ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 травня 2020 року Справа № 903/69/20

Господарський суд Волинської області в складі судді Дем`як В. М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сіріус", м. Дніпро

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Кудин Юлії Анатоліївни, Волинська область, Любомльський район, с. Радехів

про стягнення 31 249,58 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Давидов Олександр Вячеславович, посвідчення №751 від 05.10.2012;

від відповідача: Яжборовський Максим Олександрович, довіреність № 3 від 02.03.2020;

Встановив: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сіріус" звернувся з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця Кудин Юлії Анатоліївни про стягнення 31 249,58 грн. з них : основний борг - 30 000 грн., пені - 1249,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №17-07/19-1 про надання юридичних послуг від 17.07.2019р., додатку до даного договору №1 від 17.07.2019р. в частині здійснення оплати.

Ухвалою суду від 04.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.03.2020.

Ухвалою суду від 16.03.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 04.05.2020, відкладено розгляд справи на 06.04.2020.

На офіційному сайті Господарського суду Волинської області учасники справи №903/69/20 повідомлені про те, що враховуючи обмежувальні карантинні заходи, введені Господарським судом Волинської області, справи призначені до розгляду на 06.04.2020 не відбудуться.

Ухвалою суду від 06.04.2020 відкладено розгляд справи на 27.04.2020 та зобов`язано позивача виконати вимоги ухвали суду від 16.03.2020.

Ухвалою суду від 27.04.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.05.2020.

Представник позивача в судовому засіданні подав додаткові пояснення від 18.05.2020 в яких вказує, що відповідач перебував в лікарні у липні місяці, а акт приймання-передачі був підписаний серпнем місяцем. Крім того, доводить, що за серпень місяць 2019 відповідач здійснював безліч правочинів, а саме: укладення договір за результатами державних закупівель (https://prozorro.gov.ua) в результаті, яких уклав три договори в підтвердження долучив знімки екрану порталу https://clarity-project.info/.

В судовому засіданні просить суд задоволити позов в повному об`ємі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача через відділ діловодства суду подав:

- заперечення до відповіді на заперечення на позовну заяву за вх.№01-57/3164/20 від 15.05.2020 в яких звертає увагу суду на те, що факт укладення між ТзОВ «Юридична компанія «Сіріус» та ФОП Кудин Ю.А. договір №17-07/19-1 про надання юридичних послуг у формі єдиного документу не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

- заяву за вх.№01-57/3200/20 від 18.05.2020 в якій просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі та заперечує повністю стягнення за юридичні послуги адвоката Пирогова М.І. у розмірі 16 500 грн.

В судовому засіданні просить суд відмовити в позові в повному об`ємі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне:

17.09.2019 між ТзОВ "Юридична компанія "Сіріус" (за договором - Виконавець) та Фізичною особою-підприємцем Кудин Юлією Анатоліївною (за Договором - Замовник) був укладений договір надання юридичних послуг №17-07/19-1 (а.с. 118-121), за умовами п.п 1.1 якого виконавець зобов`язується надавати клієнту юридичні послуги, пов`язані з організацією і супроводом участі клієнта в тендерних процедурах, які провадяться на порталі Prozorro та включають в себе:

-підготовка тендерної пропозиції від клієнта або інших суб`єктів господарювання за доручення клієнта;

-звернення за роз`ясненнями до замовників закупівлі від клієнта або інших суб`єктів господарювання за доручення клієнта;

-підготовка та подання скарг до замовника закупівлі або антимонопольного комітету України з приводу наявності дискримінаційних вимог у тендерній документації від клієнта або інших суб`єктів господарювання за дорученням клієнта;

-завантаження тендерної пропозиції від клієнта або інших суб`єктів господарювання за доручення клієнта на портал Prozorro;

-участь на аукціоні від імені клієнта або інших суб`єктів господарювання за доручення клієнта на порталі Prozorro;

-підготовка скарг до Антимонопольного комітету України на рішення замовника закупівлі від імені клієнта або інших суб`єктів господарювання за доручення клієнта;

-підготовка необхідних документів для учасника - переможця процедури закупівлі від імені клієнта або інших суб`єктів господарювання за доручення клієнта;

-супровід клієнта або інших суб`єктів господарювання за доручення клієнта під час підписання договору про закупівлю із замовником.

Згідно п.п 1.2 передбачено, що переліку тендерних процедур, в рамках виконавець надає послуги клієнту, погоджується сторонами в додатках до цього договору, які є невід`ємними частинами даного договору, під кожну тендерну процедуру сторони укладають окремий додаток. При цьому, в додатках зазначається: найменування предмету закупівлі, ідентифікатор закупівлі, розмір вартості послуг виконавця та порядок її сплати, ціна початкової тендерної пропозиції клієнта, мінімально можлива ціна клієнта на аукціоні, розмір оплати офіційних платежів для участі у процедурі закупівлі. Перелік інформації в додатку може змінюватися в залежності від виду послуги, що надається.

Відповідно до п.п 1.3 договору визначено, що виконання послуг за цим договором засвідчується двостороннім актом приймання-передачі наданих послуг, який складається за результатами наданих послуг протягом 3 робочих днів після закінчення надання таких послуг. Акт складається до кожного окремого додатку і є невід`ємною частиною даного договору.

