦК України, для зміни договору про спільне використання технологічних електричних мереж №05510-00 від 01.03.17р. (укладеного між сторонами); а тому позовні вимоги є обґрунтованими. В той же час, з урахуванням заперечень відповідача та норм чинного законодавства, які зазначені вище, позовні вимоги підлягають задоволенню частково; а саме - з редакції п.7 Додатку №2 до договору про спільне використання технологічних електричних мереж №05510-00 від 01.03.17р. «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» ( запропонованого позивачем ) підлягають виключенню наступні слова : «…в будь-який час доби…»; та в п.8 : «…охорону електромережі…» ( оскільки такі обов`язки користувача не передбачені чинним законодавством України) .

Також, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат в розмірі 10 000,00 грн. на послуги адвоката , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Позивачем в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано договір №0801/19-1-З про надання юридичних послуг ( укладений між Адвокатським обєднанням «ЛОУ АТЕК» та позивачем), довіреність №06 від 11.06.18р. на імя Маслова Д.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №22 від 15.11.10р. на імя Маслова Д.В. (73-78) .

Враховуючи вищезазначене, часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за доцільне зменшити розмір витрат позивача на послуги адвоката, які підлягають стягненню з відповідача, до 5 000, 00 грн. (аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у додатковій постанові від 11.06.18р. по справі №923/567/17 )

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі

2. Змінити Договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 05510-00 від 01.03.2017 року, укладений між Публічним акціонерним товариством Завод «Павлоградхіммаш», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство завод «Павлоградхіммаш», в особі Генерального директора Маркевич Леоніда Романовича, який діє на підставі Статуту, та Публічним акціонерним товариством «ДТЕК «Дніпрообленерго», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ДТЕК «Дніпровські електромережі», в особі начальника Павлоградського центру обслуговування клієнтів Горбатюка Володимира Васильовича, який діє на підставі Довіреності № 395/1001 від 01.09.2016 року, шляхом визнання укладеним Додатку №2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» до Договору № 05510-00 від 01.03.2017 року у такій редакції:

Додаток №2

до договору про спільне використання

технологічних електричних мереж

№ 05510-00 від 01.03.2017 року

Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін

Основний споживач ПРАТ «ЗАВОД ПАВЛОГРАДХІММАШ» (найменування Основного споживача) в особі генерального директора Маркевич Леоніда Романовича, (посада, прізвище, ініціали) що діє на підставі статуту ПРАТ «ЗАВОД ПАВЛОГРАДХІММАШ» (довіреність або установчі документи Основного споживача) та

Користувач АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі» (найменування Користувача) в особі __________________________________________________________________________________________, (посада, прізвище, ініціали)

що діє на підставі _____________________________________________________________________ (довіреність або установчі документи Користувача)

цим актом установили:

1. Балансова належність електромереж та установок :

1.1. Основного споживача: В місцях кріплення натяжних ізолюючих підвісок ПЛ 35 кВ Л-417 , Л-419 що перебуває на балансі ПРАТ ЗАВОД "ПАВЛОГРАДХІММАШ, " на затискачах вихідного лінійного портала ПС 330 кВ "Павлоградська" що перебуває на балансі ДП НЕК "Укренерго", до ПС "Хіммаш".

1.2. Користувача: На опорі №40 ПЛ 35 кВ Л-417, Л-419, що перебуває на балансі ПРАТ ЗАВОД "ПАВЛОГРАДХІММАШ" в місці кріплення натяжних ізолюючих підвісок зі сторони відпайки від ПЛ 35 кВ, що перебуває на балансі АТ ДТЕК "Дніпровські електромережі" до ПС "Центральна", на опорі № 47 ПЛ 35 кВ Л-417 що перебуває на балансі ПРАТ ЗАВОД "ПАВЛОГРАДХІММАШ", в місці кріплення натяжних ізолюючих підвісок зі сторони відпайки від ПЛ 35 кВ що перебуває на балансі АТ ДТЕК "Дніпровські електромережі" до ПС "Тягова" що перебуває на балансі АТ "Укрзалізниця".

1. Межа відповідальності за стан та обслуговування електромереж та установок встановлюється на:

1.1. Основного споживача: В місцях кріплення натяжних ізолюючих підвісок ПЛ 35 кВ Л-417 , Л-419 що перебуває на балансі ПРАТ завод "ПАВЛОГРАДХІММАШ, " на затискачах вихідного лінійного портала ПС 330 кВ "Павлоградська" що перебуває на балансі ДП НЕК "Укренерго", до ПС "Хіммаш".

1.2. Користувача: На опорі №40 ПЛ 35 кВ Л-417, Л-419, що перебуває на балансі ПРАТ ЗАВОД "ПАВЛОГРАДХІММАШ" в місці кріплення натяжних ізолюючих підвісок зі сторони відпайки від ПЛ 35 кВ що перебуває на балансі АТ ДТЕК "Дніпровські електромережі" до ПС "Центральна", на опорі № 47 ПЛ 35 кВ Л-417 що перебуває на балансі ПРАТ ЗАВОД "ПАВЛОГРАДХІММАШ", в місці кріплення натяжних ізолюючих підвісок зі сторони відпайки від ПЛ 35 кВ що перебуває на балансі АТ ДТЕК "Дніпровські електромережі" до ПС "Тягова" що перебуває на балансі АТ "Укрзалізниця".

2. Основний споживач несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електрообладнання, що перебуває на його балансі:

- ПЛ 35кВ, Л-417, Л-419 , включно ВРУ-35кВ, ПС "Хіммаш".

3. Користувач несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електрообладнання, що перебуває на його балансі:

- Відпайка від ПЛ 35 кВ від опори № 40, до лінійного прийомного портала ВРУ 35 кВ, ПС "Центральна", відпайка від опори №47 до прийомного лінійного портала ПС "Тягова".

- опресовку проводів та тросів в натяжних та контактних затискачах.

5. Основний споживач забезпечує, гарантує надійне постачання електроенергії струмоприймачам Користувача власними мережами до межі балансового розмежування.

6. Основний споживач електроенергії та Користувач зобов`язуються утримувати установки, зазначені в цьому акті, у справному стані та експлуатувати їх відповідно до ПТЕ, ПТЕЕС .

7. Користувач зобов`язується забезпечити на своїй території охорону електромережі, що належить Основному споживачу, забезпечити безперешкодний доступ до електроустановок працівників Основного споживача для проведення необхідних ремонтних робіт.

8. Основний споживач зобов`язується забезпечити на території своїх підстанцій електромережі допуск Користувача до електроустановки для ремонту обладнання, що належить Користувачу.

ОСНОВНИЙ СПОЖИВАЧ: ______________________________________ (Посада, підпис, П.І.Б.) _______________________20__ р. М. П. КОРИСТУВАЧ: ______________________________________ (Посада, підпис, П.І.Б.) _______________________20__ р. М. П.».

4. Стягнути з відповідача Акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпровські електромережі» (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, буд. 22; ) на користь позивача Приватного акціонерного товариства завод «Павлоградхіммаш» (51400, м. Павлоград, вул. Харківська, 15; ): 1 536, 80 грн. витрат на сплату судового збору 5 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Ю.Васильєв

Повне рішення складено 26.05.2020р.