ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2020 р. Справа №921/491/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Желік М.Б. суддів Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

секретар судового засідання Гунька О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №9-19-0.9-31/2-20 від 02.01.2020 (вх. №01-05/78/20 від 08.012.2020)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 28.11.2019 (суддя Бурда Н.М., повний текст складено 05.12.2019)

у справі № 921/491/19

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46021

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія «Дружба», с. Різдвяни, Теребовлянський район, Тернопільська область, 46020

про визнання права власності держави на урожай

за участю представників: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 28.11.2019 у справі №921/491/19 у задоволенні позову Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням скаржник звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 28.11.2019 та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги Головного управління та визнати за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області право власності на урожай сої, вирощений у 2019 ТзОВ «Агрокомпанія «Дружба» на земельній ділянці площею 31,934 га, розташованої на території Золотниківської сільської ради за межами с. Соснів Тернопільської обл.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2020 справу №921/491/19 передано до розгляду колегії суддів у наступному складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.01.2020 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №9-19-0.9-31/2-20 від 02.01.2020 (вх. №01-05/78/20 від 08.01.2020) на рішення Господарського суду Тернопільської області від 28.11.2019 у справі №921/491/19 - залишено без руху.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.01.2020 поновлено Головному управлінню Держгеокадастру у Тернопільській області строк на апеляційне оскарження на рішення Господарського суду Тернопільської області від 28.11.2019 у справі №921/491/19, зупинено дію оскарженого рішення, відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 04.03.2020.

17.02.2020 на адресу суду від ТзОВ «Агрокомпанія «Дружба» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить оскаржене рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

04.03.2020 розгляд справи не відбувся у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді (члена колегії) Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.03.2020 розгляд справи призначено на 01.04.2020.

30.03.2020 від апелянта на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника у зв`язку із запровадженням на території України карантину відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 розгляд справи відкладено на 13.05.2020.

В судове засідання 13.05.2020сторони не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду зазначає, що неявка в судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Врахувавши те, що явка сторін в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, відповідач у встановлений судом строк подав відзив на апеляційну скаргу, а апелянт подав заяву про розгляд справи без участі представника, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не находило, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржуване рішення слід залишити без змін, з огляду на наступне.

