Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/915/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г. при секретарі судового засідання Ножняк Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Релігійної громади Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Мнишин Гощанського району Рівненської області до Релігійної громади Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Мнишин Гощанського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Рівненська обласна державна адміністрація;

про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Рівненської обласної державної адміністрації №232 від 21.03.2019 року "Про порядок почергового користування Покровською церквою в с. Мнишин Гощанського району"

Представники:

від позивача: Фурманчук В.А., Величко О.М.;

від відповідача: Януль В.С.

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2019 року Релігійна громада Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Мнишин Гощанського району звернулася до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Релігійної громади Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Мнишин Гощанського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Рівненська обласна державна адміністрація про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Рівненської обласної державної адміністрації №232 від 21.03.2019 року "Про порядок почергового користування Покровською церквою в с. Мнишин Гощанського району".

Позовна заява обґрунтована тим, що на території Горбаківської сільської ради діє Релігійна громада Свято-Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Мнишин Гощанського району Рівненської області.

29 вересня 1988 року між Відділом охорони пам`яток архітектури Державного комітету Української РСР в справах будівництва та позивачем укладений Охоронний договір на передачу пам`ятника архітектури - Покровська Церква 1876 року. На час укладення цього договору на території Горбаківської сільської ради Гощанського району знаходилася лише одна православна релігійна громада - позивач. Рішенням Рівненського облвиконкому від 25.09.1991 року № 173 проведено реєстрацію та внесено позивача до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців. Пунктом 4 рішення Рівненської обласної Ради Народних депутатів № 221 від 03.12.1991 року позивачу було передано вищевказаний храм в с. Мнишин Гощанського району Рівненської області у безоплатне користування. 19 липня 2010 року згідно указу архієпископа Рівненського і Острозького №32 настоятелем Свято - Покровського храму с. Мнишин Гощанського району рівненської області призначено Фурманчука Володимира Анатолійовича . 03 квітня 2012 року Горбаківською сільською радою Гощанського району видано довідку № 1583 про те, що земельна ділянка під Свято - Покровською церквою знаходиться у користуванні Релігійної громади Свято - Покровською церквою знаходиться у користуванні Релігійної громади Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Мнишин Гощанського району з 1886 року. 27.12.2012 року на підставі рішення горбаківської сільської ради від 12.11.2012 року №541 видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 266435, у розмірі 0,1940 га. 02 вересня 2016 року Горбаківською сільською радою Гощанського району Рівненської області видано довідку №2039 про те, що у культовій споруді Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Мнишин Гощанського району, що знаходиться за адресою: вул. Цетральна, 58, богослужіння здійснює Релігійна громада Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української православної Церкви с. Мнишин Гощанського району Рівненської області. 21 липня 2019 року канцелярією Київської Митрополії Української Православної Церкви видано довідку № 1000 про те, що Релігійна громада Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Мнишин Гощанського району є правонаступницею релігійної громади Руської Православної Церкви села Мнишин Гощанського району, збудованої у 1876 році з якою і укладено охоронний договір 1988 року. Однак, позивачу стало відомо про те, що 21 березня 2019 року голова Рівненської обласної державної адміністрації прийняв розпорядження № 232 "Про порядок почергового користування Покровською церквою в с. Мнишин Гощанського району", яким затверджено порядок почергового користування культовою будівлею - Покровською церквою в с. Мнишин Гощанського району по вул. Центральна, 58, що є пам`яткою архітектури місцевого значення (охоронний № 65-Рв) і належить до державної власності, Релігійними громадами Свято-Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви села Мнишин, Гощанського району Рівненської області (статут зареєстровано рішенням виконавчого комітету Рівненської обласної Ради народних депутатів від 25 вересня 1991 року № 173, із змінами та доповненнями, зареєстрованими розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 06 січня 2012 року №4) та Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви - Київський патріархат с. Мнишин Гощанського району (статут зареєстровано розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 11 грудня 2014 року №634). На думку позивача, Рівненська обласна державна адміністрація, приймаючи оскаржуване рішення, вийшла за межі своїх повноважень, діяла з порушенням вимог чинного законодавства України, в результаті чого порушила права, свободи та охоронювані законом інтереси позивача.

