ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2020 р. Справа№ 910/18386/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Ткаченка Б.О.

Суліма В.В.

без повідомлення учасників апеляційного провадження,

розглянувши у письмовому провадженні матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Київський метрополітен"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020

у справі № 910/18386/19 (суддя - Босий В.П.)

за позовом Державного підприємства "Українська геологічна компанія"

до Комунального підприємства "Київський метрополітен"

про стягнення 108 750,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року Державне підприємство "Українська геологічна компанія" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київський метрополітен" (далі - відповідач) про стягнення 108 750,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №926-ЕМ-16 від 23.12.2016 щодо оплати виконаних робіт, у результаті чого позивач просив суд стягнути з відповідача 108 750,00 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 позов Державного підприємства "Українська геологічна компанія" задоволено повністю.

Стягнуто з Комунального підприємства "Київський метрополітен" на користь Державного підприємства "Українська геологічна компанія" заборгованість у розмірі 108 750 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 грн. 00 коп.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що відповідач в порушення покладеного на нього законом та договором обов`язку, своє зобов`язання щодо оплати за виконані роботи не здійснив, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство "Київський метрополітен" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права (статей 837, 850, 854, 855, 857 Цивільного кодексу України).

Апелянт вказує, що судом першої інстанції не враховано, що за договором підрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботу. У зв`язку з неповним виконанням позивачем зобов`язання за договором, розроблений «Проект зон санітарної охорони водозабору» не містить всіх передбачених погоджень, тому не може бути використаний замовником у подальшій роботі.

Скаржник стверджує, що Комунальним підприємством "Київський метрополітен" надано позивачу всі необхідні дані відповідно до підписаного переліку вихідних даних до складу якого не входив проект землеустрою. Під час підписання додаткових угод до договору, сторони не вносили відповідних змін до договору та додатків договору в частині зобов`язань замовника надати виконавцю проект землеустрою.

Апелянт наголошує, що у зв`язку з неповним виконанням позивачем зобов`язань договору, замовником не підписано акт здавання-приймання наданих послуг, а відповідно до пункту 4.9 договору зобов`язання виконання щодо надання послуг вважаються виконаними з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві, наданому до суду 08.05.2020, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, позивач вказує, що у пункті 1 додаткової угоди №3 від 27.12.2018 до договору №923-ЕМ-16 від 23.12.2016 сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору для виконання замовником умови щодо надання проекту землеустрою для погодження проекту ЗСО в Управлінні екології та природних ресурсів Депратаменту міського благоустрою та збереження природного середовища при КМДА.

Позивач зазначає, що, оскільки відповідач не надав Державному підприємству "Українська геологічна компанія" проект землеустрою, тому з вини відповідача послуги надані позивачем не в повному обсязі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2020 справу № 910/18386/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 у відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Київський метрополітен" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі № 910/18386/19 та призначено до розгляду апеляційну скаргу у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

У матеріалах справи наявні належні докази повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленням про вручення поштових відправлень та роздруківкою з сайту "Укрпошта".

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

23.12.2016 між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (замовник) та Державним підприємством "Українська геологічна компанія" (виконавець) укладено договір №926-ЕМ-16 (далі - договір).

Відповідно до пунктом 1.1 договору виконавець бере на себе зобов`язання власними силами та засобами надати послуги з розробки проекту зон санітарної охорони водозабору (далі-послуги), код 71.12.3 згідно ДК 016-2010 "Послуги геологічні, геофізичні та пов`язані з ними вишукувальні та консультаційні послуги", (послуги з геологічного, геофізичного та інших видів наукової розвідки, код 71351000-3 за ДК 021:2015), а замовник надані належним чином послуги приймає та оплачує.

Згідно з пунктом 1.2 договору послуги, визначені в п 1.1 даного договору, включають в себе:

- розробку "Проект зон санітарної охорони водозабору" (далі-проект);

- погодження проекту в установленому порядку в відповідних державних установах.

До початку надання послуг замовник перераховує на поточний рахунок виконавця попередню оплату в розмірі 25% від суми договору, на підставі виставленого виконавцем рахунку-фактури. Остаточний розрахунок за надані послуги здійснюється замовником протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг (пункт 3.2, 3.3 договору).

У пункті 4.3 договору визначено, що як результат надання послуг по договору виконавець надає замовнику розроблений проект, погоджений державними установами у відповідності до вимог чинного законодавства.

Приймання-передача наданих послуг здійснюється сторонами за актом приймання-передачі наданих послуг. Виконавець надає належним чином оформлений акт приймання-передачі наданих послуг замовнику разом з документацією, передбаченою п. 4.3 цього договору (пункт 4.5 договору).

Сторони у пункті 4.6 договору визначили, що замовник, протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання акта приймання-передачі наданих послуг та документації, передбаченої п 4.3 цього договору, повинен підписати акт приймання-передачі наданих послуг та направити його виконавцю або надати мотивовану відмову від прийняття послуг.

