ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року

м. Київ

Справа № 911/3554/17

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Пєскова В.Г., Васьковського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.,

за участю представників:

Жумикіна А.К. - адвокат Кулинич В.П. (договір про надання правової допомоги від 11.07.2019),

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2019

та ухвалу Господарського суду Київської області від 14.12.2017

у справі № 911/3554/17

за заявою Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет"

про порушення справи про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області звернулося Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" (далі - ПАТ "ВТБ Банк", кредитор) із заявою про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" (далі - ТзОВ "Вітмет", боржник), у зв`язку з неспроможністю останнього сплатити заборгованість у розмірі 38932572,81 грн., на підставі статей 10, 11, 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.11.2017 прийнято заяву про порушення справи про банкрутство ТзОВ "Вітмет" до розгляду, проведення підготовчого засідання суду призначено на 14.12.2017, зобов`язано, визначеного автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, арбітражного керуючого Щедова О.В. до 12.12.2017 надати суду заяву на участі у справі про банкрутство ТзОВ "Вітмет" та зобов`язано заявника і боржника надати суду певні документи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.12.2017 порушено провадження у справі №911/3554/17 за заявою ПАТ "ВТБ Банк" про банкрутство ТзОВ "Вітмет". Визнано вимоги ПАТ "ВТБ Банк" до ТзОВ "Вітмет" у розмірі 38932572,79 грн., з яких: 38805025,05 грн. - безспірні вимоги, що включають в себе 34647237,00 грн. забезпечених вимог та 4157788,05 грн. незабезпечених вимог, а також 127547,74 грн. - пені. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до статті 19 Закону про банкрутство. Введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника - ТзОВ "Вітмет" арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. Встановлено оплату послуг (грошову винагороду) розпорядника майна боржника у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, шляхом її авансування заявником - ПАТ "ВТБ Банк" у відповідності до статті 115 Закону про банкрутство.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2019 залишено без змін ухвалу Господарського суду Київської області від 14.12.2017 у справі №911/3554/17.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані наступним.

Судами встановлено, що звертаючись з заявою про ініціювання процедури банкрутства ТзОВ "Вітмет", на підтвердження своїх посилань ініціюючим кредитором було подано копії судових рішень у справі №2-5/1666-2010, генеральної угоди, кредитних договорів, іпотечного договору, постанови про відкриття виконавчих проваджень, постанови про повернення виконавчого документа, наказу Господарського суду Київської області.

За наслідками дослідження вищезазначених документів судами обох інстанцій встановлено, що ПАТ "ВТБ Банк" заявлено безспірні грошові вимоги до боржника - ТзОВ "Вітмет" у сумі, що перевищує розмір 300 мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку та не задоволенні боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

За наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство, суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що безспірні вимоги Банку у розмірі 38805025,05 грн. лише частково забезпечені заставою/іпотекою майна боржника на суму 34647237,00 грн.

Враховуючи ту обставину, що боржник факт наявності простроченої заборгованості перед заявником станом на 14.12.2017 не спростував, доказів належного виконання прострочених грошових зобов`язань не подав, на підставі приписів статей 10, 11, 16 Закону про банкрутство, суди попередніх інстанцій дійшли до висновку про необхідність порушення провадження у справі про банкрутство ТзОВ "Вітмет".

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

До Верховного Суду від ОСОБА_1 (далі в тексті - скаржник) надійшла касаційна скарга, у якій скаржник просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 14.12.2017 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2019, ухвалити нове рішення, яким відмовити у порушенні провадження по справі №911/3554/17.

В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги скаржник наводить наступні доводи.

Суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права (частину 2 статті 11 Закону про банкрутство), не врахували висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №902/492/17, постановах Верховного Суду від 06.08.2018 у справі №918/1071/15 та від 26.07.2018 у справі №908/981/17.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

До Верховного Суду від АТ "ВТБ Банк", арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. надійшли відзиви на касаційну скаргу у яких вони просять Суд касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Позиція Верховного Суду

Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді-доповідача та пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційні скарзі доводи та заперечення проти них, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Щодо доводу касаційної скарги про те що суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи частини 2 статті 11 Закону про банкрутство, Суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону про банкрутство, в редакції чинній станом на час постановлення оскаржуваної ухвали, до заяви про порушення справи про банкрутство додаються:

докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті;

довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом;

рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили;

відповідна постанова державного виконавця або приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора;

докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

Відповідно до частин 1, 2 статті 16 Закону про банкрутство, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Суди попередніх інстанцій, на підставі дослідження заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, встановили, що рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.05.2010 у справі №2-5/1666-2010 стягнуто із ТзОВ "Вітмет" на користь ВАТ ВТБ Банк в особі Відділення "Кримська регіональна дирекція" ВАТ ВТБ Банк за генеральною угодою №05-03-08 від 11.03.2008 та укладених в її рамках кредитного договору №03-03-08 від 11.03.2008 заборгованість за кредитом з урахуванням 30% річних, нарахованих у зв`язку з порушенням зобов`язань щодо повернення кредиту в сумі 10091482,15 грн., заборгованість за процентами з урахуванням 3% річних, нарахованих у зв`язку з порушенням зобов`язань щодо сплати процентів в сумі 1554172,11 грн., пеню в сумі 63630,56 грн., та кредитного договору №04-03-08 від 11.03.2008 заборгованість за кредитом з урахуванням 30% річних, нарахованих у зв`язку з порушенням зобов`язань щодо повернення кредиту в сумі 23295173,27 грн., заборгованість за процентами з урахуванням 3% річних, нарахованих у зв`язку з порушенням зобов`язань щодо сплати процентів в сумі 3838961,52 грн., пеню в сумі 63917,18 грн., всього 38907336,81 грн., державне мито у сумі 25000,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236,00 грн.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 19.07.2010 рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.05.2010 у справі №2-5/1666-2010 скасовано, прийнято нове рішення, яким стягнуто з ТзОВ "Вітмет" на користь ВАТ ВТБ Банк в особі відділення "Кримська регіональна дирекція" ВАТ ВТБ Банк за генеральною угодою №05-03-08 від 11.03.2008 та укладених в її рамках кредитного договору №03-03-08 від 11.03.2008 - заборгованість за процентами 1195810,60 грн., 3% річних в сумі 7330,35 грн., пеню в сумі 55336,10 грн., 30% річних 1152064,94 грн., та кредитного договору №04-03-08 від 11.03.2008 - заборгованість за процентами 2900386,60 грн., 3% річних в сумі 4590,8399, пеню у сумі 36725,877, 30% річних в сумі 109537,019, а разом 5461782,34 грн., державне мито у сумі 25000,00 грн., та 236,00 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.09.2010 постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 19.07.2010 у справі №2-5/1666-2010 скасовано, рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.05.2010 у даній справі залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.12.2010 вирішено видати наказ на виконання рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.05.2010 у справі №2-5/1666-2010.

На виконання вищезазначеної ухвали Господарським судом Автономної Республіки Крим 01.12.2010 видано наказ у справі №2-5/1666-2010.

Ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 02.12.2010 у справі №2-5/1666-2010 здійснено заміну стягувача ВАТ ВТБ Банк в особі Відділення "Кримська регіональна дирекція" ВАТ ВТБ Банк на ПАТ ВТБ Банк в особі Відділення "Кримська регіональна дирекція" ПАТ ВТБ Банк.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 11.02.2011 відкрито виконавче провадження №24384402 з виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.12.2010 про справі №2-5/1666-2010.

09.10.2017 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про повернення виконавчого документа (наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.12.2010 по справі №2-5/1666-2010) стягувачу відповідно до пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що заборгованість згідно наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.12.2010 по справі №2-5/1666-2010 станом на 14.12.2017 не стягнута та не погашена.

Відповідно до статті 1 Закону про банкрутство грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань відносяться також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування. До складу грошових зобов`язань боржника, в тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі.

Згідно із частиною 3 статті 10 Закону про банкрутство справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Тобто, заборгованість боржника перед ініціюючим кредитором в розмірі 38932572,79 грн. включає в себе заборгованість зі сплати пені у розмірі 127547,74 грн.

Таким чином, враховуючи вищезазначені положення Закону про банкрутство, суди попередніх інстанцій встановили, що сума безспірних грошових вимог заявника становить 38805025,05 грн.

