ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2020 р. Справа№ 910/2757/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Попікової О.В.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Костяк В.Д.

за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від 18.05.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги

Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2020 про повернення позовної заяви

у справі № 910/2757/20 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна експедиційна компанія "Гарантія"

про стягнення 28 614,72 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2020 у справі №910/2757/20 позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" та додані до неї документи повернуто позивачу.

Зазначена ухвала обґрунтована посиланням на те, що позивач не дотримався вимог ч. 2 ст. 162 ГПК України, щодо підписання позовної заяви уповноваженим представником позивача, а тому подана позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись із вищезазначеною ухвалою, 13.03.2020 Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

На думку скаржника, ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, зокрема, положень ст.ст. 60, 162, 164, 174, 280 ГПК України.

При цьому, скаржник зазначив, що позовна заява підписана належними представниками, що підтверджено нотаріально посвідченими довіреностями №1971 від 07.10.2019, №1908 від 03.10.2019, та були додані до позову. Водночас, судом не враховано, що згідно з приписами ст. 60 ГПК України не передбачено процесуального обов`язку сторони подавати до суду документи (докази), які підтверджують повноваження особи, яка підписала довіреність від імені юридичної особи.

Скаржник, вказав, що до апеляційної скарги він додав довіреність посвідчену 01.10.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ісаєнко О.В. зареєстрованою в реєстрі № 7283, згідно якої підтверджуються повноваження директора регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" Уманця М.Г. та заступника директора регіональної філії з інфраструктури регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" Клименка Б.М.

Крім того, скаржник зауважив на тому, що у разі якщо господарський суд має сумніви стосовно наявності у особи, яка підписала позовну заяву, відповідних повноважень, він у процесі підготовчого провадження міг витребувати у позивача докази на підтвердження таких повноважень, або залишити позов без руху, як то зазначено в ч. 1 ст. 174 ГПК України та надати відповідний строк для усунення недоліків, яких допустив позивач при зверненні з позовом.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортна експедиційна компанія "Гарантія" не скористалося своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надало суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 відновлено Акціонерному товариству "Українська залізниця" пропущений строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2020 у справі № 910/2757/20. Відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників судового процесу - задоволено. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 18.05.2020 о 15:40 год. Зобов`язано Акціонерне товариство "Українська залізниця" у строк до 12.05.2020 надано суду необхідні документи. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі, заяви та клопотання у строк до 12.05.2020.

13.05.2020 на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 скаржником подано заяву, до якої долучено копії довіреностей від 07.10.2019 №1971, від 03.10.2019 №1908, від 01.10.2019 №7283, від 30.04.2020 №463, 458.

Явка представників сторін.

До судового засідання від 18.05.2020 представники учасників справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України.

Від представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" через відділ документального забезпечення суду надійшло клопотання, подане нарочно, про відкладення розгляду справи на іншу дату, з посиланням на введення карантинних заходів на території України.

Колегія суддів, розглянувши подане клопотання, дійшла висновку його відхилити, з огляду на наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) установлено з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України карантин.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», яка набрала чинності з 11.05.2020, послаблено карантинні заходи, зокрема дозволено діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів (Підпункт 8 пункту 2 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ № 343 від 04.05.2020).

Таким чином, при розгляді клопотання про відкладення колегією суддів взято до уваги наступне: явка представників учасників справи у судове засідання обов`язковою не визнавалась, скаржник у його клопотанні про відкладення не повідомляє про намір його представника взяти участь у судовому засіданні; представник банку у клопотанні не зазначає конкретних причин, які безпосередньо перешкоджають йому з`явитися до судового засідання, тоді як саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів, а діяльність позивача не зупинялась через введення карантинних заходів; згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 послаблено карантинні обмеження, зокрема з 11.05.2020 дозволено діяльність адвокатів.

До того ж, враховуючи приписи ст. 197 ГПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відеоконференцзв`язку. Такого клопотання представником скаржника заявлено не було.

Таким чином, беручи до уваги те, що суд апеляційної інстанції не визнавав участь позивача обов`язковою, позивач належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи наявність достатніх у матеріалах справи доказів для вирішення даної справи, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи та можливість здійснення апеляційного перегляду оскарженої ухвали за наявними матеріалами.

При цьому, судом врахований принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також враховано положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі та у відзиві, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню, враховуючи наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.02.2020 Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна експедиційна компанія "Гарантія" про стягнення суми недоборів провізної плати в розмірі 28 614,72 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2020 у справі №910/2757/20 позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" та додані до неї документи повернуто позивачу з посиланням на п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Проте, колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції помилковим з огляду на таке.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Як свідчать матеріали справи, позовна заява підписана Пономаренко М. А. та Гараєвою О.С. з позначкою у графі підписантів «адвокат (за довіреністю)».