Ухвалою суду від 26.12.2019 року позовну заяву залишено без руху. Зобов`язано Релігійній громаді Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Мнишин Гощанського району подати господарському суду через відділ канцелярії та документального забезпечення у 10-денний строк з дня отримання даної ухвали через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області подати докази зарахування судового збору в розмірі 1 921,00 грн., сплаченого позивачем відповідно до квитанції № 86 від 23.12.2019 року до спеціального фонду державного бюджету.

03 січня 2020 року від Релігійної громади Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Мнишин Гощанського району через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено докази зарахування судового збору в розмірі 1 921,00 грн., сплаченого позивачем відповідно до квитанції № 86 від 23.12.2019 року до спеціального фонду державного бюджету.

Ухвалою суду від 13 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи призначено на 04.02.2020 р.

27 січня 2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позову з огляду на те, що оспорюване розпорядження прийняте на виконання іншого розпорядження про почергове користування культовою будівлею, а саме 13.06.2018 року в.о. голови Рівненської обласної державної адміністрації видав розпорядження №386 від 13.06.2018 "Про використання Покровської церкви в с. Мнишин Гощанського району", за змістом якого визнано, що потребу у користуванні культовою будівлею Покровською церквою в с.Мнишин Гощанського району по вул. Центральна, 58, що є пам`яткою архітектури місцевого значення (охоронний №62-Рв) і належить до державної власності, мають релігійні громади Свято-Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с.Мнишин Гощанського району Рівненської області (статут зареєстровано рішенням виконавчого комітету Рівненської обласної Ради народних депутатів від 25.09.1991 №173, із змінами та доповненнями, зареєстрованими розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 06.01.2012 №4) та Свято-Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви Київський Патріархат с.Мнишин Гощанського району (статут зареєстровано розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 11.12.2014 №634) у порядку і на умовах, передбачених в окремих договорах. На виконання розпорядження від 13.06.2018 року головою Гощанської райдержадміністрації видано розпорядження від 02.07.2018 №395 Про району комісію з визначення порядку користування культовою будівлею-Покровською церквою в с. Мнишин. Законність розпорядження від 13.06.2018 року стверджена судовими рішеннями в справі № 857/3975/18 за адміністративним позовом Релігійної громади Свято-Покровської парафії Рівненської єпархії Української православної Церкви с.Мнишин Гощанського району Рівненської області до Рівненської обласної державної адміністрації, голови Рівненської обласної державної адміністрації, заступника голови Рівненської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Релігійна громада Свято-Покровської парафії Рівненської єпархії Української православної Церкви Київського патріархату с.Мнишин Гощанського району Рівненської області, про визнання протиправним та скасування розпорядження. А саме - рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року.

Також відповідач зазначає, що посилання позивача на охоронний договір на передачу пам`ятника архітектури 1976 року, як на доказ користування культовою будівлею громадою УПЦ (московського патріархату), є явно незаконними, адже цей документ не є правовстановлюючим документом, що стверджував би правомірність користування приміщенням церкви. Вказаним договором церква передана в користування групи православних громадян, а не релігійній громаді. Громада УПЦ МП не є і не може бути правонаступником цих громадян. Вона була утворена тільки в 1991 році. До 1991 року релігійної громади в с.Мнишин Гощанського району взагалі не існувало, а тому твердження позивача про правонаступництво громади УПЦ групи православних громадян (громади), що існувала в с. Мнишин до 1991 року, позбавлені здорового глузду, є ознакою дрімучого правового нігілізму. Позивач не є правонаступником Руської православної церкви, а тому в нього не виникло речове право користування церквою. Зокрема, статут громади УПЦ не містить положення про правонаступництво цієї громади щодо громади Руської православної церкви. Громада УПЦ (ПЦУ) на цей час є складовою частиною Православної Церкви України, утвореної на Соборі 15 грудня 2018 року внаслідок відновлення Київської Митрополії Вселенським Патріархом. В той же час громада УПЦ не ідентифікує себе з Київською Митрополією, а тому вона аж ніяк не може вважатися правонаступником Православної церкви. Зазначений договір не надає позивачу переважних прав виключно одноособового володіння та користування культовою будівлею перед іншою релігійною громадою. Положенням про релігійні об`єднання в Українській РСР, затвердженим Указом Президії Верховної ради Української РСР від 01 листопада 1976 року №1417-ІХ, чинним на час укладення охоронного договору від 24.09.1988, передбачалась можливість підписання договору про передачу молитовної споруди і культового майна в безкоштовне користування віруючих членами релігійної громади. Відповідно до пункту 31 вищевказаного Положення договір про передачу молитовної споруди і культового майна в безоплатне користування віруючим підписується представником виконавчого комітету районної, міської ради народних депутатів і не менш як двадцятьма членами релігійної громади. Проте, як вбачається з копії вищенаведеного охоронного договору, він не містить підписів громадян, які складають церковну общину, релігійну громаду, зареєстровану в установленому порядку. Окрім цього, він не міг бути підписаний представником позивача, позаяк, на дату його укладання релігійна громада позивача не була ще зареєстрованою. Отже, доводи позивача в частині наявності лише у нього права користування культовою спорудою є помилковими та суперечать обставинам справи та нормам чинного законодавства України.

