ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2020 р. Справа№ 911/2016/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко О.В.

секретар судового засідання Огірко А.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали справи за апеляційною Приватного акціонерного товариства «Київобленерго»

на рішення Господарського суду Київської області

від 14.01.2020 (повний текст рішення складено 12.02.2020)

у справі № 911/2016/19 (суддя Рябцева О.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго»

до Фізичної особи-підприємця Семикіна Андрія Павловича

про стягнення 603 264, 49 грн.

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі - ПрАТ «Київобленерго», позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Семикіна Андрія Павловича (далі - ФОП Семикіна А.П., відповідача) про стягнення 603 264,49 грн. вартості необлікованої електричної енергії. В обґрунтування своїх вимог зазначило про порушення відповідачем п. 5.2.1 ПРРЕЕ, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018, умов п. 4.2.3 Договору № 220025615 від 04.04.2008 про постачання електричної енергії, укладеного між позивачем та відповідачем, а також про несплату вартості недооблікованої електричної енергії, нарахованої на підставі рішення комісії, оформленого протоколом №043 від 20.03.2019, прийнятого за результатами розгляду Акта про порушення № К 040779.

Заперечуючи проти позову, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому стверджував, що за вищезгаданим Договором постачання електроенергії мало йому здійснюватися в м. Ясногородка по вул. ІЦорса, 71, об`єкт «Зернова комора», в той час як в Акті про порушення за № 040779 від 19.02.2019 зазначено, що самовільне підключення струмоприймачів виявлено за адресою: с. Ясногородка, вул. Будівельна, 1 В. За твердженнями відповідача, ситуація з розкраданням електроенергії на об`єкті по вул. Будівельній, 1 В в с. Ясногородка Макарівського району Київської області сталася внаслідок умисної бездіяльності позивача, яка полягала в невиконанні ним своїх зобов`язань щодо здійснення контрольних оглядів засобів комерційного обліку. Крім цього, відповідач зазначав, що цей Акт містить недостовірну інформацію про присутність відповідача під час його складення, адже в цей день він перебував у Виноградівському районі Закарпатської області. Також відповідач стверджував, що не може бути споживачем у вказаних відносинах з позивачем за відсутності договору на енергопостачання об`єкту за адресою вул. Будівельна, 1 В с. Ясногородка Макарівського району Київської області. На переконання позивача, про засідання комісії по розгляду Акта № К040779 від 19.02.2019 відповідач був повідомлений листом, проте відповідач вказував, що зазначений лист було направлено за адресою: Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, вул. Щорса, 6, в той час, як в Договорі адресою відповідача зазначено Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1. Таким чином, на думку відповідача, позивач штучно приховав від відповідача факт складення щодо нього документів, які створюють загрозу його правам та інтересам.