Місцевий суд дійшов висновку, що позовна заява від імені Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" підписана особами, які не мали права на її підписання.

Такий висновок місцевий суд обґрунтував наступним.

Так, судом в оскарженій ухвалі встановлено, що на підтвердження повноважень підписантів, до позовної заяви подано копії довіреності від 07.10.2019, яка посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Козиревою-Кравченко Ж.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1971 та копію довіреності від 03.10.2019, яка посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Козиревою-Кравченко Ж.В. та зареєстрована в реєстрі за №1058.

Вказані довіреності видані адвокатам Пономаренко М.А. та Гараєвій О.С. Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі директора регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" Уманець М.Г. та в особі заступника директора регіональної філії з інфраструктури регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" Клименко Б.М., які діють на підставі Статуту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 №938), Положення про регіональну філію "Південна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженого наказом АТ "Укрзалізниця" від 27.12.2018 №785, довіреності посвідченої 01.10.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ісаєнко О.В. зареєстрованою в реєстрі № 7283.

Проте, повертаючи позовну заяву, за зауваженням суду першої інстанції, зазначена довіреність, посвідчена 01.10.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ісаєнко О.В., зареєстрована в реєстрі №7283 до позовної заяви не додана, як і не додано доказів на підтвердження посадового становища ОСОБА_3 , як директора регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та ОСОБА_4 , як заступника директора регіональної філії з інфраструктури регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Місцевий господарський суд, як підставу для повернення позовної заяви також визначив те, що станом на дату винесення даної ухвали суду Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо Акціонерного товариства "Українська залізниця") не містить у переліку таких осіб, як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За висновком місцевого суду, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження повноважень директора регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" Уманець М.Г. та заступника директора регіональної філії з інфраструктури регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" Клименка Б.М., а тому відсутні підстави вважати, що вказані особи були наділені достатнім обсягом повноважень для того, щоб видавати за своїм підписом довіреності на представництво інтересів Акціонерного товариства "Українська залізниця", а відповідно, що позовна заява підписана особами, які мають право на її підписання.

Оцінюючи наведене, суд апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Отже, за змістом наведених норм позовна заява може бути подана та підписана як безпосередньо особою, яка подає позов, так і її представником.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник. (ст. 56 ГПК України). Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч.1 ст. 58 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що в підтвердження повноважень підписання позову було додано до позовної заяви копії нотаріально посвідчених довіреностей від позивача, в яких містяться відомості, про те, що представники Пономаренко М.А., Гараєва О.С. є адвокатами, та наявні дані свідоцтв про право на заняття адвокатською діяльністю вказаних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Частиною 1. ст. 8 названого Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", яка набрала чинності для України 11.09.1997, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в своїх ухвалах від 03.09.2018 у справі № 909/1426/14 та від 28.09.2018 у справі № 909/1426/14 відзначав, що відповідно до ч. 4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність. При цьому, імперативними нормами ч. 4 ст. 60 ГПК України визначено вичерпний перелік документів, що підтверджують повноваження адвоката, як представника в господарському суді з огляду на приписи ч. 3 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Як зазначено у п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З урахуванням наведеного, зокрема наявності в матеріалах справи доданих до позову нотаріально посвідчених довіреностей на представництво позивача, колегія суддів вважає, що в місцевого господарського суду не було достатніх підстав для беззаперечного висновку про підписання позовної заяви особами, які не мають на те повноважень.

Відтак, висновок місцевого суду про наявність підстав для повернення позовної заяви в порядку п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України є передчасним.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд (з огляду на подані докази на підтвердження повноважень представників) за наявності відповідного сумніву мав залишити позовну заяву без руху та надати позивачам час для надання додаткових підтверджуючих документів.

Із зазначеного випливає, що суд першої інстанції викладеного вище не врахував, помилково повернув позовну заяву на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

При вирішенні даної справи колегія суддів враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 17.09.2019 у справі № 910/3826/19, від 09.07.2019 у справі № 910/16303/18.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Статтею 275 ГПК України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції (ч.3 ст. 271 ГПК України).

З огляду на наведені норми процесуального права, виходячи з повноважень суду апеляційної інстанції, враховуючи встановлення судом апеляційної інстанції обставини порушення місцевим господарським судом норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали про повернення позовної заяви, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу на розгляд до місцевого суду на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Судові витрати.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 240, 255, 269 - 271, 273, 275, 280 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2020 у справі №910/2757/20 скасувати.

3. Справу № 910/2757/20 направити для розгляду до Господарського суду міста Києва на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі.

4. Матеріали справи № 910/2757/20 повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 21.05.2020.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.В. Попікова

О.О. Євсіков