ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2020 р. Справа№ 910/15254/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Пономаренка Є.Ю.

секретар судового засідання - Нікітенко А.В.

за участю представників:

від позивача: адвокат Оприсняк Б.Р., довіреність № 62-д від 24.10.2019;

від відповідача: адвокат Макарова Н.В., довіреність № 2-699д від 17.02.2020;

від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: не з`явились;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 (повний текст складено 16.12.2019)

у справі № 910/15254/19 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс"

до Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Українська залізниця"

про стягнення 18 127,10 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі № 910/15254/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс" звернулось до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі № 910/15254/19 скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс" в повному обсязі.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вважає висновок суду першої інстанції про те, що відповідач в частині внесення невірних відомостей в залізничну накладну має нести відповідальність перед АТ "Укрзалізниця", помилковим та таким, що не ґрунтується на положеннях чинного законодавства, оскільки відправник має право зазначити в залізничній накладній власний код платника або код платника іншої особи, а залізниця при цьому не має права і не зобов`язана перевіряти правомірність (правову підставу, наявність договірних відносин тощо) зазначення відправником в залізничні й накладній коду платника іншої особи.

Скаржник вказує на те, що саме відповідач своїми діями - зазначенням коду платника позивача за перевезення вагонів, завдав позивачу шкоду в розмірі фактично списаного залізничного тарифу та додаткових зборів, а отже саме відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу таку шкоду в повному обсязі.

Також скаржник вказує на те, що неправомірність поведінки відповідача вбачається із того, що відповідач самовільно, без належної правової підстави, неправомірно здійснював розрахунки за перевезення вагонів, відправником яких був відповідач, за рахунок позивача. Розмір шкоди, завданої відповідачем внаслідок помилкового зазначення в залізничній накладній відповідачем коду платника позивача, визначається фактичним розміром списаних коштів з особового рахунку позивача і становить 18 127,10 грн. Відповідач, зазначивши платником за накладною № 43270891 позивача, безпідставно поклав виконання своїх зобов`язань з оплати провізних платежів на позивача, що стало причиною списання АТ "Укрзалізниця" коштів з особового рахунку позивача.

На думку скаржника, судом першої інстанції не надано належної оцінки відсутності будь-яких доказів відповідача про відсутність його вини та правомірність дій відповідача, не надав належної оцінки тим фактам, що саме відповідачем заповнювалися реквізити залізничної накладної, у тому числі й зазначення коду платника позивача, не надав належної оцінки листам відповідача, відповідно до яких відповідач визнав помилковість зазначення коду платника позивача в залізничній накладній, тому зазначені порушення, неповне дослідження судом першої інстанції наявних в матеріалах справи доказів, неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення.

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2020 справу № 910/15254/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко О.Б., Сулім В.В.

20.01.2020 суддею Сулімом В.В., який не є суддею доповідачем у даній справі, з метою недопущення сумнівів в його неупередженості, які можуть виникнути в зв`язку з тим, що його близька особа приймала участь у розгляді даної справи, подано заяву про самовідвід від розгляду справи № 910/15254/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 заяву судді Північного апеляційного господарського суду Суліма В.В. про самовідвід у справі № 910/15254/19 - задоволено, матеріали справи № 910/15254/19 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою для вирішення питання про відвід, відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/15254/19.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу справу № 910/15254/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Північний апеляційний господарський суд, визнав подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження. Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали до суду не надійшло.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі № 910/15254/19 у визначеному складі колегії суддів. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі № 910/15254/19 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

Від позивача через відділ канцелярії суду надійшла заява про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Українська залізниця".

Згідно із ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі бо до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Розглянувши подану заяву, колегія суддів апеляційного господарського суду, з метою повного, всебічного і обґрунтованого розгляду справи, вважає за доцільне задовольнити подану заяву та залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Українська залізниця", враховуючи те, що в мотивувальній частині рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі № 910/15254/19 містяться висновки суду про права та обов`язки АТ "Укрзалізниця", а рішення суду може вплинути на права та обов`язки АТ "Укрзалізниця".

20.02.2020 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі № 910/15254/19, вказує на те, що позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків, вину особи, яка заподіяла збитки, і розмір відшкодування, однак, під час розгляду справи в суді першої інстанції, всупереч вимогам ст. 13 ГПК України, позивачем не доведено жодного з вказаних фактів.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2020, у зв`язку із перебуванням судді Майданевича А.Г. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2020 справу № 910/15254/19 передано на розгляд колегії у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс" у справі № 910/15254/19 до свого провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Пономаренко Є.Ю., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі № 910/15254/19, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс" про залучення до участі у справі третьої особи, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Українська залізниця" та призначено справу до розгляду у судовому засіданні 16.04.2020.

Рада суддів України рішенням від 17.03.2020 № 19 затвердила Рекомендації щодо встановлення особливого режиму роботи судів України.