Пунктом 5.1 договору визначено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2019.

Згідно додатку №1 до договору про надання юридичних послуг №17-07/19-1 від 17.09.2019 (а.с. 123) сторони погодили, що на виконання п.п 1.2, 3.2 договору виконавець здійснює супровід клієнта у процедурі закупівель ідентифікатор закупівлі UA-2019-07-16-001570-b. Також сторони дійшли згоди, що виконавець здійснює супровід клієнта у вказаній процедурі закупівель шляхом підготовки тендерної пропозиції в кожному із зазначених тендерів. Під час надання послуг виконавець готує документи, які вимагаються замовником закупівель, забезпечує їх завантаження на електронний майданчик та у разі необхідності оскаржує неправомірні дії замовника закупівель (вартість оскарження сплачується клієнтом окремо ,за попереднім погодженням).

Відповідно до п.2 додатку №1 до договору про надання юридичних послуг №17.07.2019 сторони погодили вартість послуг виконавця складає 30 000,00 грн. за підготовку тендерної пропозиції в зазначеному тендері.

Як вбачається з акту прийому-передачі наданих послуг від 22.08.2019, що підписаний та завірений сторонами, позивач на виконання умов договору №17-07/19-1 від 17.07.2019 надав відповідачеві юридичні послуги та як підтверджується матеріалами справи (а.с. 104,108,112, 115-117). Згідно п.п 2 даного акту сторони погодили, що оплата за наданні юридичні послуги складає 30 000,00 грн., термін оплати до 05.10.2019 (а.с. 122)

Даний договір, додаткова угода та акт приймання-передачі підписано уповноваженими особами та скріплено печатками, у встановленому порядку не оспорено, не розірвано та не визнано недійсним, а отже є дійсними, укладеними належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

07.10.2019 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу за №956 щодо сплати заборгованості в сумі 30 000,00 грн. за договором №17-07/19-1 від 17.07.2019 однак, останнім залишена без належного реагування. (а.с. 19-22)

Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання щодо оплати на виконання умов укладеного між сторонами договору про надання юридичних послуг за №17-07/19-1 від 17.07.2019 не виконав, внаслідок чого, виникла заборгованість в розмірі 31 249,58 грн. з них: основний борг - 30 000 грн., пені - 1249,58 грн.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За умовами ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст.901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи вищезазначене, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з надання відповідачеві послуг на виконання умов договору, а останній - прийняв на себе зобов`язання з оплати вартості даних послуг.

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не подано, доказів щодо оплати заборгованості не представлено, відтак заборгованість відповідача перед позивачем з основного боргу становить 30 000,00 грн., яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до стягнення.

Доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву не взято до уваги суду, оскільки спростовуються допустимими неналежними доказами у справі.

Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язання зі своєчасної оплати товару, позивачем на підставі ч. 6 ст. 231 ГК України нараховано до стягнення з відповідача пеню в сумі 1249,58 грн. за період з 05.10.2019 по 13.01.2020.

Однак, як слідує із тексту договору №17-07/19-1 від 17.07.2019 зокрема, розділу №7 «відповідальність сторін за порушення договору» сторони не передбачили стягнення пені у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг, а отже у суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача пені в сумі 1249,58 грн.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову в частині стягненні пені в сумі 1249,58 грн.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат в розмірі 16 500,00 грн. на послуги адвоката та заперечення відповідача про стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Позивачем в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано договір за №10-01-20/1 про надання правової допомоги від 10.01.2020, додаток №1 від 10.01.2020 до договору про надання юридичних послуг від 10.01.2020, розрахунок за надану правничу допомогу за №1 від 11.01.2020

У розрахунку за надану правничу допомогу за №1 від 11.01.2019 визначено вартість послуг з надання правової допомоги зокрема: зустріч з клієнтом надання консультації - 500 грн.; пошук та аналіз судової практики з питання застосування законодавства у спірних правовідносин, складання стратегії представництва інтересів клієнта в судовому засіданні - 1000 грн.; складання позовної заяви - 2000 грн., складання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи - 1000 грн.; участі у судових засіданнях у Господарському суді Волинської області 9000 грн., ознайомлення з відзивом на позовну заяву, його правовий аналіз - 1000 грн.; складання відповіді на відзив 2000 грн.

Відповідно до розрахунку судових витрат щодо надання адвокатом Пироговим М.І. правової допомоги ТзОВ «ЮК « Сіріус» у справі №903/69/20 загальний розмір витрат становить 16 500,00 грн.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні і позивачем не подано документального підтвердження оплати правової допомоги у порядку і розмірі, обумовленому сторонами у договору про надання правової допомоги від 10.01.2020.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлює, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За таких обставин судові витрати за участь адвоката у розгляді справи підлягають оплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, а їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Проте, витрати позивача на послуги адвоката Пирогова М.І. не підтверджені належними фінансовими документами, оскільки суду не надано видаткових касових ордерів у відповідності до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України від 29.12.2017 № 148 або платіжних доручень про перерахування коштів адвокату.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення заяви позивача в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу з відповідача.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кудин Юлії Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сіріус" (49000, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців,9, ) 30 000 грн. - основного боргу та 2102,00 грн. -судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено

21.05.2020

Суддя В. М. Дем`як