ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2682/19

За позовом Приватного акціонерного товариства «Хмельницький обласний пивзавод»

до Дочірнього підприємства "Рітейл Центр"

про стягнення 154246,65грн

Суддя С.І. Чонгова

За участю секретаря судового засідання Д.В. Андрух

Представники сторін:

представник позивача: не з`явився;

представник відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство "Хмельницький обласний пивзавод" (ПрАТ "Хмельпиво") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Дочірнього підприємства "Рітейл Центр" про стягнення 154 246,65 грн. у т.ч.:

- 120 000,00 грн. - основна заборгованість;

- 34 246,65 грн. - пені.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем порушено свої зобов`язання за договором поставки 168/14 від 18.08.2014 в частині сплати за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи прийнято здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач - ДП "Рітейл Центр" у своєму відзиві просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, вказуючи на те, що відсутні належні докази здійснення поставки товару, оскільки видаткові накладні належним чином не оформлені, а саме з видаткових накладних не вбачається за можливе ідентифікувати особу представника покупця так як наявний лише підпис та нерозбірливо написано прізвище; неможливо встановити повноваження особи яка отримала товар, оскільки відсутня посада, та будь-який документ на підтвердження повноважень. Крім того, вказує, що наданий позивачем акт перевірки розрахунків не є первинним документом, та не містить відомості про господарську операцію та не підтверджує її здійснення, а тому не є доказом здійснення поставки та наявності заборгованості. Також, зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази здійснення поставки товару позивачем, відповідачем було вже сплачено кошти по спірному договору позивачу на умовах передоплати.

Позивачем було надано відповідь на відзив, якою для підтвердження факту поставки товару відповідачу надає копії податкових накладних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.01.2020 було здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №911/2682/19 за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 27.01.2020.

27.01.2020 представником позивача було надано лист про долучення до матеріалів справи розрахунку заборгованості пені по контрагенту - ТОВ "РІТЕЙЛ ЦЕНТР" за кожною поставкою окремо та доказів відправлення цього листа з розрахунком відповідачу.

Протоколом судового засідання від 27.01.2020 було оголошено перерву до 13.02.2020.

10.02.2020 представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, якою просить суд стягнути з Дочірнього підприємства "Рітейл Центр" на користь позивача 266 978,80 грн. заборгованості за поставлений товар та 34 246, 65 грн пені.

У підготовче судове засідання 13.02.2020 представник відповідача не з`явився; про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений шляхом підписання бланку перерви від 27.01.2020. Дані відомості містяться в матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.02.2020 підготовче судове засідання відкладено та призначено на 05.03.2020.

28.02.2020 представником позивача було подано заяву про долучення до матеріалів справи розрахунку пені по контрагенту "Рітейл Центр" за кожною поставкою окремо та доказів направлення копії даної заяви відповідачу.

У судове засідання 05.03.2020 з`явилися представники обох сторін.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.03.2020 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.03.2020.

24.03.2020 від відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з оголошенням на території України карантину.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.03.2020 повідомлено учасників справи, що судове засідання, призначене на 23.03.2020 р. о 15:00, не відбулося; про дату і час наступного судового засідання у справі № 911/2682/19 ухвалено повідомити учасників справи додатково ухвалою суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.03.2020 призначено судове засідання у справі №911/2682/19 на 18 травня 2020 року.

18.05.2020 від позивача надійшла заява про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без участі представника позивача.

Дослідивши матеріали справи та докази, суд

ВСТАНОВИВ:

14.08.2014 між Публічним акціонерним товариством «Хмельницький обласний пивзавод» (постачальник) та Державним підприємством «Рітейл Центр» (покупець) було укладено договір поставки №168/14 (далі - договір).

За умовами вказаного договору постачальник зобов`язується передати пиво (далі - Товар), а покупець зобов`язується оплачувати цей товар та своєчасно отримувати його на умовах передбачених даним договором (п.1.1 договору).

Згідно п.1.2 договору покупець купує товар - пляшкове пиво в повному асортименті, що виготовляється постачальником.

Покупець одержує товар та повертає тару на умовах централізованого завозу по м. Хмельницькому та Хмельницькій області (п.3.3 договору).

Відповідно до п. 4.2 договору, ціна на окрему партію товару, вартість та кількість тари вказується постачальником в накладних, що є невід`ємною частиною договору. Факт прийомки покупцем від постачальника товару означає згоду з запропонованою ціною та асортиментом товару.

Пунктом 4.3 передбачено, що розрахунки за кожну партію товару здійснюється в українській національній валюті в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника попередньо або протягом 7 (семи) днів з моменту передачі товару.

Покупець зобов`язаний проводити звірку повернення тари та розрахунків за товар з постачальником до 15 числа першого місяця наступного кварталу. Покупець протягом 7 (семи) робочих днів з моменту відправлення акту звірки зобов`язаний підписати його та надіслати постачальнику чи заявити письмові мотивовані зауваження до акту звірки. У випадку, якщо протягом 7 (семи) робочих днів з моменту відправлення акту звірки покупець не надішле постачальнику підписаний примірник, або не заявить письмові зауваження, такий акт буде вважатися визнаним і узгодженим з боку покупця. Будь-які звірки взаєморозрахунків проводяться за місцем знаходження постачальника (п.4.7 договору).