Крім того, Рада суддів України рекомендує громадянам та іншим особам:

- всі необхідні документи (позовні заяви, заяви, скарги, відзиви, пояснення, клопотання тощо) надавати суду в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі "Електронний суд", поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку;

- рекомендувати учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами;

- утриматися від відвідування приміщення суду, особливо за наявності захворювання (слабість, кашель, задуха, утруднення дихання, тощо).

Відповідно до вказаного рішення, з метою убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, Рада суддів України рекомендує, на період з 16 березня до 03 квітня 2020 року, встановити особливий режим роботи судів України, зокрема, зменшити кількість судових засідань, що призначаються для розгляду протягом робочого дня.

Згідно із п.п. 3 п. 11 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 розділ X Господарського процесуального кодексу України "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Оскільки, призначення справи до розгляду на період карантину є неможливим, враховуючи п. 4 розділу Х Господарського процесуального кодексу України "Прикінцеві положення", колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про призначення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі № 910/15254/19 до розгляду, після офіційної дати закінчення карантину.

02.04.2020 від третьої особи через відділ канцелярії суду надійшли письмові пояснення, у яких третя особа вказує на те, що права АТ "Укрзалізниця" як перевізника не порушені, а питання щодо відшкодування витрат за організацію експедиторських послуг зі сплати провізних платежів повинне вирішуватись між позивачем та відповідачем.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2020 повідомлено учасників справи № 910/15254/19 що розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 не відбудеться 16.04.2020. Наступне судове засідання із розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі № 910/15254/19 призначено на 19.05.2020.

10.04.2020 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 16.04.2020, на іншу дату, у зв`язку із запровадженням карантину.

Враховуючи зазначене в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2020 у справі № 910/15254/19, підстави для розгляду клопотання відповідача від 10.04.2020 відсутні.

28.04.2020 від третьої особи через відділ канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника АТ "Укрзалізниця" за наявними у справі матеріалами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 343 від 04.05.2020 послаблені карантинні обмеження.

04.05.2020 від третьої особи через відділ канцелярії суду надійшли письмові пояснення, у яких третя особа вказує на те, що згідно із п. 2.1.11 договору про надання послуг, замовник послуг зобов`язаний забезпечувати належне оформлення перевізних та платіжних документів із зазначенням коду платника, вказаного в п. 2.3.3 цього договору. Відповідальність за неправомірне використання коду платника несе замовник. У разі неправомірного використання коду платника, замовник зобов`язаний розрахуватись з перевізником за здійснене перевезення, а спірні питання вирішувати без участі перевізника.

19.05.2020 від відповідача через відділ канцелярії суду надійшли заперечення проти письмових пояснень третьої особи, у яких відповідач зазначив про те, що відповідно до умов договору про надання послуг (єдиний договір з перевезення вантажів, розміщений на сайті Укрзалізниці), укладеного позивачем з третьою особою, при незгоді із сумою нарахувань та стягнених платежів замов для проведення перевірки письмово повідомляє перевізника на адресу, вказану в п. 14.2 договору. У разі виявлення перевізником неправильного нарахування платежів, здійснюється перерахунок, після чого надлишок стягнутої су перераховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати стягуються недоотримані грошові суми (п. 4.9, 4.10 розділу 4 договору "Порядок проведення розрахунків"), таким чином, позивач, на підставі укладеного з третьою особою договору має повне право звернутись до третьої особи з метою повернення надлишку списаної суми на свій особовий рахунок. Натомість між відповідачем та позивачем відсутні договірні правовідносини, які є підставою для виникнення господарських зобов`язань у відповідача перед позивачем.

Представник позивача у судовому засіданні 19.05.2020 просив рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі № 910/15254/19 скасувати, вимоги апеляційної скарги задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.05.2020 просив рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі № 910/15254/19 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення, з підстав, викладених, зокрема, у відзиві на апеляційну скаргу та запереченнях на письмові пояснення.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, доводи відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом першої інстанції, 23.01.2019 між відповідачем та АТ "Укрзалізниця" укладено договір № 03382/ПЗ-2019 про надання послуг з організації перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані послуги.

15.07.2019 відповідачем за залізничною накладною № 43270891 зі станції Шебелинка 444106 на станцію Соболеково 649205 було відправлено порожні залізничні цистерни у кількості 9 шт. за №№: 76712348, 51587384, 76712314, 57258857, 76707645, 57285025, 51079705, 76714468, 76708841. Згідно із даними залізничної накладної відправником є - АТ "Укргазвидобування", отримувачем - ПАТ "Нижнекамскнефтехим", перевізником - Українська залізниця.

У графі 23 зазначеної накладної платником провізних платежів відповідачем зазначено позивача - ТОВ "Рейл Лоджистікс" та договір №10676/ЦТЛ-2018 від 16.02.2018, код 8214238.