05.08.2019 Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія «Дружба» про визнання права власності держави на урожай сої, вирощений у 2019 році Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія «Дружба» на земельній ділянці площею 31,934 га, кадастровий номер :01:001:0436, розташованої на території Золотниківської сільської ради за межами с.Соснів Теребовлянського району Тернопільської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області є розпорядником земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Тернопільської області, а спірна земельна ділянка належить до земель державної власності сільськогосподарського призначення. Під час розгляду справи №921/7/19 Господарським судом Тернопільської області у справі було встановлено факт самовільного зайняття Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія «Дружба» земельної ділянки, а також наявність на ній сільськогосподарських культур. Водночас виконання рішення від 16.05.2019 в даній справі відстрочено до 31.10.2019. Під час проведеної позивачем перевірки 29.07.2019 встановлено, що земельна ділянка площею 31,934 га, кадастровий номер :01:001:0436, частково засіяна (орієнтовною площею 18 га) культурою соєю, інша частина земельної ділянки (орієнтовною площею 13, 934 га) стерня, а тому роботи по збору урожаю на даній земельній ділянці ще не були здійснені. У відповідності до статей 90, 95, 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки повертаються їх власникам або землекористувачам з передачею останнім незібраного врожаю без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Постановляючи оскаржене рішення місцевий господарський суд дійшов висновків про те, що позов до задоволення не підлягає, як необґрунтовано заявлений та не доведений позивачем належними та допустимими доказами.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що оскаржене рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню. Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області зазначає, що було позбавлене можливості подати до суду першої інстанції в якості доказів відомості про кількість (вагу) вирощеного ТзОВ «Агрофірма «Дружба» у 2019 році урожаю, вирощеного відповідачем на земельній ділянці, площею 31,394 га, кадастровий номер :01:001:0436 державної форми власності, про визнання права власності на який є предметом цього позову, тому у позовній заяві було викладене клопотання про витребування у відповідача інформації про кількість (вагу) вирощеної сої. Апелянт вважає, що суд першої інстанції порушив норми ст. 38 ГПК України, оскільки не витребування доказів від ТзОВ «Агрофірма «Дружба» призвело до прийняття невірного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що апелянтом (позивачем) не доведено належними та допустимими доказами факту обробітку земельної ділянки та збору урожаю на земельній ділянці площею 31,394 га, кадастровий номер :01:001:0436, що розташована за межами села Соснів Теребовлянського району Тернопільської області. Відповідач звертає увагу, що станом на дату звернення апелянта до господарського суду із позовом про визнання права власності на урожай законним землекористувачем спірної ділянки є ТзОВ «Золотники-Агро». На підтвердження зазначеного додано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №182752938 від 27.09.2019, однак у відзиві не наведено обґрунтування неможливості подання такого доказу до суду першої інстанції. Відповідач вважає, що посилання скаржника на обставини та факти 2018 року та рішення суду 2019 року жодним чином не підтверджують факти використання земельної ділянки після рішення суду, зокрема, збору врожаю відповідачем, стверджує, що не використовував спірну земельну ділянку, не збирав на ній урожай, 12.09.2019 взяв участь в аукціоні, однак, за результатами торгів був оголошений інший переможець, з котрим укладено договір оренди ТзОВ «Золотники-Агро». Також відповідач звертає увагу, що апелянт посилається на статті 32, 33, 34, 36 та 38 Господарського процесуального кодексу України, які не відповідають чинним нормам процесуального закону та не можуть братись судом до уваги.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 16.05.2019 у справі №921/7/19 задоволено позов Заступника керівника Теребовлянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія «Дружба» про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 31,394 га, кадастровий номер :01:001:0436, розташованої на території Золотниківської сільської ради за межами с.Соснів Теребовлянського району Тернопільської області та зобов`язано ТзОВ «Агрокомпанія «Дружба» повернути у володіння і користування держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області земельну ділянку площею 31,394 га кадастровий номер :01:001:0436, розташовану на території Золотниківської сільської ради за межами с. Соснів Теребовлянського району Тернопільської області. Рішення суду набрало законної сили 12.06.2019.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що вказаним рішенням встановлено факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки, а також наявність на ній сільськогосподарських культур, і ці обставини не підлягають доказуванню у відповідності до ч.4 ст.75 ГПК України.

Як вбачається з мотивувальної частини рішення Господарського суду Тернопільської області від 16.05.2019 у справі №921/7/19, судом було встановлено наступні обставини.

Відповідно до інформації що міститься у Витягу з Державного земельного кадастру, сформованому 08.11.2018, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0436, площею 31,9340 га є землею сільськогосподарського призначення, що належать до земель державної форми власності, державна реєстрація земельної ділянки проведена 31.10.2013, місцем розташування (адміністративно-територіальною одиницею) вказано територію Соснівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області.

На підставі Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та Кодексу України про адміністративні правопорушення, Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області проведено ряд перевірок на предмет дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія «Дружба» вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки площею 31,934 га з кадастровим номером :01:001:0436 на території Золотниківської сільської ради за межами с.Соснів Теребовлянського району Тернопільської області.

Так, за результатами проведеної Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області 03.09.2018 перевірки дотримання вимог земельного законодавства встановлено, що ТзОВ «Агрокомпанія «Дружба» самовільно зайняло земельну ділянку площею 31,934 га з кадастровим номером :01:001:0436 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Золотниківської сільської ради за межами с.Соснів та належить до земель державної форми власності, землі сільськогосподарського призначення, чим порушило вимоги ст.ст.125,126 Земельного кодексу України, про що складено відповідні Акт обстеження земельної ділянки №550-ДК/0225АО/10/01/-18 від 03.09.2018 та Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки за №550-ДК/0836АП/09/01/-18.

Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області стосовно директора ТзОВ «Агрокомпанія «Дружба» Стрілецького В.М. 03.09.2018 складено протокол №550-ДК/0211П/07/01/-18 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП та винесено припис від 03.09.2018 №550-ДК/0474ПР/03/01/-18 з вимогою усунути порушення земельного законодавства до 02.10.2018 року. Крім того, 05.09.2018 року винесено постанову про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Також Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області нараховано шкоду, заподіяну ТзОВ «Агрокомпанія «Дружба» внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки на території Золотниківської сільської ради за межами с.Соснів у сумі 46 983,00 гривень, яка була сплачена ТзОВ «Агрокомпанія «Дружба» 14.09.2018.

23.10.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області проведено повторну перевірку на виконання вимог припису, про що повторно складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки за №807-ДК/1074АП/09/01/-18 від 23.10.2018 (повторний), за результатами якої встановлено, що ТзОВ «Агрокомпанія «Дружба» не усунуло порушень вимог земельного законодавства, у зв`язку із чим директору ТзОВ «Агрокомпанія «Дружба» винесено повторний припис з вимогою усунути порушення земельного законодавства до 22.11.2018.

Під час наступної перевірки 28.11.2018 встановлено, що вимоги припису підприємство не виконало та продовжує надалі користуватись самовільно зайнятою земельною ділянкою, а саме: вирощує озимі сільськогосподарські культури, про що зазначено у Акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельна ділянка за №1114-ДК/1252АП/09/010/-18від 28.11.2018 (третій).

Водночас, Господарський суд Тернопільської області відстрочив виконання рішення суду від 16.05.2019 у справі №921/7/19 до 31.10.2019, зазначивши як підставу для відстрочення сезонний характер господарської діяльності товариства, а також бажання добровільного виконання рішення відповідачем після збору урожаю на засіяній сільськогосподарською культурою земельній ділянці.

Обставини, встановлені в межах розгляду справи №921/7/19, вірно оцінені місцевим господарським судом як преюдиційні при розгляді даного спору.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.07.2019 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 26.07.2019 №680-ДК було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок на території Теребовлянського району Тернопільської області, зокрема, земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0436 площею 31,394 га, та складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки за №680-ДК/685/АП/09/01/-19 від 29.07.2019, відповідно до якого земельна ділянка державної форми власності за кадастровим номером :01:001:0436 площею 31,394 га цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами с.Соснів Золотниківської ОТГ, частково засіяна (орієнтовною площею 18 га) сільськогосподарською культурою - соєю, інша частина земельної ділянки (орієнтовною площею 13,934 га) стерня, земельну ділянку використовує самовільно ТзОВ «Агрокомпанія «Дружба».

Слід зазначити, що позивач на підтвердження заявлених позовних вимог в якості доказів надав суду першої інстанції копію рішення Господарського суду Тернопільської області від 16.05.2019 у справі №921/7/19, копію наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №680-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням, охороною земель усіх категорій власності», копію акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства №680-ДК/685/АП/09/01/-19 від 29.07.2019, копію листа Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №8-19-0.91-4517/2-19 від 31.07.2019, направленого Департаменту агропромислового розвитку Тернопільської обласної державної адміністрації про надання інформації щодо ринкової вартості однієї тони сої та озимої пшениці станом на 31.07.2019 у Тернопільській області та відповідь на вказаний лист №8-2470/0/1-19 від 09.08.2019.

Відповідно до листа Департаменту агропромислового розвитку Тернопільської обласної державної адміністрації №8-2470/0/1-19 від 09.08.2019, станом на 01.08.2019 за оперативною інформацією ціна на озиму пшеницю становить: 2 класу - 4570 грн, 3 класу - 4500грн та 4 класу (фуражна) - 4330 грн, а також повідомлено, що в області ще не розпочато збір сої нового урожаю, відсутні запаси сої урожаю 2018 року, тому не сформована ціна на даний вид культури, тоді ж як ціна на сою в Україні становить 8400 грн. за тону.

