ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.05.2020м. ДніпроСправа № 904/1427/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Масло Трейд"

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ"

про стягнення 86 182,90 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 80 570,40 грн. - основного боргу, 4 028,52 грн. - пені, 1 583,98 грн. - 3 % річних, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати.

Відповідач позов заперечує, посилаючись на те, що згідно з п.7.2. Договору деякими з обставин непереборної сили/форс-мажору є, зокрема, заборона (обмеження) експорту/імпорту і таке інше, будь-які інші дії третіх осіб, які прямо чи опосередковано роблять неможливою або обмежують частково чи повністю господарську діяльність сторони, неспроможність сторони, яка виникла в результаті впливу будь-якої з вищенаведених обставин. Наразі українська енергетика знаходиться у кризовій ситуації. Проблеми мають усі ТЕС в Україні, а, як наслідок, і вугледобувні підприємства країни, в тому числі і підприємства холдингу ДТЕК ЕНЕРГО. Сукупність вищезазначених обставин призвели до виникнення дефіциту оборотних засобів та ускладнюють управління зобов`язаннями компанії. Це, в свою чергу, позначається на несвоєчасності оплат за поставлену продукцію. Позивач не врахував зміну обставин, які тягнуть неможливість виконання зобов`язання за Договором. На думку Відповідача, збитковість вітчизняної енергетики, є обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає, більше того, може називатися форс-мажорною обставиною та такою, яка об`єктивно не може бути усунена жодною зі сторін.

Позивач не надав відповідь на відзив Відповідача.

Про вирішення спору сторони повідомлялися належно, на адресу зазначену позові.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2018 сторонами укладено Договір поставки №5739-ПУ-УМТС-Т (далі Договір), за п.1.1. якого в порядку і на умовах, передбачених даним Договором, Постачальник (Позивач) зобов`язався поставити у власність Покупця (Відповідача) продукцію і/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі продукція), в асортименті, кількості, у строки. За ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами у даному Договорі і Специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього Договору.

Покупець зобов`язується прийняти і оплатити продукцію, що поставляється в його власність відповідно до умов цього договору (п.1.2. Договору).

Поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками і у строки, узгоджені сторонами в Специфікаціях до даного Договору (п.4.1. Договору).

Датою поставки вважається дата, зазначена представником Покупця на відповідних товаросупроводжувальних документах, наданих Постачальником.

При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата, зазначена представником Покупця на видатковій накладній (п.4.7. Договору).

Ціни на продукцію, що постачається Постачальником встановлюються сторонами у відповідних Специфікаціях до Договору (п.5.2. Договору).

Розрахунки за продукцію, що постачається Постачальником за цим Договором здійснюються Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 5 робочих днів з 90 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого Покупцем рахунку та за умови надання Постачальником належним чином оформленої податкової накладної і документів, передбачених розділом 4 даного Договору (п.5.4. Договору в редакції Додаткової угоди від 28.12.2018).

У випадку несвоєчасної оплати продукції, Покупець, за письмовою вимогою Постачальника, сплачує Постачальнику неустойку у вигляді пені, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочки оплати від вартості своєчасно не оплаченої продукції, однак не більш 5% від вартості своєчасно неоплаченої продукції (п.6.8. Договору).

Строк нарахування Постачальником Покупцеві штрафних санкцій за Договором не обмежується 6 місяцями з моменту (дати), коли зобов`язання за Договором мало бути виконане, у зв`язку з чим, штрафна санкція підлягає нарахуванню за весь період порушення зобов`язання (п.6.11. Договору).

Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за даним Договором, якщо це є наслідком форс-мажорних обставин/обставин непереборної сили і їх наслідків, які безпосередньо впливають на виконання Договору (п.7.1. Договору).

Форс-мажорними обставинами/обставинами непереборної сили є надзвичайні і невідворотні обставини, які об`єктивно роблять неможливим виконання сторонами зобов`язань, передбачених умовами договору, зобов`язань, відповідно до законодавчих і інших нормативних актів, а саме: війна, у тому числі і не оголошена, загроза війни, збройний конфлікт або серйозна загроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись, ворожими атаками, блокадами, воєнними ембарго, міжнародними санкціями, діями іноземного і внутрішнього ворога, воєнна мобілізація, воєнні дії, проведення антитерористичних операцій, дій суспільного ворога, народні хвилювання, акти тероризму, диверсії, піратства, заворушення, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантського часу, експропріація, примусове виключення, захоплення підприємств, суспільна демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, довготривалі перерви у роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень і актами державних органів влади, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту і таке подібне, будь-які інші дії третіх осіб, які прямо або побічно роблять неможливими або повністю обмежують, або частково господарську діяльність сторони, неспроможність сторони, яка виникла у результаті впливу будь-якої з вищенаведених обставин, викликана виключними погодними умовами і стихійними лихами, а саме: епідемія, епізоотія, сильний шторм, циклон, ураган, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, землетрус, блискавка, пожежа, засуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха (п.7.2. Договору).

Сторона, для якої склалася неможливість виконання зобов`язань за даним Договором в умовах, передбачених у п.7.2. даного Договору, зобов`язана у розумний строк письмово повідомити іншу сторону (лист, факс, телекс, телеграф), з подальшим наданням документу, відповідно до п.7.4. даного Договору (п.7.3. Договору).

Сторона, яка заявила про настання форс-мажорних обставин, має надати відповідний документ компетентного органу України (п.7.4. Договору).