На виконання умов договору, відповідачем сплачено позивачу аванс у розмірі 41 250,00 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача.

Державним підприємством "Українська геологічна компанія" розроблено "Проект зон санітарної охорони (ЗСО) водозабору Комунального підприємства "Київський метрополітен" (надалі - "проект"), який затверджено відповідачем, що підтверджується підписом уповноваженого представника та печаткою підприємства на першій сторінці проекту.

При цьому, проект було погоджено ДУ "Київський міський лабораторний центр" Міністерства охорони здоров`я України та Державною службою геології та надр України, що не заперечується сторонами та підтверджується відповідним погодженням.

У зв`язку з необхідністю погодження проекту в Управлінні екології та природних ресурсів Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), 14.07.2017 сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору, якою в пункті 4.2 викладено в наступній редакції: строк надання послуг: протягом 225 календарних днів з моменту перерахування замовником на поточних рахунок виконавця попередньої оплати згідно з п. 3.2 цього договору та надання замовником вихідних даних, необхідних для надання послуг згідно з переліком (додаток №2).

27.07.2017 Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) листом №064-7769 повідомив відповідача про те, що за результатами розгляду його звернення №14/6-1069 від 18.07.2017 щодо погодження проекту межі зон санітарної охорони водних об`єктів визначаються проектом землеустрою, у зв`язку з чим повернув надані документи без розгляду.

07.08.2017 позивач звернувся до відповідача з листом №20-815, в якому просив надати проект землеустрою КП "Київський метрополітен" для погодження проекту в Управлінні екології та природних ресурсів Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

Сторони підписали додаткову угоду №2 від 29.12.2017, якою внесли зміни в п. 10.1 договору, відповідно до якого договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і скріплення печатками та діє до 31.12.2018.

11.04.2018 відповідач звернувся до позивача з листом №14/6-649, в якому просив надати координати ЗСО, площу та межі ЗСО для отримання рішення про надання дозволу на розробку проектів землеустрою.

17.08.2018 позивач позивач направив відповідачу лист №8-578, в якому черговий раз повідомив про необхідність надання проекту землеустрою для належного та своєчасного виконання умов договору, а також звернув увагу на те, що у відповідь на лист №14/6-649 від 11.04.2018 на електронну адресу уповноваженого представника КП "Київський метрополітен" надіслано відповідні координати та площі ЗСО і додатково направлено географічні координати з десятковими градусами.

31.10.2018 КП "Київський метрополітен" зазначило в листі №14/6-1887, що порядок та умови оформлення проекту землеустрою артезіанських свердловин, що знаходяться в підземних виробках на глибині 60-100 метрів, нижче денної поверхні земельної ділянки, законодавчо не визначено, у зв`язку з чим їх оформлення не вбачається можливим та запропонувало ДП "Українська геологічна компанія" продовжити термін дії договору до 31.12.2019.

У відповідь на лист №14/6-1887 від 31.10.2018 ДП "Українська геологічна компанія" звернулось до КП "Київський метрополітен" з листом №20/9/4 від 27.11.2018, в якому повідомило про те, що не заперечує проти продовження дії договору та зазначило про необхідність надання проекту землеустрою для виконання умов договору, про що відповідач був неодноразово повідомлений, зокрема, листами №20-815 від 07.08.2017 та №8-578 від 17.08.2018, а також направило акт здачі-приймання наданих послуг та додаткову угоду №3.

27.12.2018 сторони підписали додаткову угоду №3 до договору, в якій у пункті 1 вказали, що сторони за договором для виконання замовником умови щодо надання проекту землеустрою для погодження проекту ЗСО в Управлінні екології та природних ресурсів Депратаменту міського благоустрою та збереження природного середовища при КМДА, дійшли згоди продовжити строк дії договору та викласти п. 10.1 в наступній редакції: «договір набирає законності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 30.06.2019».

01.07.2019 відповідач листом №14/6-1366 направив позивачу додаткову угоду №4.

У відповідь на лист відповідача №14/6-1366 від 01.07.2019, позивач направив лист №8-406 від 12.07.2019, в якому повідомив про відсутність підстав для підписання додаткової угоди №4 та продовження договору, а також черговий раз направив акт здачі-приймання наданих послуг для підписання.

29.07.2019 КП "Київський метрополітен" направив ДП "Українська геологічна компанія" лист №14/6-1578, відповідно до якого зазначив про відсутність підстав для прийняття послуг та підписання акту здачі - прийняття наданих послуг, оскільки проект не містить всіх необхідних погоджень і не може бути використаний замовником в подальшій роботі.

Звертаючись з позовними вимогами, позивач вказав, що відповідачем порушено зобов`язання договору №926-ЕМ-16 від 23.12.2016 в частині оплати виконаних робіт, у результаті чого позивач просив суд стягнути з відповідача 108 750,00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, договір, укладений між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" та Державним підприємством "Українська геологічна компанія", за своєю правовою природою відноситься до договорів підряду.

За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (стаття 887 Цивільного кодексу України).