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.01.2020 у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до Фізичної особи - підприємця Семикіна Андрія Павловича про стягнення 603 264,49 грн. вартості необлікованої електричної енергії відмовлено повністю.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, ПрАТ «Київобленерго» оскаржило його в апеляційному порядку, просило скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що оскаржуване рішення ухвалено за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням вимог матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Зокрема, зазначив, що оскаржуване рішення суперечить приписам Закону України «Про ринок електричної енергії», ст. 216, ч. 3 ст. 235 ГК України, постанови № 312 від 14.03.2018 Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (із змінами та доповненнями), Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕКП № 562 від 04.05.2006. Крім цього, на думку апелянта, судом першої інстанції допущено порушення ст. ст. 182-185 ГПК України, які регламентують порядок проведення підготовчого засіданні, а також ст. 120 ГПК України щодо повідомлення учасника справи. За твердженнями апелянта, місцевим судом не було враховано, що відповідно до Правил та умов Договору відповідальним за експлуатацію та технічний стан засобів (вузлів) вимірювальної техніки є їх власник, зокрема, що згідно Договору № від 04.04.2008, Акту пломбування № 030041 від 31.10.2013 та Акту № 111905 від 04.09.2014 відповідач мав на відповідальному зберіганні прилад обліку типу НІК 2301 АП1 № S38798, а отже саме він є особою, яка експлуатує цей прилад обліку на підставі Договору, а тому повинен нести відповідальність за його збереження, цілісність та експлуатацію. Крім цього, апелянт стверджував, що між сторонами було підписано Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної належності, а факт порушення було зафіксовано Актом, який було складено коректно та з дотриманням всіх вимог чинного законодавства, зокрема, ПРРЕЕ. На переконання апелянта, суд першої інстанції дійшов неправомірних висновків про суперечливість інформації щодо приладів обліку, вказаних в Договорі та Акті про порушення, оскільки перевірка проводилась за адресою об`єкта споживання енергії згідно Договору щодо приладу обліку № 21005770 тип САЕ 5030, а адреса с. Ясногородка, вул. Будівельна, 1-В була зазначена в Акті про порушення помилково, про що позивач неодноразово зазначав місцевому суду. Апелянт також наполягав, що за Договором споживач має одну точку обліку електричної енергії, а тому відповідача як порушника ПРРЕЕ можна ідентифікувати по номеру лічильника, який був у нього встановлений та переданий на відповідальне зберігання. Враховуючи той факт, що споживач з 2008 отримував рахунки, подавав звіти та сплачував постачання електричної енергії відповідно до даних одного вузла обліку, апелянт стверджував, що іншого об`єкту постачання у споживача немає. При цьому, зазначав, що відповідач знав, що адреса споживання зазначена у програмі CAP невірно, але подаючи звіти за обсяги спожитої електричної енергії, оплачував її, що в свою чергу свідчить, що у відповідача наявний лише один об`єкт постачання електричної енергії - комора зернова/ виробничий цех (кузня) за адресою: АДРЕСА_3, де і було проведено перевірку 19.02.2019. Крім цього, апелянт не погоджується з висновками місцевого суду про те, що Акт про порушення складений з порушенням та не містить посилань на відповідні п.8.2.4 ПРРЕЕ, а отже є недійсним та не може призвести до реальних правових наслідків, вказуючи на те, що дефекти Акту не можуть спростовувати факту порушення, якщо воно знайшло своє підтвердження в сукупності з іншими доказами, наприклад, Актом експертизи, протоколом засідання комісії, фото тощо. Також апелянт вважав, що судом першої інстанції неправомірно та помилково показано на недотримання порядку повідомлення споживача про засідання комісії, адже чинними ПРРЕЕ не передбачено направлення споживачеві повідомлення на комісію листом описом з цінним вкладенням, а відповідачем не спростовано дане повідомлення належними та допустимими доказами, відтак повідомлення № 11 від 04.03.2019, яке згідно рекомендованого повідомлення про вручення особисто отримано відповідачем, що належним та допустимим доказом в розумінні приписів ГПК України. Таким чином, оформлене протоколом рішення комісії, прийняте за результатом розгляду Акта про порушення Правил, станом на час розгляду даної справи є чинним і за своєю правовою природою обов`язковим для виконання ненормативним актом (актом індивідуальної дії), а наявні в матеріалах справи Акт про порушення ПРРЕЕ, фото, матеріали, протокол комісії, розрахунок та рахунок по ньому є належними, достовірними та допустимими доказами вчинення відповідачем порушення ПРРЕЕ, а саме, самовільного підключення перед приладом обліку тощо.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач подав відзив на неї й стверджував про безпідставність та необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін. Зокрема, зазначив, що у відповідача в користуванні був наявний лише один об`єкт нерухомого майна за адресою: Київська область, АДРЕСА_3, водночас в Акті про порушення, яким встановлено самовільне підключення, зазначено, що порушення виявлено за адресою: с. Ясногородка, вул. Будівельна, 1 В. Разом з цим, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження укладення відповідачем додаткової угоди до Договору про постачання електричної енергії саме за адресою: с Ясногородка, вул. Будівельна, 1 В, а також доказів, що приміщення за адресою: с. Ясногородка, вул. Будівельна, 1 В належить відповідачу на праві володіння або користування, або хоча би колись використовувалося відповідачем. Твердження позивача про помилку у вказаній адресі, на думку відповідача, спростовується самим Актом про порушення, який містить підписи голови та секретаря Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області, якими фактично підтверджено факт місця перевірки та складання такого Акту, на вказаному Акті містяться також підписи працівників позивача. Жодних належних і допустимих доказів складення Акту про порушення за іншою адресою позивачем не надано. На думку відповідача, Акт за № 046815 технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії від 04.09.2014 та Акт за № 111905 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому від 04.09.2014 є правочинами в розумінні ст. 202 ЦК України, що створюють та змінюють права та обов`язки позивача та відповідача, при цьому відсутність на таких Актах печатки відповідача спростовує факт будь-якої передачі відповідачу на відповідальне збереження приладів обліку за адресою: с. Ясногородка, вул. Будівельна, 1 В. На переконання відповідача, судом першої інстанції правомірно оцінено, що в п. 1 Акту № 040779 про порушення від 19.02.2019 у графі «Відомості про прилади обліку електричної енергії споживача на дату складання акта» вказано лічильник НІК2301АП1, заводський номер 0838798, в той час як згідно переліку засобів обліку у таблиці 7.1 «Перелік засобів обліку» додатку № 7 до Договору про постачання електроенергії № 220025615 від 04.04.2008, відповідачу належав засіб обліку типу САЧЕ - 5030 № 21005770 , місце встановлення - КТП № 194, об`єкт - «Комора зернова». Жодних належних та допустимих доказів встановлення лічильника НІК2301АП1, заводський номер 0838798, за адресою: АДРЕСА_3 (адреса згідно Договору) позивачем суду не надано. Крім цього, відповідач погодився із висновками місцевого суду про те, що згідно Акта про порушення за № 040779 від 19.02.2019, виявлене порушення ПРРЕЕ - самовільне підключення струмоприймачів перед приладом обліку електричної енергії відноситься до переліку порушень, передбачених п. 8.2.4 ПРРЕЕ, однак в Акті про порушення немає посилань на відповідний пункт ПРРЕЕ, який відповідає змісту виявленого порушення, що свідчить про недотримання позивачем вимог п 8.2.5 ПРРЕЕ. За твердженнями відповідача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не було дотримано встановленого законом порядку щодо визначення обсягу необлікованої електричної енергії, оскільки електропостачальною організацією не здійснено розрахунку саме за Рішенням комісії по розгляду акту за № 040779 від 19.02.2019, оформленим протоколом від 20.03.2019, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Наданий позивачем розрахунок № 220025615 від 26.02.2019 датовано раніше, ніж комісією було прийнято рішення, оформлене протоколом № 043 від 20.03.2019, яким встановлено причетність відповідача до порушення ПРРЕЕ та нараховано відповідачу вартість необлікованої електричної енергії. Іншого розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії позивачем до матеріалів справи не додано. При цьому, судом першої інстанції правомірно встановлено, що копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та конверта не можуть вважатись належними доказами повідомлення відповідача про засідання комісії 20.03.2019, оскільки з їх змісту неможливо встановити, яку саме кореспонденцію направлено відповідачу, отже позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів повідомлення споживача у встановленому ПРРЕЕ порядку про засідання комісії електропостачальника з розгляду Акта про порушення ПРРЕЕ № К 040779 від 19.02.2019, яке відбулось 20.03.2019 тощо.