Згідно п. 6.1 договору приймання-здача товару здійснюється у пункті одержання товару покупцем. Товар передається постачальником представнику покупця при пред`явленні оформленої довіреності, що уповноважує такого представника одержати товар і підписати накладну.

Відповідно до п.6.2 договору при централізованій доставці покупець зобов`язаний своєчасно прийняти товар, відповідно до вимог Інструкції П-6 «Про порядок прийомки продукції за кількістю» та П-7 «Про порядок прийомки продукції за якістю», забезпечити розвантаження-навантаження товару та тари, не допускаючи простоїв транспортних засобів. В накладній зазначити прізвище та посаду особи, що приймає товар, проставити підпис, печатку (штамп), у разі її наявності згідно чинного законодавства. Товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем за кількістю та якістю згідно з підписаними сторонами накладними.

За несвоєчасне проведення розрахунків покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення (п.7.1 договору).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами в день, зазначений на початку договору і діє до 31.12.2015. В частині зобов`язання покупця щодо оплати товару, повернення (або відшкодування вартості) зворотної тари, нарахування штрафних санкцій цей договір діє до повного виконання зазначених зобов`язань. У разі якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити договір за 10 днів до його закінчення, він вважається пролонгованим на кожний наступний рік. За невиконання умов договору постачальник має право в односторонньому порядку переглянути умови співправці або розірвати договір.

Додатковою угодою №1 від 12.12.2016 до договору, у зв`язку із зміною типу (найменування) однієї із сторін договору, а також банківських реквізитів, сторони дійшли згоди внести наступні зміни: 1. Внести зміни до вступної частини договору: у абзаці першому слова «Публічне акціонерне товариство «Хмельницький обласний пивзавод» (ПАТ «Хмельпиво»)» замінити словами «Приватне акціонерне товариство «Хмельницький обласний пивзавод» (ПрАТ «Хмельпиво»)»; 2. Сторони дійшли згоди внести зміни до розділу договору «Юридичні адреси сторін», виклавши першу колонку у наступній редакції : Постачальник Приватне акціонерне товариство «Хмельницький обласний пивзавод» (ПрАТ «Хмельпиво») 29000, м. Хмельницький, вул. Чорновола,24 Тел./факс (0382) 78-42-31 р/р НОМЕР_1 в ПАТ «КредіАгрікольБанк» МФО 300614, код 05513922 ІПН 54 . Інші умови договору, не зазначені у даній додатковій угоді залишаються без змін. Ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами і діє протягом дії договору поставки №168/14 від 18.08.2014.

Сторонами було підписано акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.07.2017 - 31.08.2017, відповідно до якого сальдо на користь ПрАТ «Хмельпиво» становить 20392,80грн.

На виконання умов договору позивачем за період з 01.09.2017 по 21.10.2019 було поставлено товар відповідачу на загальну суму 926764,20грн, що підтверджується видатковими накладними, які підписано та скріплено печатками сторін (а.с.42-189 т.1), а також податковими накладними, копії яких містяться в матеріалах справи.

Як вбачається з видаткових накладних, товар був поставлений на оптово-роздрібний магазин «Фуршет» м. Хмельницький, про що свідчить відповідний штамп Дочірнього підприємства «Рітейл-Центр» оптово-роздрібного магазину «Фуршет» м. Хмельницький.

Відповідно до банківської виписки (а.с. 191, т.1), відповідач частково розрахувався за поставлений товар, а саме у розмірі 675178,20грн.

Крім того, позивач вказує, що відповідач розрахувався за поставлений товар у розмірі 680178,20грн.

Позивачем було вручено відповідачу претензію №482 від 09.09.2019 щодо прострочення грошових зобов`язань, а саме 255724,40грн заборгованості за товар, 4104,98грн пені та просить сплатити вказану заборгованість

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 266978,80грн (з урахуванням збільшення).

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку оплатити поставлений товар а також застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч.1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правило, визначене відповідною нормою, також викладене у ст. 712 ЦК України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 692 ЦК України, яка регулює порядок оплати товару за договором купівлі-продажу, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Щодо посилання відповідача на те, що відсутні належні докази здійснення поставки товару, оскільки видаткові накладні належним чином не оформлені, а саме з видаткових накладних не вбачається за можливе ідентифікувати особу представника покупця так як наявний лише підпис та нерозбірливо написано прізвище; неможливо встановити повноваження особи яка отримала товар, оскільки відсутня посада, та будь-який документ на підтвердження повноважень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Кожною стороною (підприємством), що брала участь у здійсненні господарської операції, мають бути отримані первинні документи для записів у регістрах бухгалтерського обліку, інформація в яких ідентично засвідчує зміст господарської операції. Первинні документи складаються на бланках типових форм, затверджених Міністерством статистики України, а також на бланках спеціалізованих форм, затверджених міністерствами і відомствами України.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

За змістом п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 №88, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Підпунктом 2.5 пункту 2 Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Судом встановлено, що факт отримання товару відповідачем від позивача підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними, які містять підпис та печатку відповідача як юридичної особи.