15.07.2019 філією "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень "АТ "Укрзалізниця", з розрахункового рахунку позивача було списано грошові кошти в сумі 18 127,10 грн, за відправлення зі станції 444106 Шебелинка на підставі вищезазначеної залізничної накладної, з яких 18 021,60 грн. - тариф, 105,50 грн. додаткові збори та послуги.

20.08.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією за вих. № 625, в якій просив протягом 7 днів, з дати отримання претензії сплатити грошові кошти в сумі 18 127,10 грн. за організацію експедиторських послуг зі сплати провізних платежів відповідно до накладної СМГМ № 43270891 через безпідставно списані кошти і 906,36 грн. - 5% винагороди за використання коду платника позивача у залізничній накладній СМГМ № 43270891.

Листом № 008.1.24.1-008.1.1-1-2587 від 21.08.2019 відповідач повідомив позивачу, що для виправлення помилки, яка була допущена в перевізному документів № 43270891 та повернення коштів на особовий рахунок позивача, які були списані при оформленні перевізного документа, відповідач листом № 008.1.24.1-008.1.1-1-2556 від 21.08.2019 звернувся до Філії "ЦТЛ" АТ Укрзалізниця" з проханням повернути на рахунок позивача грошові кошти в сумі 18 127,10 грн та про рішення Філії "ЦТЛ" АТ Укрзалізниця" буде повідомлено додатково.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, предметом якого є відшкодування відповідачем шкоди завданої неправомірними діями останнього, з посиланням ст.1166, 1172 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи; б) наявність шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; г) вина завдавача шкоди.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Особою, яка відповідає за заподіяну шкоду, як правило, є безпосередньо заподіювач шкоди.

Таким чином, для відшкодування шкоди за правилами ст.1166 ЦК України необхідно довести всі елементи, відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Випадками виключення з даного правила прямо передбачені чинним законодавством ст.1172, 1176, 1178, 1187 ЦК України.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооперативу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було помилково зазначено невірну інформацію в залізничній накладній № 4327089, що також підтверджується листом-зверненням до АТ "Укрзалізниця" № 008.1.24.1-008.1.1-1-2556 від 21.08.2019 з проханням повернути на рахунок позивача грошові кошти в сумі 18 127,10 грн.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України залізниця має право перевіряти правильність відомостей у накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Враховуючи зміст ст.1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними діями відповідача, в частині внесення невірних відомостей в залізничну накладну, останній має нести відповідальність саме перед АТ "Укрзалізниця" в порядку та на умовах визначених Статутом залізниць України.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, між позивачем та відповідачем відсутні будь-які правовідносини, а правовідносини з перевезення за вищенаведеною накладною склалися між відповідачем та третьою особою - АТ "Укрзалізниця" на підставі договору № 03382/ПЗ-2019 від 23.01.2019, відповідальність за невірну інформацію зазначену у залізничній накладній несе відповідач перед АТ "Укрзалізниця", а грошові кошти позивача були списані безпосередньо АТ "Укрзалізниця".

Так, відповідно до ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до ст. 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених в частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов, щодо списання вище вказаних коштів з особового рахунку позивача має бути пред`явлено саме до АТ "Укрзалізниця".

Втім у цій справі позивач визначив відповідачем саме АТ "Укргазвидобування", а не АТ "Укрзалізниця".

Так, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висноком господарського суду першої інстанції про наступне.

Визначення відповідача (відповідачів), предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідача (відповідачів) й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц; від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц; від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц та № 372/51/16-ц, № 910/7122/17 від 11 вересня 2019 року).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Однак за власною ініціативою суд не може залучити до участі в справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача.

Враховуючи викладені обставини, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що висновок господарського суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ТОВ "Рейл Лоджистікс" підтверджений матеріалами справи та відповідає чинному законодавству.

Отже, підсумовуючи викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що обставини справи у їх сукупності свідчать про безпідставність і необґрунтованість заявлених позовних вимог до відповідача, а тому погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відмову у його задоволенні в повному обсязі, оскільки даний позов не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та не підтверджений матеріалами справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 ГПК України).

Згідно з ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із принципом змагальності, який закріплений у ст. 13 ГПК України, тягар доказування покладається, зокрема, на позивача, а не на суд.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Господарським судом першої інстанції надано належну оцінку усім доказам у справі, з урахуванням всіх обставин справи.

Фактично, доводи апеляційної скарги дублюють зміст позовної заяви та не є такими, що спростовують висновки, викладені у рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі № 910/15254/19.

З огляду на вищевикладене, правові підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі № 910/15254/19 та для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс", відсутні.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Скаржником у апеляційній скарзі не наведено порушень норм процесуального права, передбачених ч. 3 ст. 277 ГПК України, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Скаржником, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс", згідно із ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі № 910/15254/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс".

4. Справу № 910/15254/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови складено 20.05.2020.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286- 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

Є.Ю. Пономаренко