ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2020 р. Справа№ 910/9156/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 18.05.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 (повний текст рішення складено 27.12.2019)

у справі № 910/9156/19 (судя Селівон А.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопоставка 3000"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 635 178,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопоставка 3000" про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" витрат на правничу допомогу задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопоставка 3000" 6000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Задовольняючи заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., суд вказав, що заявлений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката, з урахуванням змісту та обсягу позовної заяви, підготовленими та наданими додатковими документами, кількості судових засідань є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопоставка 3000" про покладання витрат на правничу допомогу на Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Апелянт вказує, що витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн. є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг, оскільки підготовка справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Скаржник стверджує, що у зв`язку з тим, що відповідачем під час розгляду справи сплачено кошти в сумі 201 229, 99 грн. та рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2019 позовні вимоги задоволено частково, тому відсутні підстави для покладення витрат на правничу допомогу в сумі 6 000 грн. на відповідача.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2020 справу № 910/9156/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2020, у зв`язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, для розгляду справи № 910/9156/19 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., судді - Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2019у справі №910/9156/19 та справу призначено до розгляду на 30.03.2020.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2020, у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М. у відпустці, для розгляду справи №910/9156/19 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 прийнято справу №910/9156/19 до провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Сулім В.В. Повідомлено учасників справи №910/9156/19, що судове засідання призначене на 30.03.2020 не відбудеться з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 повідомлено учасників справи, що судове засідання відбудеться 18.05.2020.

Явка учасників у судове засідання

04.05.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" подано клопотання про розгляд справи без участі представника.

Представник позивача у судове засідання, призначене на 18.05.2020, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представників позивача та відповідача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених представників за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Автопоставка 3000" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 637 958,36 грн., а саме 612 526,02 грн. основного боргу, 5195,39 грн. процентів річних та 19236,95 грн. втрат від інфляції.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки продукції № 317(6)18УК від 22.06.2018 у частині своєчасної та повної оплати поставленої за договором продукції, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем нараховані проценти річних та втрати від інфляції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2019 провадження в частині стягнення 201229,99 грн. основного боргу закрито.

Позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопоставка 3000" 412 296,03 грн. основного боргу, 4941,81 грн. процентів річних, 16088,87 грн. втрат від інфляції та 9518,35 грн. витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

14.11.2019 та 19.11.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва позивач подав заяви про покладання на відповідача судових витрат у справі та два примірника заяв про врахування до судових витрат витрати на оплату послуг адвоката, в яких позивач просив стягнути з відповідача 6000,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопоставка 3000" про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" витрат на правничу допомогу задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопоставка 3000" 6000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Задовольняючи заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., суд вказав, що заявлений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката, з урахуванням змісту та обсягу позовної заяви, підготовленими та наданими додатковими документами, кількості судових засідань є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведеної норми законодавства слідує, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

Відповідно до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження правомірності вимоги про відшкодування витрат на професійну допомогу позивач долучив до матеріалів справи: договір про надання правничої допомоги адвокатом від 25.06.2019, укладений ТОВ "Автопоставка 3000" та адвокатом Коршуном Т.О.; акт від 03.07.2019 про виконання договору від 25.06.2019 про надання правничої допомоги; платіжне доручення №1694 від 09.07.2019 на суму 6000,00 грн. (зарахування коштів на картковий рахунок згідно договору від 25.06.2019 про надання правничої допомоги адвокатом); звіт від 15.11.2019 про надання правничої допомоги на виконання договору від 25.06.2019 про надання правничої допомоги адвокатом; свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю від 27.03.2003 №2204/1; ордер адвоката від 07.08.2019 серії КС №392223.

Разом з тим, колегія суддів враховує правову позицію об`єднаної палати Верховного Суду наведену у Постанові від 06.12.2019 у справі №910/353/19, в якій зазначено, що частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, у розумінні частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно за клопотанням іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, подані позивачем документи на підтвердження факту понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування їх в зазначеному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З матеріалів справи вбачається, що 25.06.2019 між замовником Товариством з обмеженою відповідальністю "Автопоставка 3000" в особі директора Солуян В.О. (код 39185235), який діє на підставі статуту, з одного боку, та адвокатом Коршуном Т.О. на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2204/10, з іншого боку, укладено договір про надання правничої допомоги адвокатом.

Відповідно до пункту 1 договору замовник замовляє, а адвокат зобов`язується надати правничу допомогу щодо захисту прав та інтересів замовника, що пов`язано з виконанням договору поставки підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", сума договору 3 299 988,00 грн., у тому числі підготовки позовної заяви про стягнення боргу, а також представництво інтересів замовника під час розгляду позову в Господарському суді місті Києва.

Сторони у підпункті "г" пункту 2 договору передбачили, що на виконання договору замовник зобов`язується сплатити адвокату 6000,00 грн. за правничу допомогу вказану в п. 1 цього договору, зокрема, за підготовку позову 6000,00 грн. та за представництво інтересів замовника в суді першої інстанції. Оплата за представництво інтересів замовника в суді апеляційної та касаційної інстанції визначається окремо.

Згідно з пунктом 4.2 договору замовник виплачує винагороду адвокату у безготівковій формі шляхом перерахування її на картковий рахунок адвоката за наступними реквізитами: акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50; рахунок № НОМЕР_1 ;МФО 305299; ОУПО 14360570; призначення платежу - зарахування коштів на картковий рахунок Коршуна Т.О. № НОМЕР_8 , іпн НОМЕР_7 згідно з договором від 25.06.2019 про надання правничої допомоги адвокатом.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до здійснення усіх зобов`язань сторін. За згодою сторін зобов`язання сторін можуть бути змінені (пункт 7 договору).