Окрім того, відповідач вказує, що позивачем не надано доказів укладення договору на виконання рішення Рівненського облвиконкому 1991 року в користування громади УТІЦ культової будівлі. Покровської церкви с.Мнишин Гощанського району з додержанням установлених правил охорони і використання пам`яток історії та культури. Рішення органу влади про передачу культової будівлі в користування згідно договору не виконане. А тому його посилання на рішення Рівненської обласної ради народних депутатів №173 "Про реєстрацію статутів релігійних громад та передачу культових будівель" як на доказ права користування культовою будівлею тільки цією громадою є явно безпідставним.

Разом з цим, відповідач стверджує, що є безпідставними доводи позивача про те, що передачею культової будівлі в почергове користування двох релігійних громад порушуються права громади УПЦ з огляду на те, що оспорюваним розпорядженням зовсім не порушуються права позивача на володіння та користування культовою будівлею. Він має таке право нарівні з громадою УПЦ(ПЦУ) згідно цього ж розпорядження. Оспореним розпорядженням позивач не позбавлений права на користування культовою будівлею, а навпаки, таке його право передбачене саме цим розпорядженням.

Додатково відповідачем зазначено, що є безпідставним посилання позивача на надання громаді УПЦ в користування земельної ділянки, так як цей факт жодним чином не впливає на визнання законним (чи незаконним) оспорюваного розпорядження.

Ухвалою суду від 04.02.2020 року розгляд справи відкладено на 18.02.2020 року.

Ухвалою суду від 05.02.2020 року повернуто зустрічну позовну заяву Релігійної громади Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Мнишин Гощанського району Рівненської області про скасування рішень Горбаківської сільської ради, та додані до неї документи.

Ухвалою суду від 18.02.2020 року розгляд справи відкладено на 03.03.2020 року.

27 лютого 2020 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло письмове обґрунтування щодо залучення Рівненської обласної державної адміністрації до участі у даній справі в якості третьої особи на стороні відповідача.

Також, 27.02.2020 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла відповідь на відзив зі змісту якої, зокрема, вбачається, що позивач наполягає на задоволенні позову з огляду на те, що у Рівненської обласної державної адміністрації не було підстав для повторної передачі культової споруди у с. Мнишин Гощанського району в користування, оскільки уповноваженим державним органом вже прийнято рішення з даного питання.

Ухвалою суду від 03.03.2020 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів - до 12 квітня 2020 року включно та відкладено розгляд справи на 18.03.2020 року. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Рівненську обласну державну адміністрацію.

04 березня 2020 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 18.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.04.2020 року.

Ухвалою суду від 13.04.2020 року відкладено розгляд справи на 28.04.2020 року.

Ухвалою суду від 28.04.2020 року відкладено розгляд справи на 20.05.2020 року.

У судовому засіданні 20 травня 2020 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні 20 травня 2020 року проти задоволення позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві та у запереченнях на відповідь на відзив.

Представник Рівненської обласної державної адміністрації у судове засідання 20 травня 2020 року не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Згідно наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Релігійна громади Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Мнишин Гощанського району Рівненської області зареєстрована 25 вересня 1991 року.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Релігійна громада Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Мнишин Гощанського району Рівненської області зареєстрована 09 вересня 2015 року.

Таким чином, у с. Мнишин Гощанського району Рівненської області діють 2 (дві) православні релігійні громади: Свято -Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Мнишин Гощанського району Рівненської області та Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Мнишин Гощанського району Рівненської області.

Між зазначеними громадами існує спір щодо користування культовою спорудою Покровською церквою с. Мнишин Гощанського району Рівненської області. Вказане підтверджено, зокрема, поясненнями сторін.

Головою Рівненської обласної державної адміністрації винесено Розпорядження № 232 "Про порядок почергового користування Покровською церквою в с. Мнишин Гощанського району", згідно з яким:

1. Затвердити порядок почергового користування культовою будівлею - Покровською церквою в с. Мнишин Гощанського району по вул. Центральна, 58, що є пам`яткою архітектури місцевого значення (охоронний № 62-Рв) і належить до державної власності, "Релігійними громадами Свято-Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви села Мнишин, Гощанського району Рівненської області" (статут зареєстровано рішенням виконавчого комітету Рівненської обласної Ради народних депутатів від 25 вересня 1991 року № 173, із змінами та доповненнями, зареєстрованими розпорядженнями голови Рівненської обласної державної адміністрації від 06 січня 2012 року № 4) та Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви - Київський патріархат с. Мнишин Гощанського району (статут зареєстровано розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 11 грудня 2014 року № 634), згідно з додатком.

2. Гощанській районній державній адміністрації, виконавчому комітету Горбаківської сільської ради Гощанського району щомісяця до 10 числа наступного періоду інформувати обласну державну адміністрацію про виконання розпорядження та релігійну ситуацію у с. Мнишин Гощанського району.

3. Головному управлінню Національної поліції в Рівненській області з метою недопущення конфліктів між релігійними громадами Свято-Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Мнишин Гощанського району Рівненської області та Свято-Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви Київський Патріархат с. Мнишин Гощанського району Рівненської області забезпечити дотримання громадського порядку під час проведення почергових богослужінь.

4. Контроль за виконанням розпорядження покласти на заступника голови обласної державної адміністрації Світлану Богатирчук-Кривко С.К. (а.с. 42).

Зазначене розпорядження прийняте з таких підстав: "Розглянувши заяву уповноважених представників релігійної громади Релігійної громади Свято-Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви - Київський патріархат села Мнишин Гощанського району Рівненської області", керуючись Законами України "Про місцеві державні адміністрації", "Про свободу совісті та релігійні організації", постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року (справа №817/1773/18) відповідно до розпорядження голови Рівненської обласної державної адміністрації від 13 червня 2018 року № 386 "Про використання Покровської церкви в с. Мнишин Гощанського району", розпорядження голови Гощанської районної державної адміністрації від 02 липня 2018 року № 395 "Про районну комісію з визначенням порядку користування культовою будівлею - Покровською церквою в с. Мнишин", яким було утворено районну комісію з визначення порядку користування культовою будівлею - Покровською церквою у с. Мнишин Гощанського району, беручи до уваги відсутність згоди на почергове користування Покровською церквою в с. Мнишин Гощанського району з боку релігійної громади Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Мнишин Гощанського району Рівненської області, і те, що у с. Мнишин Гощанського району відсутні інші православні культові будівлі, враховуючи інформацію Гощанської районної державної адміністрації від 05 березня 2019 року № 548/0-20-19, та з метою забезпечення прав віруючих релігійних громад".

Відповідно до статті 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Акти місцевих державних адміністрацій, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Повноваження місцевих державних адміністрацій в галузі забезпечення законності, правопорядку, прав і свобод громадян визначені статтею 25 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", відповідно до якої місцева державна адміністрація:

1) забезпечує виконання Конституції та законів України, рішень Конституційного Суду України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів державної влади; 2) забезпечує здійснення заходів щодо охорони громадської безпеки, громадського порядку, боротьби зі злочинністю; 3) забезпечує розгляд звернень громадян та їх об`єднань, контролює стан цієї роботи в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в організаціях і установах, розташованих на відповідній території; 4) здійснює заходи щодо організації правового інформування і виховання населення; 4-1) забезпечує надання безоплатної первинної правової допомоги; 5) розглядає питання і вносить пропозиції про нагородження державними нагородами України; 6) забезпечує виконання актів законодавства з питань громадянства, пов`язаних з перебуванням іноземців та осіб без громадянства, сприяє органам та підрозділам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у додержанні правил паспортної системи; 7) проводить роботу, пов`язану з розробленням та здійсненням заходів щодо розміщення, працевлаштування, соціально-побутового і медичного обслуговування осіб, яких визнано в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, а також депортованих осіб, які добровільно повертаються в регіони їх колишнього проживання; 8) забезпечує виконання законодавства щодо національних меншин і міграції, про свободу думки і слова, свободу світогляду і віросповідання; 9) оголошує у разі стихійного лиха, аварій, катастроф, епідемій, епізоотій, пожеж, інших надзвичайних подій зони надзвичайної ситуації; здійснює передбачені законодавством заходи, пов`язані з підтриманням у них громадського порядку, врятуванням життя людей, захистом їх здоров`я і прав, збереженням матеріальних цінностей; 10) сприяють діяльності аварійно-рятувальних служб за місцем їх дислокації, під час прямування до зон надзвичайних ситуацій та під час ліквідації надзвичайних ситуацій, зокрема у поданні їм необхідних транспортних та інших матеріальних засобів і послуг; 11) погоджує проект плану проведення потенційно небезпечних заходів в умовах присутності цивільного населення за участю особового складу Збройних Сил України, інших військових формувань та правоохоронних органів з використанням озброєння і військової техніки; взаємодіє з органами військового управління під час планування та проведення таких заходів з метою запобігання і недопущення надзвичайних ситуацій та ліквідації їх наслідків; 12) забезпечує своєчасне інформування населення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій під час проведення потенційно небезпечних заходів в умовах присутності цивільного населення за участю особового складу Збройних Сил України, інших військових формувань та правоохоронних органів з використанням озброєння і військової техніки; 13) розглядає проектну документацію на будівництво захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) та розділ щодо інженерно-технічних заходів цивільного захисту (цивільної оборони) у складі містобудівної документації; 14) перевіряє наявність і утримання в готовності локальних систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій на об`єктах, які підлягають обладнанню системами раннього виявлення надзвичайних ситуацій; наявність і готовність до використання у надзвичайних ситуаціях засобів колективного та індивідуального захисту населення, майна цивільного захисту, стан їх утримання та ведення обліку; 15) перевіряє підготовку населення до дій у надзвичайних ситуаціях; 16) бере участь у вирішенні питань проведення виборів і референдумів та адміністративно-територіального устрою у межах, визначених законодавством; 17) розглядає справи про адміністративні правопорушення, віднесені до її відання, утворює адміністративні та спостережні комісії, координує їх діяльність; 18) здійснює управління архівною справою та діловодством; 20) забезпечує здійснення заходів щодо соціальної адаптації осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк; 21) забезпечує здійснення заходів щодо осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз; 22) забезпечує здійснення заходів щодо ведення Державного реєстру виборців відповідно до закону; 23) здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (крім обласних державних адміністрацій).

Відповідно до статті 5 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" в Україні здійснення державної політики щодо релігії і церкви належить виключно до відання України. Церква (релігійні організації) в Україні відокремлена від держави. Держава захищає права і законні інтереси релігійних організацій; сприяє встановленню відносин взаємної релігійної і світоглядної терпимості й поваги між громадянами, які сповідують релігію або не сповідують її, між віруючими різних віросповідань та їх релігійними організаціями; бере до відома і поважає традиції та внутрішні настанови релігійних організацій, якщо вони не суперечать чинному законодавству. Держава не втручається у здійснювану в межах закону діяльність релігійних організацій, не фінансує діяльність будь-яких організацій, створених за ознакою ставлення до релігії. Усі релігії, віросповідання та релігійні організації є рівними перед законом. Встановлення будь-яких переваг або обмежень однієї релігії, віросповідання чи релігійної організації щодо інших не допускається. Релігійні організації не виконують державних функцій. Релігійні організації мають право брати участь у громадському житті, а також використовувати нарівні з громадськими об`єднаннями засоби масової інформації. Релігійні організації не беруть участі у діяльності політичних партій і не надають політичним партіям фінансової підтримки, не висувають кандидатів до органів державної влади, не ведуть агітації або фінансування виборчих кампаній кандидатів до цих органів. Священнослужителі мають право на участь у політичному житті нарівні з усіма громадянами. Релігійна організація не повинна втручатися у діяльність інших релігійних організацій, в будь-якій формі проповідувати ворожнечу, нетерпимість до невіруючих і віруючих інших віросповідань. Релігійна організація зобов`язана додержувати вимог чинного законодавства і правопорядку.