У період з 11.07.2018 по 19.04.2019 Позивач поставив Відповідачеві товар на суму 375 974,40 грн., що підтверджується видатковими накладними: №18/2852 від 11.07.2018 на суму 56 880,00 грн., №18/5167 від 18.09.2018 на суму 107 139,00 грн., №19/0185 від 16.01.2019 на суму 131 385,00 грн., №19/0191 від 17.01.2019 на суму 9 024,00 грн., №19/1662 від 19.04.2019 на суму 71 546,40 грн.

За даними Позивача, не спростовуваними Відповідачем, на виконання умов Договору Позивач надав Відповідачеві усі документи визначені у п.4.3. Договору.

Товар одержували уповноважені представники Відповідача на підставі нарядів підприємств на отримання ТМЦ: №5839/П-9 від 11.07.2018, №6288/П-9 від 18.09.2018, №6981/П-9 від 16.01.2019, №7567/П-9 від 18.04.2019.

Відповідач частково розрахувався за поставлений товар, сплативши 295 404,00 грн. (платіжне доручення: № від 19.09.2018 на суму 56 880,00 грн., № від 28.12.2018 на суму 53 569,50 грн., №14529 від 18.01.2019 на суму 53 569,50 грн., №158442 від 23.08.2019 на суму 131 385,00 грн.). У зв`язку з цим, за Відповідачем обліковується борг у розмірі 80 570,40 грн. (за накладною №19/0191 від 17.01.2019 у сумі 9 024,00 грн., за накладною №191662 від 19.04.2019 у сумі 71 5456,40 грн.)

Відповідно до п.5.4. Договору (у редакції Додаткової угоди від 28.12.2018) строк оплати за накладною №19/0191 від 17.01.2019 настав 25.04.2019, за накладною №19/1662 від 19.04.2019 25.07.2019.

З посиланням на п. 6.8. Договору, на прострочений борг Відповідача, Позивач нарахував пеню у розмірі 4 028,52 грн. за період прострочки з 26.04.2019 по 24.10.2019. що не перевищує 5 % вартості своєчасно неоплаченої продукції.

Посилаючись на ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував 3 % річних - 1 583,98 грн. за період з 26.04.2019 по 10.03.2020.

Нарахування проводилося окремо за кожною накладною.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є умови виконання договору поставки, період виникнення (існування) зобов`язань, строки оплати, період прострочки в оплаті, та обґрунтованість нарахування боргу і штрафних санкцій.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Заперечуючи позов, Відповідач посилається на п.7.2. Договору, вказавши, що наразі українська енергетика знаходиться у кризовій ситуації. Проблеми мають усі ТЕС в Україні, а, як наслідок, і вугледобувні підприємства країни, в тому числі і підприємства холдингу ДТЕК ЕНЕРГО. Сукупність вищезазначених обставин призвели до виникнення дефіциту оборотних засобів та ускладнюють управління зобов`язаннями компанії. Це, в свою чергу, позначається на несвоєчасності оплат за поставлену продукцію. Позивач не врахував зміну обставин, які тягнуть неможливість виконання зобов`язання за Договором. На думку Відповідача, збитковість вітчизняної енергетики, є обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає, більше того, може називатися форс-мажорною обставиною та такою, яка об`єктивно не може бути усунена жодною зі сторін.

Суд не приймає заперечення Відповідача, оскільки викладені Відповідачем обставини є звичайними ризиками господарської діяльності.

Крім того, у п.7.3. Договору сторони визначили, що сторона, для якої склалася неможливість виконання зобов`язань за даним Договором в умовах, передбачених у п.7.2. даного Договору, зобов`язана у розумний строк письмово повідомити іншу сторону (лист, факс, телекс, телеграф), з подальшим наданням документу, відповідно до п.7.4. даного Договору.

У п.7.4. Договору сторони погодили, що сторона, яка заявила про настання форс-мажорних обставин, має надати відповідний документ компетентного органу України.

Відповідач не надав доказів, визначених Договором чи передбачених чинним законодавством на підтвердження настання форс-мажорних обставин.

З урахуванням наведених вище доказів (Договору, видаткових накладних, нарядів на отримання ТМЦ, рахунків, податкових накладних, платіжних доручень), наданих Позивачем, доводи Позивача про наявність у Відповідача боргу за поставлений товар, суд визнає обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

Платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ч. 2 ст. 343 ГК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При укладанні договору сторони у п.6.8. Договору визначили, що, у випадку несвоєчасної оплати продукції, Покупець, за письмовою вимогою Постачальника, сплачує Постачальнику неустойку у вигляді пені, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочки оплати від вартості своєчасно не оплаченої продукції, однак не більш 5% від вартості своєчасно неоплаченої продукції.

Пунктом 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вбачається з п.6.11. Договору, сторони погодили, що строк нарахування Постачальником Покупцеві штрафних санкцій за Договором не обмежується 6 місяцями з моменту (дати), коли зобов`язання за Договором мало бути виконане, у зв`язку з чим, штрафна санкція підлягає нарахуванню за весь період порушення зобов`язання

Розрахунок пені проведено правильно, відповідно до умов Договору і вимог чинного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За перерахунком суду 3% річних складає 1 582,72 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, до стягнення належать: 80 570,40 грн. - основного боргу, 4 028,52 грн. пені, 1 582,72 грн. 3 % річних, у решті позовних вимог слід відмовити.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Масло Трейд" до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76, код 00178353) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Масло Трейд" (юридична адреса: 49010, м. Дніпро, вул. Лазаряна, буд. 3, оф. 5; фактична адреса: 49041, м. Дніпро, пр. Праці, 9А, код 32794258) 80 570,40 грн. - основного боргу, 4 028,52 грн. пені, 1 582,72 грн. 3 % річних, 2 101,97 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк, передбачений статтею 256 ГПК України, з урахуванням ч.4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складене 14.05.2020

Суддя С.Г. Юзіков