Судами попередніх інстанцій також було встановлено, що ПАТ "ВТБ Банк" заявлено безспірні грошові вимоги до боржника - ТзОВ "Вітмет" у сумі, що перевищує розмір 300 мінімальних розмірів заробітної плати - у розмірі 38805025,05 грн., які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку та не задоволенні боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Разом з тим, в забезпечення виконання зобов`язань за генеральною угодою №05-03-08 від 11.03.2008, в рамках якої були укладені кредитний договір №03-03-08 від 11.03.2008 та кредитний договір №04-03-08 від 11.03.2008, між банком та боржником 11.03.2008 укладено іпотечний договір.

Відповідно до іпотечного договору від 11.03.2008 боржник передає заявнику в іпотеку комплекс, що знаходиться за адресою: м. Євпаторія, смт. Заозерне, вул. Алея дружби (вул. 60 років СРСР), буд. 111 (предмет іпотеки), який належить боржнику на праві власності і на який згідно законодавства може бути звернено стягнення.

Пунктом 1.4 іпотечного договору від 11.03.2008 предмет іпотеки сторони оцінили в 34647237,00 грн.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що різниця між сумою забезпечених та незабезпечених вимог заявника становить 4157788,05 грн., яка охоплюється сумою безспірних грошових вимог, заявлених у даній справі, а, як наслідок обґрунтованість вимог заявника та наявність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство ТзОВ "Вітмет".

Наведені фактичні обставини справи, які встановлені попередніми судовими інстанціями, є свідченням дотримання ПАТ "ВТБ Банк" вимог частини 2 статті 11 Закону про банкрутство при поданні заяви про порушення справи про банкрутство.

Додатковим свідченням вірності застосування у оскаржуваних судових рішеннях приписів статей 11, 16 Закону про банкрутство є те, що ухвалою попереднього засідання від 25.05.2018 у справі №911/3554/17 визнано вимоги кредиторів до боржника ТзОВ "Вітмет" у сумі 271481826,34 грн. та затверджено реєстр вимог кредиторів боржника ТзОВ "Вітмет" у наступному складі: АТ "ВТБ Банк" у розмірі 271470185,02 грн., з яких: 235990155,95 грн. четверта черга задоволення вимог кредиторів, 813592,07 грн. шоста черга задоволення вимог кредиторів, 34647237,00 грн. - підлягають включенню окремо до реєстру вимог кредиторів як такі, що забезпечені заставою майна боржника, 19200,00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів; Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області у розмірі 11641,32 грн., з яких: 8117,32 грн. друга черга задоволення вимог кредиторів та 3524,00 грн. перша черга задоволення вимог кредиторів

Крім того, постановою Господарського суду Київської області від 17.05.2019 у справі №911/3554/17 визнано боржника ТзОВ "Вітмет" банкрутом.

Згідно положень статті 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

При наявності чинної ухвали попереднього засідання, якою включено до реєстру кредиторів ТзОВ "Вітмет" конкурсних кредиторських вимог іншого кредитора, скасування ухвали Господарського суду Київської області від 14.12.2017 про порушення провадження у справі про банкрутство буде носити формальний характер, що суперечить положенням статті 309 ГПК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №917/814/16, з висновками якої погоджується Верховний Суд у даній справі.

У постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №904/6950/17 зроблено висновок, що посилання скаржника на неврахування судом апеляційної інстанції правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №902/492/17 і, як наслідок, порушення апеляційним судом норм частини 4 статті 236 ГПК України, не приймаються Судом до уваги, оскільки у зазначеній постанові Верховного Суду вирішувалося питання визнання грошових вимог до боржника та включення до реєстру вимог кредиторів, натомість оскаржувані у даній справі судові рішення стосуються питання порушення провадження у справі про банкрутство.

Відтак, посилання скаржника на правові позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №902/492/17, Верховного Суду у справах №№918/1071/15 та №908/981/17 відхиляються.

Верховний Суд також звертається до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" заява №52854/99). Не можна розглядати перегляд як замасковану апеляцію. Відступи від цього принципу виправдані лише тоді, коли вони необхідні за обставин суттєвого та неспростовного характеру.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Господарського суду Київської області від 14.12.2017 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2019 - залишенню без змін.

Оскільки касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, судові витрати у вигляді судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2019 та ухвалу Господарського суду Київської області від 14.12.2017 у справі №911/3554/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Пєсков В.Г.

Васьковський О.В.