Згідно ст. 17 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" релігійні організації мають право використовувати для своїх потреб будівлі і майно, що надаються їм на договірних засадах державними, громадськими організаціями або громадянами.

Культові будівлі і майно, які становлять державну власність, передаються організаціями, на балансі яких вони знаходяться, у безоплатне користування або повертаються у власність релігійних організацій безоплатно за рішеннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Республіці Крим - Уряду Республіки Крим.

Культова будівля і майно, що є державною власністю, можуть передаватися у почергове користування двом або більше релігійним громадам за їх взаємною згодою. За відсутності такої згоди державний орган визначає порядок користування культовою будівлею і майном шляхом укладення з кожною громадою окремого договору.

Культова будівля та інше майно, які становлять історичну, художню або іншу культурну цінність, передаються релігійним організаціям і використовуються ними з додержанням установлених правил охорони і використання пам`яток історії та культури.

Клопотання про передачу релігійним організаціям культових будівель і майна у власність чи безоплатне користування розглядається в місячний термін з письмовим повідомленням про це заявників.

Релігійні організації мають переважне право на передачу їм культових будівель із земельною ділянкою, необхідною для обслуговування цих будівель.

Користування землею релігійні організації здійснюють у порядку, встановленому Земельним кодексом України та іншими законодавчими актами України. Земельні ділянки, що надаються релігійним організаціям у постійне користування для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності, забороняється використовувати для здійснення підприємницької діяльності.

Договори про надання в користування релігійним організаціям культових та інших будівель і майна можуть бути розірвані або припинені в порядку і на підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Самовільне захоплення культових будівель чи привласнення культового майна не допускається.

Рішення державних органів з питань володіння та користування культовими будівлями і майном можуть бути оскаржені до суду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до пунктів 1 та 17 частини першої статті 6 Закону України "Про охорону культурної спадщини" до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить: здійснення контролю за виконанням цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини; укладення охоронних договорів на пам`ятки.

За приписами статті 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини", усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

При передачі пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам`ятка, щойно виявлений об`єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.

Статтею 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору.

Відповідно до статті 326 ЦК України, у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що Покровська Церква (1876 р.) в селі Мнишин Гощанського району Рівненської області перебуває на державному обліку як пам`ятка архітектури місцевого значення (охоронний номер 62-Рв) та за своєю правовою визначеністю є державною власністю. Управління таким майном здійснюється у даному випадку державним органом - Рівненською обласною державною адміністрацією.

Рішенням Рівненського облвиконкому від 25.09.1991 р. № 173 проведено реєстрацію юридичної особи та внесено Релігійну громаду Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Мнишин Гощанського району Рівненської області до єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.21-28). Вищенаведене посвідчується свідоцтвом про реєстрацію статуту Релігійної громади №68 (а.с. 32).

В матеріалах справи міститься Охоронний Договір від 29.09.1988 р. (далі - Охоронний Договір), відповідно до якого Облвідділ в справах будівництва та архітектури виконкому Рівненської обласної Ради народних депутатів надав Церковній Раді с. Мнишин Гощанського району у безоплатне користування будинок пам`ятника архітектури - Покровська Церква 1876 року с. Мнишин Гощанського району, для використання приміщення цього пам`ятника для безпосереднього богослужіння (пункт 1 Охоронного Договору). Охоронний договір разом з актом технічного огляду пам`ятника архітектури при передачі його в оренду (використання) складені та підписані 29.09.1988 представниками облвідділу та орендаря (користувача) (а.с. 13-17).

Виконавчим комітетом Рівненської обласної Ради народних депутатів прийнято рішення від 03.12.1991 р. № 221 "Про реєстрацію статутів релігійних громад та передачу культових будівель", яким постановлено: "Головному управлінню архітектури та містобудування облвиконкому передати у безоплатне користування релігійних громад Української Православної Церкви, статути яких зареєстровані рішенням виконкому обласної Ради народних депутатів від 25.09.1991 № 173, культові будівлі та укласти охоронно-орендні договори з релігійними громадами по використанню ними культових будівель з додержанням установлених правил охорони і використання пам`яток історії та культури в населених пунктах, зокрема, Мнишин Гощанського району" (а.с. 31-35).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 29 вересня 1988 року між Відділом охорони пам`яток архітектури Державного комітету Української РСР в справах будівництва та позивачем укладений Охоронний договір на передачу пам`ятника архітектури - Покровська Церква 1876 року. Крім того, зазначає, що п. 4 Рішення Рівненської обласної ради народних депутатів №221 від 06.12.1991 року позивачу передано культову споруду у постійне користування, а тому у голови Рівненської обласної державної адміністрації не було повноважень на прийняття розпорядження №232 від 21.03.2019 року.