В судове засідання апеляційної інстанції 19.05.2020 з`явились представники сторін, представник позивача надав пояснення, в яких підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення, в яких заперечив доводи апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, 04.04.2008 між Закритим акціонерним товариством «А.Е.С. Київобленерго», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (позивачем, постачальником за договором) та Фізичною особою-підприємцем Семикіним Андрієм Павловичем (відповідачем, споживачем за договором) укладено Договір № 220025615 про постачання електричної енергії (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 40,0 кВт, а споживач - оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами Договору.

Відповідно до п.п. 2.2.2 п. 2.2 Договору постачальник зобов`язується продавати (постачати) споживачу електричну енергію, як товар з врахуванням його особливих споживчих якостей та фізико-технічних характеристик, в межах 40,0 кВт дозволеної потужності, в обсягах, визначених розділом 5 та з урахуванням умов розділу 6 Договору (додаток № 2 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»); згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених у додатку № 3 «Режими постачання електричної енергії».

За змістом п.п. 2.3.3 п. 2.3 Договору споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку № 4 «Порядок розрахунків за активну електроенергію» та додатку № 6 «Порядок зняття показників розрахункових приладів обліку електричної енергії та форма звіту споживача про покази приладів обліку».

Споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562 (далі - Методика), за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою (п. 4.2.3 Договору).

Цей договір згідно п. 9.4 набирає чинності дня його підписання. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії, або перегляд його умов. Договір продовжує діяти до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, які виникли відповідно до його умов.

В розділі 10 Договору (адреси та реквізити сторін) вказано, що адресою споживача - ФОП Семикіна Андрія Павловича є: АДРЕСА_1 .

