ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

20 травня 2020 року м. Херсон Справа № 923/329/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви фізичної особи ОСОБА_1 від 15.05.2020, у справі

за позовом: Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (73036, м. Херсон, Бериславське шосе, 1, )

до: фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 24427,57 грн.

в с т а н о в и в :

07.04.2020 Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 (надалі - відповідач), яким просить стягнути 23391 грн. 53 коп. основного боргу за спожиту теплову енергію, 291 грн. 74 коп. інфляційних втрат, 480 грн. 23 коп. 3% річних, 264 грн. 07 коп. пені.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 28.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи.

Приписами частей 1, 2, 4, 5, 6 ст. 180 ГПК України передбачено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Відповідач у справі 15.05.2020 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою від 15.05.2020, у якій просить стягнути з Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» на користь ОСОБА_1 :

- загальну суму у розмірі 110 961 грн. 40 коп., а саме: основного боргу у розмірі - 29 993 грн. 86 коп; інфляційних витрат у розмірі - 12 575 грн.77 коп.; 3 % річних у розмірі - 31 299 грн. 27 коп. ; пені у розмірі - 37 092 грн. 50 коп.;

- загальну суму заборгованості у розмірі - 12 684 грн. 11 коп., а саме: 10165 грн. 89 коп. основного боргу, 164 грн. 65 коп. інфляційних втрат, 164 грн. 65 коп. інфляційних втрат, 209 грн. 29 коп. 3% річних, 2144 грн. 28 коп. пені.

Як витікає із зустрічного позову позивач просить стягнути з відповідача надмірно сплачену суму за період з 01.11.2014 по 01.03.2019 яка склалася за в результаті порушень виконання умов договору № 120 від 23.09.2013 та суми нарахувань у вигляді пені, інфляційних витрат та 3% річних.

За первісним позовом позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за, три відсотки річних, пеню за період з листопада 2018 року по лютий 2020 року включно на підставі також договору № 120 від 23.09.2013 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Із огляду на надані позовні заяви суд прийшов до висновку, що первісний та зустрічний позови не є взаємопов`язаними, хоч вони виникають з одних правовідносин, оскільки охоплюють різні періоди часу, їх спільний розгляд не є доцільним оскільки, розгляд зустрічного позову за більший період часу розрахунків за використану теплову енергію має розглядатись в окремому судовому провадженні, що ускладнює розгляд первісного позову та не виключає тих обставин, що його розгляд вплине на повне або часткове задоволення первісного позову. Іншими словами за первісним та зустрічним позовом позивачами визначена заборгованість за різні періоди часу, тому неможливо їх розцінювати як взаємопов"язані.

При розгляді первісного позову відповідач не позбавлений права визначити суму переплати, якщо вона мала місце та просити суд врахувати суму переплати при розгляду спору за первісним позовом.

За вказаних обставин зустрічний позов підлягає поверненню відповідачу.

Одночасно суд звертає увагу заявника на численні недоліки зустрічної позовної заяви.

Зокрема, приписами п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява серед іншого має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Натомість заявник зазначив у зустрічній позовній заяві ціну позову 98277 грн. 29 коп., однак в прохальній частині заявляє вимоги на 123645 грн. 51 коп. Відтак зазначена ціна зустрічного позову не відповідає заявленим вимогам.

Окрім усього вищенаведеного, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно ст.91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом(ч.2). Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством(ч.4).

Порядок засвідчення копій документів передбачений пунктом 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55. Згідно з вказаним стандартом відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч зазначеним приписам, докази про відправлення зустрічної позовної заяви відповідачу і додані до неї документи, не засвідчені заявником.

Неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі (про що зазначено у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.07.2018 у справі №904/8549/17).

Дійшовши вказаних вище висновків, суд приймає до уваги те, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Пункт 1 статті 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань.

Стаття 6 Конвенції встановлює процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 р. у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Повернення зустрічної позовної заяви не суперечить ч.3 ст. 124 Конституції України, оскільки це не позбавляє позивача права на захист своїх прав і охоронюваних законом інтересів у спосіб і в порядку, встановленому Конституцією України та законами України, зокрема, не виключає можливості звернення заявника з позовом до суду в загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 234 ГПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Повернути зустрічну позовну заяву фізичній особі ОСОБА_1 від 15.05.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, передбаченому ст. 255 - 259, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Додаток: на 142 арк.

Суддя Л.М. Немченко