УХВАЛА

13 травня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/12809/16

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Пєскова В.Г., Банасько О.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому-доповідачу судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огородніку К.М. та члену колегії, судді Банаську О.О. у справі № 910/12809/16

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 року

у справі № 910/12809/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа-Авто"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Авто"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2020 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 року у справі № 910/12809/16.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/12809/16, визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Огороднік К.М., суддя - Ткаченко Н.Г., суддя - Банасько О.О., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 04.03.2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 19.03.2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 року у справі № 910/12809/16 та призначено до розгляду на 22 квітня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 22.04.2020 року відкладено розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 року у справі №910/12809/16 на 13 травня 2020 року.

У зв`язку з перебуванням судді Ткаченко Н.Г. у відпустці, розпорядженням заступника керівника апарату-керівника секретаріату КГС ВС від 27.04.2020 року 29.3-02/703, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/12809/16.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/12809/16 визначено колегію суддів у складі: Огороднік К.М. - головуючого, Пєсков В.Г., Банасько О.О., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 27.04.2020 року.

12.05.2020 року на електронну адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючому-доповідачу судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огородніку К.М. та члену колегії, судді Банаську О.О. у розгляді справи № 910/12809/16, в порядку пункту 4 частини 1 статті 35 ГПК України.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому-доповідачу судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огородніку К.М. та члену колегії, судді Банаську О.О. у розгляді справи № 910/12809/16, Суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Законом України від 15.01.2020 №460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" (далі - Закон), зокрема, внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України.

Зазначений Закон набрав чинності 08.02.2020 року.

Положеннями частин 1, 2 статті 39 ГПК України, передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до абз. 2 ч.3 ст. 39 ГПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Статтею 35 ГПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За змістом статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим.

В обґрунтування підстав для відводу суддів заявник зазначає, що під час визначення головуючого-доповідача у даному провадженні, допущено порушення вимог закону про недопустимість повторної участі судді у розгляді справи, оскільки 21.08.2019 року Касаційним господарським судом Верховного Суду у складі колегії суддів головуючого - доповідача Огородніка К.М., Банаська О.О., Ткаченко Н.Г. було ухвалено постанову у даній справі №910/12809/16 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іновейшин Груп» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 року та ухвалу господарського суду міста Києва від 10.04.2017 року.

Відповідно до Звітів автоматичного розподілу справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 при обранні судді доповідача, поєднано з провадженням за касаційною скаргою ТОВ «Європа - Авто» у справі про банкрутство №910//12809/16. При обранні судді -доповідача за вказаною скаргою касаційною скаргою ТОВ «Європа - Авто» у справі про банкрутство № 910/12809/16 допущено порушення правил обрання судді-доповідача і обрано доповідача суддю Огородніка К.М. з поєднанням з провадженням, що було виділено з даної справи за заявою про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Суд вважає, що такі сумніви, з огляду на доводи заяви про відвід, не є виправданими.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (аналогічна правова позиція, викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі №9901/22/17).

Наявність безсторонності для цілей пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» від 24.05.1989).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» від 21.12.2000).

Відповідно до частин 4 та 8 статті 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом. Несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи та в розподіл справ між суддями має наслідком відповідальність, встановлену законом. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Згідно частини третьої статті 6 ГПК України визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Поряд з цим, відповідно до підпункту 17.4 пункту 17 частини першої Розділу XI «Перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VІІІ (далі - Закон № 2147-VІІІ) зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, зокрема: до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

Відповідно до Положення Ради Суддів України від 26.11.2010 (з подальшими змінами та доповненнями) №30, зокрема, розподіл судових справ, здійснюється модулем автоматизованого розподілу виключно в автоматизований спосіб (без участі посадових осіб) під час реєстрації в суді передбачених законом процесуальних документів, на підставі інформації, внесеної уповноваженими особами суду до АСДС та до підсистеми обліку кадрів.

Згідно ч.3, абзац 2 ст. 39 ГПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Отже, враховуючи вищевказані норми, судді не мають жодного впливу на формування складу суду для розгляду конкретної справи, що спрямовано на забезпечення реалізації учасниками справи права на судовий захист незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, як складової права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, доводи заявника щодо порушення порядку визначення суддів для розгляду справи з урахуванням наведених вище обставин справи та враховуючи вищевказані норми спростовуються, а відтак підстава для відводу головуючому-доповідачу судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огородніку К.М. та члену колегії, судді Банаську О.О. передбачена пунктом 4 частини 1 статті 35 ГПК України відсутня.

З урахуванням вищевикладено, Суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід головуючому-доповідачу судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огородніку К.М. та члену колегії, судді Банаську О.О. у розгляді справи № 910/12809/16 не містить обґрунтованого посилання на обставини, які викликають сумнів у неупередженості або не об`єктивності даних суддів. Інших підстав в обґрунтування необ`єктивності чи упередженості суддів, заявником не наведено у зв`язку з чим Суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заявленого відводу.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 35, 39, 234, 235 ГПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючому-доповідачу судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огородніку К.М. та члену колегії, судді Банаську О.О. у розгляді справи № 910/12809/16 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Пєсков В.Г.

Банасько О.О.