За результатми розгляду справи суд дійшов висновку, що спірне розпорядження прийняте Адміністрацією на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а позивач не має безумовного права на користування будівлею церкви, з огляду на наступне.

Адміністрація в розумінні статті 17 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" є органом влади, який реалізовує правомочності держави, як власника культової будівлі - церкви в селі Мишин Гощанського району.

Охоронний Договір був укладений 03.10.1988 р. між Облвідділом в справах будівництва та архітектури виконкому Рівненської обласної Ради народних депутатів та Церковною Радою с. Мнишин Гощанського району; позивач, як юридична особа зареєстрований 25.09.1991 р., тобто після підписання Охоронного Договору.

Крім того, позивачем не надано суду жодних належних і допустимих доказів того, що він є правонаступником Церковної Ради с. Мнишин Гощанського району, з якою укладено Охоронний Договір. Як і не надано суду жодних доказів того, що Охоронний Договір взагалі стосується Релігійної громади Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Мнишин Гощанського району Рівненської області. Охоронний Договір не містить жодної інформації щодо осіб, які входили до Церковної Ради с. Мнишин Гощанського району чи до релігійної громади с. Мнишин на той час. Також Охоронний Договір не міг бути підписаний керівником позивача, оскільки реєстрація позивача в якості юридичної особи відбулася лише у 1991 році.

Разом з цим, довідку канцелярії Київської митрополії Української Православної Церкви від 21.06.2019 № 1000, згідно з якою посвідчено, що Свято-Покровська парафія Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Мнишин Гощанського району є правонаступником релігійної громади (религиозного общества) Руської Православної Церкви с. Мнишин Гощанського району, збудованої у 1876 році, - суд до уваги не бере, оскільки вказана довідка не є документом, який відповідно до чинного законодавства може засвідчити факт правонаступництва прав та обов`язків.

Додатково слід зазначити, що Охоронний договір, на який посилається позивач, не надає переважних прав виключно одноособового володіння та користування культовою будівлею перед іншою релігійною громадою. Позивач та відповідач як релігійні громади, що зареєстровані у встановленому законом порядку у с. Мнишин Гощанського Рівненської області, мають визначені Конституцією України рівні права користування майном державної та комунальної власності, в тому числі і Покровською церквою с. Мнишин.

Рішення Виконавчого комітету Рівненської обласної Ради народних депутатів від 03.12.1991 р. № 221 "Про реєстрацію статутів релігійних громад та передачу культових будівель", яким постановлено: "Головному управлінню архітектури та містобудування облвиконкому передати у безоплатне користування релігійних громад Української Православної Церкви, статути яких зареєстровані рішенням виконкому обласної Ради народних депутатів від 25.09.1991 р. № 173, культові будівлі та укласти охоронно-орендні договори з релігійними громадами по використанню ними культових будівель з додержанням установлених правил охорони і використання пам`яток історії та культури в населених пунктах, зокрема, Мнишин Гощанського району", жодним чином не являється документом, за яким позивачу передано у користування будівлю церкви в с. Мнишин Гощанського району, оскільки реалізація такого рішення можлива лише у випадку укладення охоронно-орендного договору з релігійними громадами, що чітко визначено пунктом 4 рішення.

Як встановлено судом, на підставі рішення Виконавчого комітету Рівненської обласної Ради народних депутатів від 03.12.1991 № 221 "Про реєстрацію статутів релігійних громад та передачу культових будівель" з позивачем не укладався будь-який охоронно-орендний договір, який би визначав умови передачі та користування культовою будівлею церкви в с. Мнишин Гощанського району.

Відповідно до статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно статті 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей.

Церква і релігійні організації в Україні відокремлені від держави, а школа - від церкви. Жодна релігія не може бути визнана державою як обов`язкова.

Ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань. У разі якщо виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням громадянина, виконання цього обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Релігійна громада Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Мнишин Гощанського району Рівненської області та Релігійна громада Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Мнишин Гощанського району Рівненської області, мають рівні конституційні права на використання будівлі церкви в с. Мнишин Гощанського району, як майна державної власності, розпорядником якого є Рівненська обласна державна адміністрація. На момент прийняття спірного розпорядження будівля церкви в с. Мнишин не перебувала у користуванні в порядку відповідного охоронно-орендного договору, укладеного у встановленому законом порядку, а відтак Адміністрація мала усі правові підстави для встановлення порядку почергового користування Покровською церквою в с. Мнишин Гощанського району.

Відтак, розпорядження голови Рівненської обласної державної адміністрації № 232 від 21.03.2019 року "Про порядок почергового користування Покровською церквою в с. Мнишин Гощанського району" винесене суб`єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством України.

Прийняттю спірного розпорядження слугувала легітимна мета - забезпечення конституційного права на свободу світогляду і віросповідання для усіх жителів (релігійних громад) села Мнишин Гощанського району, та усунення (попередження) будь-яких конфліктів між конфесіями.

Окрім того, суд констатує, що спірне розпорядження окреслює лише питання наявності потреби у користуванні церквою двома релігійними громадами села Мнишин Гощанського району, головною метою якого є фактично надання можливості двом релігійним громадам здійснювати богослужіння у приміщенні церкви. Таке рішення суб`єкта владних повноважень не порушує жодних прав чи інтересів позивача, оскільки можливість використання церкви для здійснення богослужінь у позивача зберігається.

Водночас, суд зауважує, що кожна особа на підставі ст. 15 ЦК України має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 ГПК України).

Згідно зі ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.04.2018 р. у справі №523/9076/16-ц.

Суд зазначає, що у ході розгляду справи може бути виявлено, що позов пред`явлений не тією особою, якій належить право вимоги, чи не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідачем у спорах про визнання протиправним та скасування відповідного розпорядження є орган, який видав спірне розпорядження.

Таким чином, відповідачем у даній справі (з огляду на заявлені позивачем предмет та підстави позову) повинна бути саме Рівненська обласна державна адміністрація, а не Релігійна громада Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Мнишин Гощанського району Рівненської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 ГПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 48 ГПК України після спливу строків, зазначених в частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 ГПК України про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Суд констатує, що ГПК України не передбачено право суду за власною ініціативою здійснити заміну первісного відповідача належним відповідачем. Як вбачається зі ст. 48 ГПК України, заміна первісного відповідача належним відповідачем можлива виключно за клопотанням позивача.

У ч. 5 ст. 13 ГПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У даній справі позивачем не було заявлено клопотання про заміну первісного відповідача Релігійну громаду Свято-Покровської парафії Рівненської єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) села Мнишин Гощанського району Рівненської області на належного відповідача - Рівненську обласну державну адміністрацію.

Суд зазначає, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ГПК України. Водночас за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.12.2018 р. у справі № 902/672/16 (щодо відмови у позові до неналежного відповідача).

Враховуючи вищевикладені обставини, оскільки судом встановлено, що позов заявлено до неналежного відповідача та позивачем не заявлялось клопотання про його заміну на належного відповідача, яким є Рівненська обласна державна адміністрація, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову Релігійної громади Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Мнишин Гощанського району Рівненської області до Релігійної громади Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Мнишин Гощанського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Рівненська обласна державна адміністрація; про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Рівненської обласної державної адміністрації №232 від 21.03.2019 року "Про порядок почергового користування Покровською церквою в с. Мнишин Гощанського району".

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за позовом залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Релігійної громади Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Мнишин Гощанського району Рівненської області до Релігійної громади Свято - Покровської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України) с. Мнишин Гощанського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Рівненська обласна державна адміністрація; про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Рівненської обласної державної адміністрації №232 від 21.03.2019 року "Про порядок почергового користування Покровською церквою в с. Мнишин Гощанського району" - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Усі процесуальні строки обраховуються з урахуванням змін, внесених до розділу Х "Прикінцевих положень " ГПК України, згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року №540-IX.

Повний текст рішення складено та підписано 21 травня 2020 року.

Суддя Романюк Ю.Г.