Одночасно з укладенням Договору про постачання електричної енергії № 220025615 від 04.04.2008 сторонами було підписано Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін по ОТП № 194, а також додатки до Договору, а саме: Загальну однолінійну схему електропостачання - додаток № 1; Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу - додаток № 2; Режими постачання електричної енергії - додаток № 3, Порядок розрахунків за активну електроенергію - додаток № 4, Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії - додаток № 5, Розрахункові засоби обліку та порядок їх експлуатації - додаток № 7, Розрахунок втрат електричної енергії в мережах споживача - додаток № 8, Відповідальні особи споживача - додаток № 9, Узгоджені показники якості електричної енергії на межі балансової належності - додаток № 10. Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії та форма звіту споживача про покази приладів обліку, який є додатком № 6 до Договору, не містить підпису споживача.

Відповідно до п. 1 додатку № 7 (розрахункові засоби обліку та порядок їх експлуатації до Договору) власність на засоби обліку, початкові покази, розрахункові коефіцієнти для комерційних розрахунків, технічні параметри лічильників та вимірювальних трансформаторів вказані в таблиці 7.1 «Перелік засобів обліку».

Згідно таблиці 7.1 «Перелік засобів обліку», споживачу належать: засіб обліку типу САЧЕ - 5030 № 21005770 , місце встановлення - КТП № 194 , об`єкт - «Комора зернова».

Як встановлено матеріалами справи, 19.02.2019 представниками ПрАТ «Київобленерго» було проведено перевірку по об`єкту виробничий цех (кузня) та в Акті вказано, що перевірка здійснювалась за участю споживача ФОП Семикіна Андрія Павловича .

Як вбачається з Акта № К 040779 про порушення від 19.02.2019, перевіркою встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_2, порушив ПРРЕЕ пп. 1 п. 5.5.5, а саме, самовільне підключення струмоприймачів напругою 380В перед приладом обліку електричної енергії змонтовано безоблікове відгалуження прихованим способом шляхом приєднання до ввідного кабелю. Після відключення автоматичного вимикача на схемі все обладнання цеху працює безобліково. Електроенергія, що споживалася приладом обліку не враховувалась та не оплачувалась.

Акт № К 040779 про порушення від 19.02.2019 підписаний трьома представниками постачальника електричної енергії та двома свідками. В Акті вказано, що споживач від пояснень відмовився, в графі для підпису про ознайомлення споживача або уповноваженої ним особи з актом про порушення зазначено: «від підпису відмовився».

Водночас, як встановлено матеріалами справи, між ПАТ «Київобленерго» та ФОП Семикіним А.П. Договір про постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 не укладався.

У наданій суду першої інстанції відповіді на відзив позивачем зазначено, що у відповідача наявний лише один об`єкт постачання електричної енергії - виробничий цех (кузня), за адресою АДРЕСА_3, де і було проведено перевірку 19.02.2019, а вказана в Акті адреса зазначена помилково.

З огляду на наведене, в Акті № К 040779 про порушення від 19.02.2019 вказано адресу, за якою було проведено перевірку об`єкта споживача, яка не співпадає з адресою, зазначеною в преамбулі Договору (АДРЕСА_3) та з адресою, зазначеною у розділі 10 Договору (АДРЕСА_1).

Крім цього, в пункті 1 Акта № К 040779 про порушення від 19.02.2019, у графі «Відомості про прилади обліку електричної енергії споживача на дату складання акта» вказано лічильник НІК2301АП1, заводський номер 0838798, в той час як згідно переліку засобів обліку у таблиці 7.1 «Перелік засобів обліку» додатку № 7 до Договору споживачу належав засіб обліку типу САЧЕ 5030 № 21005770 , місце встановлення - КТП № 194 , об`єкт - «Комора зернова».

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що у ПрАТ «Київобленерго» всі споживачі Київської області, з якими наявні договірні відносини, мають відповідний номер електроустановки. У споживача ФОП Семикіна А.П. номер установки .

Згідно витягу з програми САП станом на 21.03.2010 прилад обліку № 21005770 відносився до електроустановки № . 22.03.2010 на електроустановці № прилад обліку № 21005770 замінено на № 0245623. 30.10.2013 на електроустановці № прилад обліку № 0245623 замінено на № 0838798.

31.10.2013 ПрАТ «Київобленерго» на підставі наряду на роботу використання пломб установки/зняття пломб, в якому вказано: місце приладу -«База відпочинку»; адреса - АДРЕСА_4, яка виправлена на АДРЕСА_5; установка № , лічильник № 0245623 було знято та встановлено лічильник № 0838798.

31.10.2013 на підставі завдання № електропостачальною організацією складено Акт № 030041 про передачу на відповідальне збереження споживачу приладу обліку та пломб, встановлених на ньому, а саме, лічильника № 0838798 типу НІК2301АП1 5/100/А.