Окрім цього, позивач просив витребувати у відповідача інформацію про кількість (вагу) вирощеної сої на земельній ділянці площею 31,934 га, кадастровий номер :01:001:0436, розташованої на території Золотниківської сільської ради за межами с. Соснів Теребовлянського району Тернопільської області.

Вказане клопотання обґрунтовувалось тим, що позивач з об`єктивних причин позбавлений можливості подати суду в якості доказів відомості про кількість (вагу) вирощеного ТзОВ «Агрокомпанія «Дружба» у 2019 році урожаю сої на вказаній земельній ділянці, оскільки частина самовільно зайнятої відповідачем земельної ділянки (орієнтовно 18 га) засіяна соєю, що встановлено Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки за №680-ДК/685/АП/09/01/-19 від 29.07.2019, тобто роботи по збору урожаю станом на 29.07.2019 ще не були здійснені (завершені).

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до вимог ч.2 ст.80 та ч.1 ст.81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до п.7 ч.2 ст. 176 ГПК України в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі зазначається результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику сторін.

Також, відповідно до п.7 ч.2 ст.182 ГПК України питання про витребування доказів може вирішуватись у підготовчому засіданні суду.

Натомість клопотання позивача було залишене судом першої інстанції поза увагою при постановленні ухвали про відкриття провадження у справі від 06.08.2019, а також не було вирішене у підготовчому провадженні.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції констатує порушення норм процесуального законодавства судом першої інстанції щодо порядку вирішення клопотання про витребування доказів та водночас зазначає, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, лише якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, а правильне по суті і законне рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань.

В мотивувальній частині оскаржуваного рішення суд першої інстанції відхилив заявлене позивачем клопотання про витребування доказів з огляду на те, що матеріали справи не містять належних доказів того, що відповідач зібрав або ж приступив до збору засіяної на спірній земельній сільськогосподарської культури, а отже, на думку суду першої інстанції, не міг володіти інформацією щодо кількості (ваги) вирощеного врожаю. Крім того, суд зазначив, що звертаючись з клопотанням про витребування доказів до суду, позивач, як орган, наділений у відповідності до чинного законодавства правом державного контролю за використанням та охороною земель, повинен також обґрунтувати неможливість самостійного здобуття цих доказів, що ним зроблено не було.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції про те, що подане позивачем клопотання не підлягало задоволенню, адже обґрунтовуючи неможливість подання відомостей про кількість (вагу) вирощеного відповідачем у 2019 році урожаю сої тим, що роботи по збору урожаю станом на 29.07.2019 (день здійснення перевірки) ще не були здійснені (завершені), позивач, ні станом на день звернення із позовом до Господарського суду Тернопільської області 05.08.2019, ні на час здійснення підготовчого провадження з 06.08.2019 по 31.10.2019, не надав доказів, що урожай був зібраний відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст.81 ГПК України (в редакції, чинній на дату подання клопотання про витребування доказів) у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Таким чином, позивачем не було доведено підстав, з яких випливає, що витребовуваний доказ наявний у відповідача.

Доводи про порушення судом процесуальних норм щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, викладені у апеляційній скарзі, наведені скаржником з посиланням на норми ст.32, ч.1 ст.33, ч.2 ст.34, ст.36 та ст.38 ГПК України в редакції до набрання чинності Законом України №2147-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Слід звернути увагу, що мотивувальна частина оскарженого рішення також містить посилання на норми ст.32, ч.1 ст.33, ч.2 ст.34, ст.36 та ст.38 ГПК України в редакції до набрання чинності Законом України №2147-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Перелічені норми процесуального закону регулювали питання поняття і видів доказів, обов`язку доказування і подання доказів, належності доказів, та витребування доказів судом і за змістом та суттю відповідають нормам, наведеним у статтях 73 (докази), 74 (обов`язок доказування і подання доказів), 76 (належність доказів), 80 (подання доказів) та 81 (витребування доказів) Господарського процесуального кодексу України, в редакції чинній станом на дату розгляду справи.

