ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

19 травня 2020 року м. Херсон Справа № 923/378/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М., розглянувши заяву кредитора (засновника) ТОВ Фірма "Вік" ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі

за заявою: ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ВІК" (ідентифікаційний код 30069040, Одеська площа, 6, кімната 1, м. Херсон)

про визнання банкрутом

в с т а н о в и в :

В провадженні Господарського суду Херсонської області розглядається справа № 923/378/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ВІК» (). Постановою суду від 19.03.2019 у цій справі було визнано боржника банкрутом та розпочата процедура ліквідації.

Ухвалою від 10.01.2019 суд розглянув заяву кредитора ОСОБА_3 , яку задоволено судом та збільшено грошові вимоги кредитора ОСОБА_3 з 2 265 375,36 грн. до 11 143 101,78 грн.

Повноваження ліквідатора виконує арбітражний керуючий Котенко Д.С., призначений ухвалою суду від 06.04.2020 у цій справі.

18.05.2020 від кредитора (засновника) ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення вимог кредитора. За заявою заявник просить вжити заходи забезпечення позову (заяви про перегляд ухвали Господарського суду Херсонської області від 10.01.2019 у справі № 923/378/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ВІК») та вжити заходи до забезпечення вимог кредиторів:

- накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на ліквідаційному рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ВІК» (Код в ЄДР: 30069040), а саме: ІВАN: НОМЕР_2 , відкритий в Публічному акціонерному товариству «Промінвестбанк»;

- заборонити ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ВІК» арбітражному керуючому Котенку Дмитру Сергійовичу виконувати рішення, прийняті комітетом кредиторів;

- заборонити ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ВІК» арбітражному керуючому Котенку Дмитру Сергійовичу здійснювати платежі від імені Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ВІК», направлені на погашення грошових вимог кредитора ОСОБА_3 , або передавати майно кредитору ОСОБА_3 , або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заява обґрунтована нормами ч.1.ст.2, ч.1 ст.40 Кодексу України з процедур банкрутства та ст.ст.136, 137,138, п.3.ч.1 ст.139 ГПК України.

Заявник мотивує заяву наступними обставинами.

В період з 19.03.2019 до 06.04.2020 повноваження ліквідатора виконував арбітражний керуючий Акопян Г.Г., якого відсторонено ухвалою суду від 06.04.2020 на підставі протокольного рішення комітету кредиторів банкрута № 4 від 03.02.2020 на підставі ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства безпідставно та без пояснення причин. Постановлена судом ухвала від 06.04.2020 оскаржена до суду апеляційної інстанції трьома учасниками справи, а саме: кредитором ОСОБА_1 , кредитором Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі, арбітражним керуючим Акопяном Г.Г.

За період ліквідації банкрута з 19.03.2019 до 06.04.2020 відсторонений ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Акопян Г.Г. вжив ряд заходів, передбачених Кодексом банкрутства, частково досяг мети визнання боржника банкрутом і задовольнив частину вимог кредиторів.

Так, з огляду на останній звіт ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Акопяна Г.Г., ним повністю задоволено заборгованість звільнених працівників щодо заробітної плати, повністю задоволено вимоги першої черги, повністю задоволено вимоги другої черги, частково задоволено вимоги третьої черги.

На поточну дату залишилися непогашені вимоги банкрута в сумі 13 578 897,68 грн., з яких 11 143 101,78 грн. вимоги кредитора ОСОБА_3 , тобто більша частина всіх вимог.

Відсторонений ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Акопян Г.Г. під час виконання покладених на нього повноважень звернувся 02.03.2020 до суду в інтересах кредиторів банкрута із заявою про перегляд за нововиявленими підставами ухвалу суду від 10.01.2020 у цій справі №923/378/17 про банкрутство, якою збільшено грошові вимоги кредитора ОСОБА_3 з 2 265 375,36 грн. до 11 143 101,78 грн., тобто на 8 877 726,41 грн.

Судове засідання для розгляду цієї заяви призначено ухвалою від 06.04.2020 на 27.04.2020, однак, у зв`язку із хворобою судді засідання не відбулося. Наступна дата не визначена.

Розпорядженням № 40 від 18.05.2020 керівника апарату суду у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Закуріна М.К. та надходженням заяви про забезпечення позову справу №923/378/17 призначено до повторного автоматизованого розподілу. Цим розподілом справу передано до провадження судді Немченко Л.М.

Заявник вважає, що новопризначений ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Котенко Д.С. грубо використав надані йому повноваження ліквідатора та подав 23.04.2020 до суду письмову відмову від заяви попереднього ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Аконяна Г.Г. про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Заявник доводить, що арбітражний керуючий Котенко Д.С. залишив поза увагою кримінальне провадження, відкрите за фактом підроблених документів, які надано кредитором ОСОБА_3 в матеріали справи.