Статтею 854 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Умовами договору передбачено надання послуг в два етапи, а саме: робзробка проекту та його погодження в уставноленому порядку у відповідних державних органах.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було складено та відповідачем затверджено проект, який погоджено в ДУ "Київський міський лабораторний центр" Міністерства охорони здоров`я та Державною службою геології та надр України. Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) не було його погоджено з огляду на відсутність проекту землеустрою, відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету міністрів України №2024 від 18.12.1998 "Про правовий режим зон санітарної охорони водних об`єктів", що відображено в листі останнього №064-7769 від 27.07.2017.

Як встановлено судом, перший етап робіт, передбачений договором, позивачем виконаний і відповідачем погоджений. Однак, другий етап робіт виконано частково та погоджено ДУ "Київський міський лабораторний центр" Міністерства охорони здоров`я України та Державною службою геології та надр України. Непогодження проекту Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) зумовлено відсутністю проекту землеустрою, про що ДП "Українська геологічна компанія" неодноразово повідомляло КП "Київський метрополітен", зокрема листами №20-815 від 07.08.2017 та 8-578 від 17.08.2018 та необхідність розробки проекту землеустрою погоджено сторонами шляхом укладання додаткових угод.

Статтею 26 Закону України "Про землеустрій" визначено, що замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Виходячи з вищенаведеної норми законодавства, колегія суддів зазначає, що лише КП "Київський метрополітен", як землекористувач, може бути замовником документації із землеустрою та отримати її проект. Проте, відповідач ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не подав докази звернення до відповідних розробників та не надав позивачу проект землеустрою для виконання останнім умов договору.

Крім того, колегія суддів зазначає, що 27.12.2018 сторони підписали додаткову угоду №3 до договору, в якій у пункті 1 вказали, що сторони за договором для виконання замовником умови щодо надання проекту землеустрою для погодження проекту ЗСО в Управлінні екології та природних ресурсів Депратаменту міського благоустрою та збереження природного середовища при КМДА, дійшли згоди продовжити строк дії договору та викласти п. 10.1 у наступній редакції: «договір набирає законності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 30.06.2019».

Отже, сторони у додатковій угоді №3 від 27.12.2018 продовжили дію договору до 30.06.2019 у зв`язку з необхідністю відповідачем (замовником) надати позивачу (виконавцю) проек землеустрою для подальшого виконання умов договору.

Замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. У разі невиконання замовником цього обов`язку підрядник має право вимагати відшкодування завданих збитків, включаючи додаткові витрати, викликані простоєм, перенесенням строків виконання роботи, або підвищення ціни роботи (частина 1 статті 850 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 888 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

Враховуючи вищевказане, обов`язок замовника надати підряднику вихідні дані для виконання обумовлених договором підряду робіт передбачено додатковою угодою №3 від 27.12.2018 та Цивільним кодексом України, разом з тим, відповідачем такого зобов`язання не виконано, що стало причиною неможливості позивачем виконати умови договору в повному обсязі. Отже, саме поведінка відповідача стала причиною неможливості виконати, передбачені умовами договору, роботи в повному обсязі.

Якщо виконання роботи за договором підряду стало неможливим внаслідок дій або недогляду замовника, підрядник має право на сплату йому встановленої ціни з урахуванням плати за виконану частину роботи, за вирахуванням сум, які підрядник одержав або міг одержати у зв`язку з невиконанням замовником договору (частиною 2 статті 850 Цивільного кодексу України).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про правомірність вимоги позивача щодо оплати йому відповідачем виконаної частини роботи за договором.

ДП "Українська геологічна компанія" складено та направлено КП "Київський метрополітен" акт здачі-приймання наданих послуг №1, відповідно до якого вартість виконаних робіт складає 150 000,00 грн., а з урахуванням сплаченого авансу у розмірі 41 250,00 грн. підлягає сплаті 108 750,00 грн.

Відповідач вказаний акт не підписав та зазначив, що проект не містить всіх передбачених погоджень і не може бути використаний у подальшій роботі, при цьому, виконавцем не надано замовнику всіх, передбачених п. 4.3 та 4.4 договору, документів.

Однак, зауважень стосовно якості та вартості першого і частини другого етапу виконаної роботи в матеріалах справи не міститься, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті позивачу 108 750,00 грн. за виконану на підставі договору частину роботи.

Згідно з частинами 1-4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 108 750,00 грн. за виконану на підставі договору частину роботи. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Враховуючи вказане, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ДП "Українська геологічна компанія" щодо стягнення з КП "Київський метрополітен" заборгованості у розмірі 108 750,00 грн.

На переконання колегії суддів, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Комунального підприємства "Київський метрополітен" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі № 910/18386/19 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі № 910/18386/19 слід залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню до Верховного Суду судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київський метрополітен" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі № 910/18386/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі № 910/18386/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Комунальне підприємство "Київський метрополітен".

4. Матеріали справи №910/18386/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Б.О. Ткаченко

В.В. Сулім