РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2020Справа № 910/432/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРФАКТОР СЕРВІС"

до Державного підприємства "СЕТАМ"

про стягнення 1 224, 37 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮРФАКТОР СЕРВІС" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "СЕТАМ" (далі-відповідач) про стягнення 36 344, 37 грн, з яких: 35 120, 00 грн - безпідставно збережені кошти та 1 224, 37 грн - проценти за користування чужими коштами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем для участі у електронному аукціоні із продажу нерухомого майна було сплачено на користь відповідача, як організатора торгів гарантійний внесок у розмірі 35 120, 00 грн, проте, враховуючи що переможцем торгів було визнано іншого учасника, на думку позивача, гарантійний внесок підлягає поверненню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 13.02.2020. Зокрема, зобов`язано Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у строк до 11.02.2020 надати суду копії матеріалів виконавчого провадження № 50623651.

10.02.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що повідомлення про повний розрахунок переможця електронних торгів за лотом № 371901 надійшло до Державного підприємства "СЕТАМ" лише 04.02.2020 та 05.02.2020 відповідачем було повернуто позивачу суму гарантійного внеску - 35120,00 грн на підтвердження чого додано платіжне доручення № 1446 від 05.02.2020, у зв`язку з чим відповідач просить суд закрити провадження в частині вимог про стягнення 35 120, 00 грн та розглянути справу за відсутності представника Державного підприємства "СЕТАМ".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2020 заявлене Державним підприємством "СЕТАМ" клопотання про закриття провадження у справі № 910/432/20 в частині стягнення 35 120, 00 грн.- задоволено. Провадження у справі № 910/432/20 закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України в частині стягнення 35 120, 00 грн. гарантійного внеску, за відсутністю предмету спору.

Крім того, у судовому засіданні 13.02.2020 суд на місці ухвалив відкласти підготовче провадження на 12.03.2020.

14.02.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав заяву про відмову від частини позовних вимог, відповідно до якої у зв`язку зі сплатою відповідачем коштів у розмірі 35 120, 00 грн після відкриття провадження у справі, позивач відмовляється від позовних вимог в частині стягнення гарантійного внеску у розмірі 35 120, 00 грн. Решту позовних вимог позивач підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу за відсутності позивача.

У судовому засіданні 12.03.2020, розглянувши подану позивачем заяву про відмову від частини позовних вимог, оскільки ухвалою суду від 13.02.2020 було закрито провадження у справі № 910/432/20 в частині стягнення 35 120, 00 грн. гарантійного внеску, у суду відсутні підстави для її задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/432/20 призначено на 09.04.2020.

Судове засідання, призначене на 09.04.2020 не відбулося у зв`язку з необхідністю попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 № 211 (зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 239 від 25.03.2020), з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16.03.2020 № 9/рс-186/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2020 призначено судове засідання на 07.05.2020.

У дане судове засідання представник позивача не з`явився, проте у поданій до суду 14.02.2020 заяві про відмову від частини позовних вимог просив суд розглянути справу за відсутності позивача.

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив суд розглянути справу за відсутності представника Державного підприємства "СЕТАМ".

Приймаючи до уваги, що представники сторін були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників сторін не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 07.05.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2019 Державним підприємством "СЕТАМ" проведено електронні торги з реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 74 , 00 кв.м., що знаходится за адресою: АДРЕСА_3 , лот № 371901 що реалізовувалася в межах виконавчого провадження № 50623651 з примусового виконання виконавчого листа № 2-107/12 від 24.12.2012, виданого Дарницьким районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП «Факторінг Україна» заборгованості у розмірі 1792522, 92 грн, що перебуває на виконанні в Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Як зазначає позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮРФАКТОР СЕРВІС" прийняло участь в електронному аукціоні з продажу нерухомого майна, сплативши на користь відповідача, як організатора торгів суму встановленого гарантійного внеску у розмірі 35 120, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 339 від 27.09.2019.

Відповідно до протоколу № 434510 проведення електронних торгів, переможцем торгів за лотом № 371901 було визнано учасника № 4 ( ОСОБА_2 ), який сплатив за вказане майно його повну ціну та зареєстрував право власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Тож, позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення коштів б/н від 26.11.2019, в якій просив відповідача повернути гарантійний внесок у розмірі 35 120, 00 грн. за лотом № 371901 сплачений ТОВ "ЮРФАКТОР СЕРВІС", що підтверджується копією фіскального чеку від 26.11.2019.

Як стверджує позивач відповідно до протоколу № 434510 повний розрахунок за придбане майно мав бути проведений переможцем до 15.10.2019 року, проте гарантійний внесок у розмірі 35 120, 00 грн. повернуто позивачу лише 05.02.2020, що підтверджується платіжним дорученням № 1446.

Отже, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮРФАКТОР СЕРВІС" зазначає, що після повного розрахунку переможцем торгів за придбане майно, відповідач без достатньої правової підстав зберіг гарантійний внесок сплачений позивачем, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 1 224, 37 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до норми 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, передбачені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження».

Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів регулюється Законом України «Про виконавче провадження» та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст 18 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Судом встановлено, що 30.09.2019 Державним підприємством "СЕТАМ" проведено електронні торги з реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_3, загальною площею 74, 00 кв.м., що знаходится за адресою: АДРЕСА_3, лот № 371901 що реалізовувалася в межах виконавчого провадження № 50623651, яке перебуває на виконанні в Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Так, за результатами проведення торгів з продажу об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3, загальною площею 74, 00 кв. м., що знаходится за адресою: АДРЕСА_3 , номер лоту № 371901 переможцем обрано учасника № 4 ( ОСОБА_2 ), який запропонувало за лотом № 371901 суму у розмірі 800 000, 00 грн.

Електронні торги з реалізації вищезазначеного майна проведено відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 розділу І Порядку, гарантійний внесок - грошова сума, зарахована на рахунок організатора електронних торгів, яку за одним лотом сплачує учасник електронних торгів, крім випадків, передбачених цим Порядком, у розмірі 5 %, виходячи зі стартової ціни лота, та яка є завдатком зі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів;

Згідно п. 2 розділу ІV Порядку, для участі в електронних торгах (торгах за фіксованою ціною) учасник проходить процедуру реєстрації на Веб-сайті, подає заявку на участь в електронних торгах за кожним лотом окремо, сплачує гарантійний внесок на рахунок Організатора та виконує інші вимоги, визначені цим Порядком.

Гарантійний внесок вважається сплаченим з моменту зарахування його на рахунок Організатора.

Організатор розміщує повні реквізити для сплати гарантійного внеску стосовно кожного лота шляхом їх зазначення в квитанції, що автоматично формується Системою в особистому кабінеті учасника при подачі заявки на участь у торгах за певним лотом.

Система автоматично завершує реєстрацію учасника та надає йому відповідний доступ до участі у торгах негайно після підтвердження Організатором сплати сум гарантійного внеску, а за лотами, де така сплата не вимагається, одразу після належного заповнення заявки учасника.

За умовами п. 2 розділу Х Порядку, гарантійний внесок переможця електронних торгів зараховується до ціни продажу в рахунок сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів. Іншим учасникам внесена сума гарантійного внеску повертається протягом трьох робочих днів після отримання від виконавця повідомлення про повний розрахунок переможця електронних торгів за придбане майно.

Пунктами 4 та 8 розділу Х Порядку визначено, що після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги.

Отже, як зазначає позивач, після повного розрахунку переможцем торгів за придбане майно, відповідач без достатньої правової підстав зберіг гарантійний внесок сплачений позивачем, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 1 224, 37 грн.

Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Частиною 2 ст. 1214 Цивільного кодексу України визначено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Згідно зі ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 6.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» визначено що стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов`язання і одночасно, як зазначалося, способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов`язанням сплатити кошти, тоді як проценти, зазначені у статті 536 ЦК України, - це плата за користування чужими коштами, в тому числі безпідставно одержаними, збереженими грішми (стаття 1214 ЦК України).

За змістом ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Проте, суд не погоджується з твердженнями позивача щодо збереження відповідачем без достатньої правової підстави гарантійного внеску сплаченого позивачем, з огляду на наступне.

Як зазначено судом вище, згідно п. 2 розділу Х Порядку, гарантійний внесок переможця електронних торгів зараховується до ціни продажу в рахунок сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів. Іншим учасникам внесена сума гарантійного внеску повертається протягом трьох робочих днів після отримання від виконавця повідомлення про повний розрахунок переможця електронних торгів за придбане майно.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 05.10.2019 Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві було повідомлено відповідача, що на депозитний рахунок Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві надійшли кошти від реалізації арештованого майна - квартири АДРЕСА_3, загальною площею 74 , 00 кв.м., що знаходится за адресою: АДРЕСА_3, за лотом № 371901, який отриманий відповідачем 04.02.2020 та зареєстрований за вхідним № 2551-9-20.

Тож, 05.02.2020 Державним підприємством "СЕТАМ" було повернуто позивачу суму гарантійного внеску у розмірі 35 120, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1446 від 05.02.2020.

Таким чином, враховуючи що гарантійний внесок повертається протягом трьох робочих днів після отримання від виконавця повідомлення про повний розрахунок переможця електронних торгів за придбане майно, приймаючи до уваги що таке повідомлення було отримано відповідачем 04.02.2020 та відповідно у строки передбачені Порядком Державним підприємством "СЕТАМ" 05.02.2020 повернуто позивачу суму гарантійного внеску, а тому суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 1 224, 37 грн.

При цьому, суд зазначає, що кошти у розмірі 35 120, 00 грн сплачені позивачем у вигляді гарантійного внеску не є безпідставно збереженими грошовими коштами, оскільки не могли бути повернуті позивачу до надходження на адресу Державного підприємства"СЕТАМ" повідомлення виконавця про повний розрахунок переможця електронних торгів за придбане майно відповідно до приписів Порядку.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені судом обставини, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРФАКТОР СЕРВІС" до Державного підприємства "СЕТАМ" про стягнення 1 224, 37 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено: 18.05.2020

Суддя С. О. Щербаков