На підставі завдання UW20 від 05.09.2014 та завдання UW20 від 28.12.2015 ПАТ «Київобленерго» проводились технічні перевірки лічильника споживача - Семикіна Андрія Павловича за адресою: АДРЕСА_4 ; установка № було здійснено перевірку приладу обліку № 0838798 типу НІК2301АП1 (6.1/5-100).

Отже, за твердженнями позивача, адреса, зазначена в акті № К 040779 про порушення від 19.02.2019 помилково, водночас вказана адреса (АДРЕСА_2) міститься також в наряді на роботу від 31.10.2013 (з її виправленням на АДРЕСА_5), в акті № 030041 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому від 31.10.2013 р та в завданнях на перевірку лічильника UW20 від 05.09.2014, UW20 від 28.12.2015.

Вказане свідчить про те, що надані позивачем документи містять суперечливу інформацію про те, за якою адресою здійснюється електропостачання відповідачу, а також не дають підстав для висновку, що перевірка проводилась на об`єкті споживача за адресою, вказаною в Договорі.

За змістом ст. 235 ГК України за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Положеннями ч. 1 ст. 236 ГК України встановлено види господарсько-оперативних санкцій. Перелік оперативно-господарських санкцій, які встановлено в частині першій цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити в договорі також інші оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 236 ГК України).

Отже, за змістом згаданих положень чинного законодавства рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості не облікованої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 237 ГК України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди із застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду із заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, а також умов укладених договорів.

Положеннями п. 2.3.4 Правил роздрібного ринку електроенергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. № 312 (далі - ПРРЕЕ, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені. Відповідальним за експлуатацію та технічний стан засобів (вузлів) вимірювальної техніки є їх власник.

У разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 розділу VIII ПРРЕЕ (Порядок розгляду звернень, скарг, претензій та актів про порушення цих Правил).

Як вище згадувалось, Актом № К 040779 про порушення від 19.02.2019 встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_2 порушив ПРРЕЕ пп. 1 п. 5.5.5, а саме, здійснив самовільне підключення струмоприймачів напругою 380В перед приладом обліку електричної енергії - змонтовано безоблікове відгалуження прихованим способом, шляхом приєднання до ввідного кабелю.

Відповідно до пп. 1 п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору (пп. 4 вказаного пункту).

За змістом п. 8.2.5 ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Отже, як вбачається з Акта про порушення № К 040779 від 19.02.2019, виявлене порушення ПРРЕЕ - самовільне підключення струмоприймачів перед приладом обліку електричної енергії, відноситься до переліку порушень, передбачених п. 8.2.4 ПРРЕЕ, однак в Акті про порушення відсутнє посилання на відповідний пункт цих ПРРЕЕ, який відповідає змісту виявленого порушення, що свідчить про недотримання позивачем вимог п. 8.2.5 ПРРЕЕ.

Також, в Акті № К 040779 про порушення від 19.02.2019 вказано, що комісія постачальника електроенергії з розгляду складеного Акта про порушення буде проводити засідання 27.02.2019 та на засідання комісії запрошується споживач або уповноважена ним особа.

Згідно повідомлення № 11 від 04.03.2019, Макарівський РП ПрАТ «Київобленерго» повідомив ФОП Семикіна Андрія Павловича (за адресою: с. Ясногородка, вул. Будівельників 1-В), що засідання комісії по розгляду Акта про виявлене порушення ПРРЕЕ № К 040779 від 26.02.2019 відбудеться в приміщенні ПрАТ «Київобленерго» за адресою: смт. Макарів, пров. Заводський 1-А 20.03.2019 о 13:00 год.

Отже, повідомленням № 11 від 04.03.2019 позивачем інформовано відповідача про розгляд іншого Акта про порушення ПРРЕЕ, складеного в іншу дату.

За твердженнями позивача, через неявку 27.02.2019 споживача на засідання комісії з розгляду Акта про порушення № К 040779 від 19.02.2019, засідання комісії було відкладено на 20.03.2019.

При цьому, доказів того, що засідання, призначене на 27.02.2019 (дата вказана в Акті про порушення № К 040779 від 19.02.2019 ) відбулось матеріали справи не містять.