Крім того, актом від 03.07.2019 про виконання договору від 25.06.2019 про надання правничої допомоги адвокатом визначено, що адвокат Коршун Т.О. свої зобов`язання відповідно до підпункту 2-г п.1 договору від 25.06.2019 виконав повністю (на 100 %), зокрема, надав роз`яснення щодо вимог чинного законодавства та підготував позовну заяву до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення коштів на суму позову 669 343,31 грн., а директор Солуян В.О. прийняв результати виконаних робіт без претензій.

Послуги адвоката прийняті на суму 6000 грн. У зазначену суму авансом враховується представництво адвокатом прав та інтересів замовника в Господарському суді міста Києва в суді першої інстанції і виплачується авансом до судового засідання.

Відповідно до звіту від 15.11.2019 про надання правничої допомоги на виконання договору від 25.06.2019 про надання правничої допомоги адвокатом останній містить детальний опис наданої правової допомоги, а саме зазначено вид послуг адвоката, дата, витрачений час, та вартість роботи:

- 834,60 грн. - ознайомлення з договором поставки продукції №317(6)18УК від 22.06.2018 (20.06.2019 - 05 год.);

- 3 338,40 грн. - написання позовної заяви ТОВ "Автопоставка 3000" до ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (20.03.2019 - 2 год.);

- 834,60 грн. - ознайомлення з відзивом відповідача від 02.08.2019 (09.08.2019 - 0,5 год.);

- 1669,20 грн. - підготовка відповіді на відзив відповідача та заяви про зменшення суми позовних вимог (12.08.2019 - 1 год.);

- 834,60 грн. - ознайомлення з запереченнями відповідача від 20.08.2019 (29.08.2019 - 0,5 год.);

- 834,60 грн. - ознайомлення з заявою відповідача від 18.10.2019 про долучення документів до матеріалів справи (25.10.2019 - 0,5 години);

- 834,60 грн. - ознайомлення з заявою відповідача від 30.10.2019 про долучення документів до матеріалів справи ( 07.11.2019 - 0,5 години);

- 834,60 грн. - написання та подання до суду заяви про покладення на відповідача судових витрат та надіслання поштою відповідачу заяви (14.11.2019 - 0,5 год.);

- 4173,00 грн. - представництво інтересів ТОВ Автопоставка 3000" у Господарському суді міста Києва у справі №910/9156/19 (07.08.2019, 26.09.2019, 14.11.2019, 12.09.2019, 23.10.2019 - по 0,5 год.) у загальній сумі 15022,80 грн.

При цьому, адвокат та замовник звітом погодили, що перелік послуг та їх вартість, яка розраховується за годину в розмірі 40% від мінімальної заробітної плати, розмір якої встановлено ст. 8 Закону України "Про державний бюджет на 2019 рік", зокрема, у місячному розмірі з 1 січня - 4173 гривні. Вартість за годину становить 1669, 20 грн.

Також, сторонами погоджено, що вартість послуг, яка сплачена та отримана адвокатом Коршун Т.О. у розмірі 6000,00 грн. не переглядається та не збільшується.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 6000, 00 грн., з врахуванням змісту та обсягу позовної заяви, підготовленими та наданими додатковими документами є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг.

Стосовно тверджень апелянта в апеляційній скарзі, що перелік прийнятих послуг зазначених в акті не відповідає переліку послуг вказаних у звіті, оскільки вказану роботу в звіті адвокатом проведено під час надання послуг у справі №917/362/19, колегія суддів вважає безпідставним, з огляду на те, що спірні правовідносини, обумовлені невиконанням договору поставки №317(6)18УК від 22.06.2018 підлягають окремому дослідженню щодо з`ясування прав, обов`язків і взаємовідносин сторін, встановлення обставин щодо виконання договору та з`ясування обґрунтованості заявлених позовних вимог окремо в межах визначених позовною заявою видатковими накладними, строком прострочення невиконання зобов`язання та періодами нарахування процентів річних та втрат від інфляції.

Крім того, посилання скаржника на те, що кошти перераховані не адвокату Коршуну Т.О., з огляду на те, що в платіжному дорученні №169 від 09.17.2019 у графі «отримувач» зазначено «поповнення карт Приват-24 юр особі», колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки у пункті 4.2 договору про надання правничої допомоги адвокатом визначено, що замовник виплачує винагороду адвокату у безготівковій формі шляхом перерахування її на картковий рахунок адвоката за наступними реквізитами: Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50; рахунок № НОМЕР_1 ; МФО 305299; ОУПО 14360570; призначення платежу - зарахування коштів на картковий рахунок Коршуна Т. О . № НОМЕР_8 , іпн НОМЕР_7 згідно з договором від 25.06.2019 про надання правничої допомоги адвокатом.

Тобто, позивач перерахував 6000 грн. на картковий рахунок Приват-24 адвоката Коршуна Т.О. відповідно до пункту 4.2 договору про надання правничої допомоги адвокатом.

Щодо посилань скаржника на те, що відсутні правові підстави для покладення витрат на правничу допомогу в сумі 6 000 грн. на відповідача, у зв`язку з тим, що Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" під час розгляду справи сплачено кошти в сумі 201 229, 99 грн. та рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2019 позовні вимоги задоволено частково, суд апеляційної інстанції вказує, що закриваючи провадження у справі та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з частиною 3 статті 130 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 9 статті 129 та частини 3 статті 130 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача на правову допомогу покладаються на відповідача у розмірі 6000 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 у справі № 910/9156/19 задоволенню не підлягає. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 у справі № 910/9156/19 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 у справі № 910/9156/19 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 у справі № 910/9156/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

4. Матеріали справи №910/9156/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.05.2020.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім