ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" травня 2020 р. Справа № 911/1423/20

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., розглянувши заяву Державного підприємства «Первомайськвугілля» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Артерстелт» 6 470, 30 грн заборгованості

Без виклику заявника та боржника

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Київської області звернулося Державне підприємство «Первомайськвугілля» із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Артерстелт» 6 470, 30 грн заборгованості, з яких: 3 237, 95 грн основного боргу, 1 726, 56 грн пені, 161, 90 грн штрафу 5 % від суми боргу, 340, 42 грн 3 % річих та 1 003, 47 грн інфляційних втрат.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Судом встановлено, що у поданій до суду заяві про видачу судового наказу, заявником в порушення пункту другого ч. 2 ст. 150 ГПК України не зазначено офіційної електронної адреси боржника та інших даних, якщо вони відомі заявнику; у разі відсутності у боржника офіційної електронної адреси, заявник має повідомити суд про її відсутність.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

До матеріалів заяви про видачу судового наказу заявником додано розрахунок заборгованості за договором про надання послуг № 120/01-09-16 від 15.09.2016, з якого вбачається, що заборгованість боржника у розмірі 3 237, 95 грн за надання послуг по залізничному відправленню вантажів замовника з використанням залізничного коду виконавця, 1 726, 56 грн пені, 161, 90 грн штрафу 5 % від суми боргу, 340, 42 грн 3 % річих та 1 003, 47 грн інфляційних втрат існувала з 04.11.2016. При цьому пеня нараховується наростаючим підсумком з 04.11.2016 по 24.04.2020. Всі вказані платежі розраховуються щомісячно і тому право на їх стягнення та перебіг строку позовної давності для стягнення кожного такого платежу виникає щомісячно.

Відповідно до статей 256 - 257, 258, 260 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для стягнення пені та штрафу строк позовної давності встановлюється в один рік. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Перебіг позовної давності, згідно з статтею 261 Цивільного кодексу України, починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 Цивільного Кодексу позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Отже станом на час звернення до суду 19.05.2020 із заявою про видачу судового наказу, з моменту виникнення у заявника права вимоги на стягнення пені, штрафу, 3 % річних та інфляційних втрат, вже пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для таких вимог.

Чинним ГПК України також не передбачено права суду у судовому наказі задовольняти частину вимог за одним із заявлених до стягнення платежів (в даному випадку, зокрема, по пені) та вираховувати суму стягнення по ньому в межах строку позовної давності.

Згідно ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Крім того, в обґрунтування заяви про видачу судового наказу за вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Артерстелт» заявник посилається на неналежне виконання боржником зобов`язань за договором про надання послуг № 120/01-09-16 від 15.09.2016 в частині розрахунків за договором.

Згідно п. 2.5. договору про надання послуг № 120/01-09-16 від 15.09.2016, оплата послуг залізничної відправки вантажів замовника з використанням залізничного коду виконавця проводиться щодекадно шляхом перерахування 100 % передплати в розмірах декадного обсягу послуг, визначеного на підставі місячної заявки замовника та п. 2.2. цього договору. Грошові кошти перераховуються на розрахунковий рахунок виконавця. Остаточний розрахунок замовник проводить за фактичними даними актів виконаних робіт протягом трьох банківських днів з підписання акта виконаних робіт і копій документів перевізника, що підтверджують розмір пред`явленої оплати.

Враховуючи, що заявником не подано суду актів виконаних робіт, суд позбавлений можливості встановити момент виникнення права грошових вимог, за якими заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Посилання заявника на виникнення у боржника обов`язку по оплаті наданих послуг, відшкодування всіх додаткових витрат, пов`язаних з наданням послуг на підставі договору про надання послуг № 120/01-09-16 від 15.09.2016 протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку та підтверджувальних документів, відшкодування виконавцю протягом трьох календарних днів з моменту отримання рахунку витрат по завантаженню вугілля в силу положень ст. 692 ЦК України, оцінюються судом як безпідставні, оскільки договором (п. 2.5.) визначено, що остаточний розрахунок замовник проводить за фактичними даними актів виконаних робіт протягом трьох банківських днів з підписання акта виконаних робіт і копій документів перевізника, що підтверджують розмір пред`явленої оплати.

Доказів на підтвердження наявності актів виконаних робіт до договору про надання послуг № 120/01-09-16 від 15.09.2016, заявником суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 цієї частини; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; заяву подано з порушенням правил підсудності.

Згідно ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п.п. 5, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 150, 152-154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Державному підприємству «Первомайськвугілля» у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Артерстелт» 6 470, 30 грн заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 21.05.2020

Суддя Павло Володимирович Горбасенко

Суддя П.В.Горбасенко