На переконання колегії суддів, помилкове зазначення норм процесуального закону, які втратили чинність у зв`язку з прийняттям нової редакції Господарського процесуального кодексу, однак є аналогічними за змістом нормам, чинним на дату розгляду справи, не призводить до невідповідності судового рішення принципу верховенства права у випадку вірного застосування до спірних правовідносин норм матеріального права за результатами всебічного, об`єктивного та повного дослідження фактичних обставин справи.

Статтею 16 ЦК Україні унормовано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права судом.

Тобто підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права, інтересу; порушення, невизнання або оспорювання такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту. При цьому, відсутність або недоведеність будь-якої з зазначених умов унеможливлює задоволення позову.

Відповідно до статей 316, 321, 328 Цивільного кодексу України: правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 179 Цивільного кодексу України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

За приписами частини 2 статті 184 Цивільного кодексу України, річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Слід зазначити, що посіви є незавершеним виробництвом, і лише після збору урожаю перетворюються на сільськогосподарську продукцію річ, яку можна визначити родовими ознаками вагою, кількістю, якістю, тощо.

В матеріалах справи відсутні докази здійснення відповідачем будь-яких дій щодо збору урожаю.

Навпаки, відповідач стверджує, що станом на момент розгляду справи спірна земельна ділянка вже була передана позивачем в оренду іншій юридичній особі.

Відповідно до п. в) ч.1 ст.90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію.

Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом (ч.2 ст.90 ЗК України).

Згідно зі статтею 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

У справі №921/7/19 за позовом Заступника керівника Теребовлянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області до ТзОВ «Агрокомпанія «Дружба» суд встановив, що спірна земельна ділянка була самовільно зайнята відповідачем та підлягає поверненню у володіння і користування держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, водночас суд відстрочив виконання рішення до 31.10.2019 для надання можливості ТзОВ «Агрокомпанія «Дружба» добровільно виконати рішення суду після збору урожаю на засіяній сільськогосподарською культурою земельній ділянці.

Вказане рішення від 16.05.2019 у справі №921/7/19 в частині відстрочення його виконання Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області в апеляційному порядку не оскаржувалось та набуло законної сили 12.06.2019.

Враховуючі надану рішенням суду від 16.05.2019 у справі за №921/7/19 ТзОВ «Агрокомпанія «Дружба» відстрочку його виконання до 31.10.2019, строк для звільнення вказаної земельної ділянки станом на час звернення Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області до господарського суду з позовом про визнання права власності на урожай ще не настав.

Виходячи із фактичних обставин справи, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що позов Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області до відповідача ТзОВ «Агрокомпанія «Дружба» про визнання права власності урожай сої, вирощений у 2019 році Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія «Дружба» на земельній ділянці площею 31,934 га, кадастровий номер :01:001:0436, розташованої на території Золотниківської сільської ради за межами с. Соснів Теребовлянського району Тернопільської області, до задоволення не підлягає, як необґрунтовано заявлений та не доведений позивачем належними та допустимими доказами.

Враховуючи встановлені обставини справи, межі перегляду оскаржуваного рішення, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, відтак оскаржуване рішення слід залишити без змін.

В порядку положень ст. 129 ГПК України сплачений скаржником за подання апеляційної скарги судовий збір слід залишити за скаржником.

Враховуючи те, що судове засідання відбулось за відсутності учасників справи у відповідності до положень ч.5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення постанови у цій справі є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні вимог апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №9-19-0.9-31/2-20 від 02.01.2020 (вх. №01-05/78/20 від 08.012.2020) - відмовити.

2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 28.11.2019 у справі №921/491/19 залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, залишити за скаржником.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи №921/491/19 повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 19.05.2020.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.