ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.04.2020 р. Справа № 914/909/17

Господарський суд Львівської області у складі судді Яворського Б.І.,

розглянувши заяву Приватного підприємства «Соломія-Сервіс», м. Львів,

про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником

у справі №914/909/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації", м. Київ,

до відповідача: Приватного підприємства "Соломія-Сервіс", м. Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО", с. Софіївська Борщагівка Київської області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мові Хелс", с.Шевченкове, Київської області,

про стягнення 2'298'029,87 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/909/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" до Приватного підприємства "Соломія-Сервіс", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мові Хелс", про стягнення 2'298'029,87 грн. заборгованості за договором поставки № 927 від 18.11.2014.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 26.07.2017 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.10.2017 рішення Господарського суду Львівської області від 26.07.2017 скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено; присуджено до стягнення з ПП «Соломія-Сервіс» на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» 2'298'029,87 грн. заборгованості та 34'470,45 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, а також 37'917,49 грн. судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

13.11.2017 Господарським судом Львівської області на примусове виконання ухваленого рішення (постанови Львівського апеляційного господарського суду) видано відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2017 залишено без змін постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.10.2017.

Постановою Верховного Суду від 15.03.2018 постанову Вищого господарського суду України від 13.12.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.10.2017 скасовано, рішення Господарського суду Львівської області від 26.07.2017 р. залишено без змін, присуджено до стягнення з ТзОВ «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» на користь ПП «Соломія-Сервіс» 41364,54 грн. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги та 44811,59 грн. витрат зі слати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом та здійснено поворот виконання наказів Господарського суду Львівської області від 13.11.2017 про примусове виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 26.10.2017.

03.05.2018 Господарським судом Львівської області на виконання постанови Верховного Суду видано наказ про стягнення з ТзОВ «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» на користь ПП «Соломія-Сервіс» 2'370'417,81 грн. в порядку повороту виконання наказів Господарського суду Львівської області від 13.11.2017, а також про стягнення понесених заявником судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.05.2018 накази Господарського суду від 13.11.2017 про стягнення з ПП «Соломія-Сервіс» на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» 2'298'029,87 грн. заборгованості та 34'470,45 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, а також 37'917,49 грн. судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції визнано такими, що не підлягають виконанню.

На розгляд Господарського суду Львівської області 28.04.2020, у порядку ст.336 ГПК України, надійшла заява Приватного підприємства "Соломія-Сервіс" про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником у справі № 914/909/17. У заяві ПП "Соломія-Сервіс" просить суд звернути стягнення на грошові кошти ТзОВ «Фінансова компанія «Лабораторія Фінансів» (04074, м. Київ, вул. Вишгородська, 4, офіс 4; ) у межах 870'417,81 грн., які останній має сплатити на виконання умов договору надання послуги факторингу №Ф280918 від 28.09.2018.

28.04.2020 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Гоменюк З .П. з 23.04.2020 на підставі розпорядження керівника апарату суду №72 від 28.04.2020 було призначено повторний автоматизований розподіл справи № 914/909/17, внаслідок якого головуючим суддею по розгляду даної заяви було визначено суддю Яворського Б.І.

Відповідно до ч.1 ст.336 ГПК України, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви і доданих до неї документів з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до "Правил надання послуг поштового зв`язку", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Суд інформує заявника, що таким доказом надіслання є оригінал поштової квитанції з описом вкладення про надсилання учасникам провадження рекомендованою поштою копії заяви та доданих до неї документів. Згідно з "Правилами надання послуг поштового зв`язку", належним доказом направлення саме копії заяви стороні у справі є бланк опису вкладення, який згідно пункту 61 Правил заповнюється відправником у 2-х примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином належним доказом відправлення копії заяви та доданих до неї документів учасникам провадження та зацікавленим особам є документ, що підтверджує факт надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція) та опис вкладення в поштовий конверт, надані в оригіналі.

Як доказ відправлення заяви з додатками на адресу приватного виконавця Вольф Т.Л., ТзОВ «ФК «Лабораторія Фінансів», ТзОВ «Мові Хелс», ТзОВ «ФК «Європейське бюро реструктуризації», ТзОВ «Тас-Фарма» та ТзОВ «Фрам Ко» заявником до матеріалів заяви долучено лише описи вкладеного, без зазначення у них номерів поштових відправлень. Касові чеки чи розрахункові квитанції відсутні.

Окрім того, суд звертає увагу заявника на те, що з опису вкладення у цінний лист вбачається, що заява та додані до неї документи на ім`я ТзОВ «Фрам Ко» надіслані на адресу 08131, Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка, вул.Соборна (Леніна), 114, однак згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом , місцезнаходження третьої особи зареєстровано за адресою: 07400, Київська область, м.Бровари, бул.Незалежності, 16, що не відповідає місцезнаходженню третьої особи у справі, яке вказане у вступній частині заяви.

Відтак, за даних обставин у заяві в порушення вимог ГПК України заявник невірно вказав місцезнаходження третьої особи у справі.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 9 ст. 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Заявником не подано належних та допустимих доказів надіслання заяви у порядку ст.336 ГПК України іншим учасникам процесу, що є порушенням зазначених вище вимог закону.

У випадку недотримання позивачем вимог щодо належного направлення відповідних копій документів учасникам провадження, а також у разі ненадання суду підтвердження факту такого надсилання суд, з огляду на положення статті 80 ГПК України, не може брати до уваги описи вкладеного як належний доказ відправлення копії заяви учасникам провадження та зацікавленим особам (схожа правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 10.12.2019 р. у справі № 902/844/18).

Згідно ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи вказане, заява про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником підлягає поверненню.

Керуючись ч.9 ст. 80, ст.ст. 170, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного підприємства «Соломія-Сервіс» (вх.№1035/20 від 28.04.2020) про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником та додані до неї документи повернути заявнику.

Додаток: заява з додатками та поштовий конверт, всього на 35 аркушах;

Суд інформує заявника про те, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду після усунення допущених недоліків.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та в строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Суддя Яворський Б.І.