На думку заявника, з викладеного вище слідує, що арбітражний керуючий Котенко Д.С. зловживає наданими йому правами ліквідатора. Разом з цим, наявні ознаки упередженості арбітражного керуючого Котенка Д.С. на користь кредитора ОСОБА_3 .

На адресу кредитора ОСОБА_1 13.05.2020 надійшло повідомлення № 02-03/15 від 04.05.2020 арбітражного керуючого Котенка Д.С, яким останній повідомляє про засідання комітету кредиторів, скликане на вимогу кредитора ОСОБА_3 на 12.05.2020 об 14 год. 00 хв. Повідомлення з`явилося в поштовій скрипці ОСОБА_1 13.05.2020, тобто, після проведення засідання комітету кредиторів 12.05.2020.

Заявник доводить, що він як кредитор банкрута і член комітету кредиторів ОСОБА_1 не був скликаний на засідання комітету кредиторів належним чином, у зв`язку з чим на засідання 12.05.2020 не з`явився.

Зловживання арбітражним керуючим Котенком Д.С. наданими йому правами підтверджується й неналежним повідомленням членів комітету кредиторів про засідання, яке призначено на конкретну дату та конкретний час за визначеною адресою.

За наявною інформацією, третій член комітету кредиторів банкрута Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі не відвідує засідання комітету кредиторів у справах про банкрутство, де вказаний орган є кредитором, у зв`язку з введенням в Україні карантину та особливим режимом роботи під час карантину.

Тобто, присутність в засіданні комітету кредиторів банкрута лише кредитора ОСОБА_3 виключає можливість обрати головуючого в засіданні та секретаря серед членів комітету кредиторів.

Заявник повідомляє, що на його адресу надійшли запити арбітражного керуючого Котенка Д.С. про погодження продажу майна банкрута, у зв`язку з тим, що кредитор ОСОБА_3 на поточну дату має сумнівні кредиторські вимоги в сумі 11 143 101,78 грн., що складає 11143 або 83,30 % голосів від загальної кількості голосів 13378, тому прийняте комітетом кредиторів рішення з сумнівними голосами не може бути чинним.

Додатково до викладеного вище слід зазначити, що на адресу кредитора ОСОБА_1 не надходила інформація про діяльність ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Котенка Д.С, інформація про фінансовий стан і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та під час проведення ліквідаційної процедури, про використання коштів боржника, а також інша інформація, що є порушенням ч. 4 ст. 61 Кодексу банкрутства

Заявник доводить, що наявні в кредитора ОСОБА_3 голоси в кількості 11143, що становить 83,30 % від загальної кількості голосів 13378, є предметом спору, а саме: перегляд за нововиявленими обставинами ухвалу суду від 10.01.2019 у справі № 923/378/17 про банкрутство, якою визнано 8 877 726,41 грн. його грошових вимог, що складає 8877 голосів.

На думку заявника вищезазначене свідчить, що задоволення наявної в матеріалах справи заяви попереднього ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Акопяна Г.Г., стане наслідком зменшення голосів кредитора ОСОБА_3 , чим змінить монопольне становище останнього кворум для прийняття рішень в засіданні комітету кредиторів банкрута.

Отже, розгляд комітетом кредиторів питань, які включено до порядку денного засідання 12.05.2020 та прийняті на ньому рішення є нікчемними. Разом з цим, нікчемними будуть рішення, прийняті комітетом кредиторів в подальшому.

Заявник доводить, що враховуючи те, що в діях арбітражного керуючого Котенка Д.С. наявні ознаки зловживання правами, наданими йому Кодексом банкрутства, а неправомірні рішення комітету кредиторів прийняті за ініціативою кредитора ОСОБА_3 , тому такі рішення можуть негайно виконатися арбітражним керуючим. У зв`язку з цим кредитори банкрута потребують судового захисту та забезпечення своїх грошових вимог.

Заявник приходить до висновку, що з викладеного вище вбачається, в провадженні суду перебуває заява попереднього ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Акопяна Г.Г. про перегляд ухвали Господарського суду Херсонської області від 10.01.2019 у справі № 923/378/17 про банкрутство за нововиявленими обставинами. Вказана заява подана в інтересах всіх кредиторів - сторін провадження у справі № 923/378/17 про банкрутство.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову визначається викладеними вище обставинами та необхідністю забезпечити вимоги кредиторів, з метою уникнення порушення їх прав та недопущення направлення коштів банкрута на користь кредитора ОСОБА_3 , грошові вимоги якого є предметом спору у цій справі № 923/378/17, а докази, яким він обґрунтовує свої вимоги, є предметом кримінального провадження.