20.03.2019 за відсутності споживача (представника споживача) відбулось засідання комісії по розгляду Акта № К 040779 від 19.02.2019 про порушення ПРРЕЕ, за результатами якого прийнято рішення про проведення нарахування згідно пп. 1 п. 5.5.5 ПКЕЕ та п. 2.1.5 Методики за 1096 днів за період з 19.02.2016 по 19.02.2019 та по тарифах, що діяли протягом періоду порушення. Вказане рішення оформлено протоколом № 043 від 20.03.2019. Відмітки про вручення чи надіслання споживачу цього протоколу у графі «протокол, разом з розрахунком величини вартості та розрахункові документи для оплати недорахованої електроенергії та/або збитків споживачу вручено/надіслано поштою» відсутні.

Водночас, до матеріалів справи додано копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 05.03.2019 за №420 з відміткою «вручено особисто Семикіну 13.03.2019» та копію конверту № 160 з відміткою «Вийшов термін зберігання».

Описів вкладення у вказані цінні листи, як доказів повідомлення споживача про те, що засідання комісії по розгляду Акта № К040779 від 19.02.2019 про порушення ПРРЕЕ відбудеться 20.03.2019, матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 420 та копія конверта № 160 не можуть вважатись належними доказами повідомлення споживача про засідання комісії, що відбулось 20.03.2019 , оскільки з їх змісту неможливо встановити, яку саме кореспонденцію направлено ФОП Семикіну А.П.

Отже, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів повідомлення споживача у встановленому ПРРЕЕ порядку про засідання комісії електропостачальника з розгляду Акта про порушення ПРРЕЕ № К 040779 від 19.02.2019, яке відбулось 20.03.2019.

Положеннями п. 8.2.6 ПРРЕЕ передбачено, що на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти Методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

За умовами п. 8.2.7 ПРРЕЕ кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються у судовому порядку.

Як встановлено матеріалами справи, рішенням комісії, оформленим протоколом № 043 від 20.03.2019, вирішено провести нарахування споживачу згідно пп. 1 п. 5.5.5 ПКЕЕ та п. 2.1.5 Методики за 1096 днів за період з 19.02.2016 по 19.02.2019 та по тарифах, що діяли протягом періоду порушення.

З наданого позивачем розрахунку розрахунок № 220025615 від 26.02.2019 по перерізу проводу згідно Акта про порушення № К 040779 від 19.02.2019 за період з 19.02.2016 по 19.02.2019 вбачається, що сума необлікованої електричної енергії за 1096 днів склала 603 264,48 грн., яка й є предметом даного спору.

Проте наданий позивачем розрахунок № 220025615 від 26.02.2019 датований раніше, ніж комісією було прийнято рішення, оформлене протоколом № 043 від 20.03.2019, яким встановлено причетність споживача до порушення Правил ПРРЕЕ та вирішено нарахувати споживачу вартість необлікованої електричної енергії. Іншого розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії до матеріалів справи не додано.

З огляду на наведене, на виконання рішення комісії, оформленого протоколом №043 від 20.03.2019, розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії складено не було. Тобто, позивачем не дотримано встановленого законом порядку щодо визначення обсягу необлікованої електричної енергії, оскільки електропостачальною організацією не здійснено розрахунку саме за рішенням комісії по розгляду Акта № К 040779 від 19.02.2019, оформленого протоколом від 20.03.2019, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Крім цього, як вище згадувалось, в Акті № К 040779 про порушення від 19.02.2019 вказано адресу, за якою було проведено перевірку об`єкта споживача, яка не співпадає ні з адресою, зазначеною в преамбулі Договору (АДРЕСА_3), ні з адресою, зазначеною у розділі 10 Договору (АДРЕСА_1). В Акті про порушення відсутнє також посилання на відповідний п. 8.2.4 ПРРЕЕ, який відповідає змісту виявленого порушення, що свідчить про недотримання позивачем вимог п. 8.2.5 ПРРЕЕ. В матеріалах справи також немає належних та допустимих доказів повідомлення споживача у встановленому п. 8.2.6 ПРРЕЕ порядку (за 7 календарних днів) про засідання комісії електропостачальника з розгляду Акта про порушення ПРРЕЕ № К 040779 від 19.02.2019, яке відбулось 20.03.2019.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновками місцевого господарського суду про відсутність підстав для застосування до відповідача оперативно-господарських санкцій у вигляді вартості необлікованої електричної енергії на суму 603 264,48 грн., відповідно про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта з приводу неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

За приписами ч.ч. 1, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи апелянта за текстом його апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 269-270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київобленерго»

залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 14.01.2020 у справі № 911/2016/19 - без змін.

Матеріали справи № 911/2016/19 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.05.2020

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді К.В. Тарасенко

О.В. Тищенко