Відсутність у видатковій накладній назви посади особи, яка отримала товар за накладними, за наявності її підпису у накладних, який засвідчений відтиском печатки/штампу самої юридичної особи не може свідчить про те, що така особа є неуповноваженою чи що така видаткова накладна є неналежним доказом у справі.

Відтиск печатки/штампу на видаткових накладних є свідченням участі відповідача, у здійсненні господарської операції за вказаними накладними та свідчить про висловлення згоди відповідачем на купівлю-продаж товару на відповідних умовах, вказаних у накладних.

Окрім того, відповідачем доказів у спростування дійсності підпису та печатки, які містяться на вказаних накладних суду не надано.

Щодо посилання відповідача на те, що акт перевірки розрахунків наданий позивачем у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не є первинним документом, та не містить відомості про господарську операцію та не підтверджує її здійснення, а тому не є доказом здійснення поставки та не є доказом наявності боргу, суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17 та від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18 викладено правову позицію, згідно з якою відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Відповідно до 4.7 договору покупець зобов`язаний проводити звірку повернення тари та розрахунків за товар з постачальником до 15 числа першого місяця наступного кварталу. Покупець протягом 7 (семи) робочих днів з моменту відправлення акту звірки зобов`язаний підписати його та надіслати постачальнику чи заявити письмові мотивовані зауваження до акту звірки. У випадку, якщо протягом 7 (семи) робочих днів з моменту відправлення акту звірки покупець не надішле постачальнику підписаний примірник, або не заявить письмові зауваження, такий акт буде вважатися визнаним і узгодженим з боку покупця. Будь-які звірки взаєморозрахунків проводяться за місцем знаходження постачальника.

Тобто, враховуючи викладене, підписаний сторонами та скріплений печатками акт звірки взаєморозрахунків не є первинним документом, однак є доказом, що свідчать про фактичне визнання відповідачем наявності у нього перед позивачем боргу з оплати отриманого товару у розмірі 20392,80грн.

Відповідачем на підтвердження відсутності боргу за спірним договором надано платіжні доручення на загальну суму 282823,90грн сплачені за період з 05.01.2017 по 23.08.2017, копії яких містяться в матеріалах справи.

Однак, суд не може прийняти їх до уваги з наступних підстав.

Пунктом 4.3 передбачено, що розрахунки за кожну партію товару здійснюється в українській національній валюті в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника попередньо або протягом 7 (семи) днів з моменту передачі товару.

Відповідні оплати за поставлений товар були здійснені відповідачем до 01.09.2017, частина яких відображена в акті звірки взаєморозрахунків за період з 01.07.2017 по 31.08.2017, тобто до початку першої поставки за накладними щодо яких позивач просить стягнути заборгованість.

Відповідачем не надано інших доказів, які б свідчили про сплату заборгованості за поставлений товар відповідно до накладних за період з 01.09.2017 по 21.10.2019.

Так, ч.1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За вказаних обставин, суд вважає вимоги позивача у даній справі щодо стягнення 266978,80грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 34246,65грн за загальний період з 04.11.2018 по 21.10.2019.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п.2 ч.1 цієї норми, сплата неустойки.

Штраф та пеня є видами неустойки згідно з ст.549 ЦК України. При цьому, відповідно до вказаної норми, неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За несвоєчасне проведення розрахунків покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення (п.7.1 договору).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд зазначає, позивачем при розрахунку не враховано вимоги ст. 254 ЦК України. Як вбачається з договору строк виконання зобов`язання встановлено протягом 7 (семи) днів з моменту передачі товару (п.4.3 договору), а тому якщо останній день виконання зобов`язання припадає на вихідний день, то останнім днем виконання зобов`язання буде наступний за ним робочий.

За наданим розрахунком позивача розмір пені за загальний період з 04.11.2018 по 21.10.2019 складає 32077,47грн.

За розрахунком суду, з урахуванням вірних початкових дат, за вказаний період по кожній накладній розмір пені складає 31709,81грн; в частині стягнення 367,66грн пені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В силу ст. 129 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у розмірі 4480,33грн.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Рітейл Центр" (08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Лісова, буд. 6-Г; ідентифікаційний код 38734018) на користь Приватного акціонерного товариства «Хмельницький обласний пивзавод» (29000, м. Хмельницький, вул. Чорновола, 24; ідентифікаційний код 05513922) 266 978,80грн заборгованості, 31709,81грн пені, а також 4480,33грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В частині стягнення 367,66грн пені у задоволенні позову відмовити

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 21.05.2020

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.І. Чонгова