Разом з цим, користуючись розміром своїх грошових вимог та кількістю голосів в комітеті кредиторів банкрута, є ймовірність прийняття рішень комітетом кредиторів в особі кредитора ОСОБА_3 з 83,30 % всіх голосів, виконання яких буде відповідати лише його інтересам та завдасть шкоди іншим кредиторам.

Такі дії, на думку заявника, будуть продовжуватися до перегляду судом першої інстанції ухвали від 10.01.2019 у справі № 923/378/17 про банкрутство (про перегляд реєстру вимог кредиторів за нововиявленими обставинами) та перегляду судом апеляційної інстанції ухвали від 06.04.2020 у справі № 923/378/17 про банкрутство (про відсторонення ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Акопяна Г.Г. та призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Котенка Д.С), які вирішать спори по суті.

Заявник вважає, що заходами забезпечення позову буде збережено кошти банкрута, які підлягають направленню всім кредиторам банкрута відповідно до черговості та в порядку, встановлених ст. 64 Кодексу банкрутства, до вирішення питання про законність грошових вимог кредитора ОСОБА_3 , які на поточну дату складають 11 143 101,78 грн., що складає 82,06 % від загальних непогашених грошових вимог в сумі 13 578 897,68 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву кредитора боржника ТОВ фірма "Вік" ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Процесуальні права щодо звернення до суду в межах справи про банкрутство з заявою про забезпечення вимог кредиторів передбачено ст.40 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно п.1 згаданої статті господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Із наведеної норми витікає, що за банкрутним законодавством застосування заходів забезпечення можливе лише на стадії розпорядження майном та тільки для забезпечення вимог кредиторів та пов`язаних із збереженням майна.

Як витікає із заяви про забезпечення вимог кредиторів кредитора ОСОБА_1 , вона подана на стадії ліквідаційної процедури та спрямована на забезпечення заяви про перегляд ухвали від 10.01.2019 за нововиявленими обставинами.

При таких обставинах, заява про забезпечення кредитора ОСОБА_1 безпідставно обґрунтована нормами ст.40 Кодексу України з процедур банкрутства.

Заявник також обґрунтовує заяву нормами глави 10 "Забезпечення позову" ГПК України.

Згідно ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи осопорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 ч.1 наведеної норми.

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 згаданої статті передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснені учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (із подальшими змінами), заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно абзаців 2, 3, 4 пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Ухвала господарського суду про забезпечення позову в обов`язковому порядку повинна містити дані, на підставі яких можна зробити висновок про те, що невжиття того чи іншого заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду.

Заявник (позивач) має довести наявність тих обставин, на підставі яких він просить вжити заходів до забезпечення позову.

Однак, саме лише припущення щодо можливості вчинення певних дій ліквідатором Котенко Д.С. щодо направлення коштів кредитору ОСОБА_3 не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Обставини, на які посилається заявник, а саме, на його думку, упереджені дії ліквідатора Котенко Д.С при виконанні своїх повноважень, мають бути оскаржені у відповідності до норм Кодексу України з процедур банкрутства, однак не є підставою для застосування заходів забезпечення вимог кредиторів.

Таким чином, до заяви про забезпечення заяви за нововиявленими обставинами не подано жодних доказів на підтвердження фактів вчинення учасниками справи про банкрутство будь-яких дій, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення за результатами перегляду ухвали від 10.01.2019.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, кредитором ОСОБА_1 не наведено жодних достатніх підстав які б свідчили, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення за результатами перегляду ухвали від 10.01.2019.

Також суд прийшов до висновку, що заявником визначені заходи забезпечення заяви про забезпечення вимог кредиторів з порушенням вимог до забезпечення позову передбачених ст. 136-140 ГПК України, оскільки накладення арешту на всі грошові кошти боржника, заборона ліквідатору здійснювати усі платежі та виконувати рішення, прийняті комітетом кредиторів є перебільшенням та спрямована на заборону здійснення ліквідатором своїх повноважень при виконанні дії в межах процедури ліквідації боржника та невиправданим затягненням термінів проведення цієї процедури. Зазначені в заяві заходи виходять за межа перегляду за нововиявленими обставинами ухвали від 10.01.2019, за якою збільшено суму грошових вимог кредитора ОСОБА_3 .

Згідно з п.6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

При цьому, відхиляючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст. ст. 32, 74, 136, 137, 140, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

1.Прийняти заяву кредитора (засновника) ТОВ Фірма "Вік" ОСОБА_1 від 18.05.2020 про забезпечення позову, вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів по справі № 923/378/17 до свого провадження з метою та на час розгляду заяви про забезпечення позову, вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 40 від 18.05.2020.

2.У задоволенні заяви кредитора (засновника) ТОВ Фірма "Вік" ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

3. Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Суддя Л.М. Немченко