УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Київ

28.04.2020Справа № 910/3708/20

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Князькова В.В., розглянувши у письмовому провадженні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», м. Київ

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант», м. Київ

про стягнення 81 055,93 грн -

Без виклику (повідомлення) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (далі - ПрАТ «СК «Уніка», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ СК «Аьфа-Гарант», відповідач) про стягнення 81 055,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним як страховиком транспортного засобу марки/моделі "Ford Transit", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснено виплату страхувальнику страхового відшкодування, внаслідок чого до позивача на підставі статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України перейшло право вимоги в межах здійснених фактичних затрат та ліміту відповідальності до відповідача як особи, якою застраховано цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу марки/моделі "ГАЗ 3307", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , якого визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

01.04.2020 засобами поштового зв`язку до Господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву. У вказаному відзиві відповідач повідомив про повну оплату страхового відшкодування у сумі 81 055,93 грн позивачеві 13.03.2020, просив суд закрити провадження у справі № 910/3708/20 в частині відповідних вимог ПрАТ «СК «Уніка» до ТДВ СК «Альфа-Гарант» та покласти судові витрати на позивача.

07.04.2020 через відділ діловодства (канцелярія) суду відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Вказане клопотання відповідача мотивовано тим, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу порівняно із ціною позову та складністю справи є неспівмірними, достатньо завищеними та такими, що не підлягають задоволенню.

21.04.2020 засобами поштового зв`язку до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь позивача на відзив на позов, у якій позивачем наводяться підстави обґрунтованості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши відзив відповідача на позовну заяву, клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу та відповідь позивача на відзив на позов, господарський суд зазначає таке.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

При цьому, суд виходить із того, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Відповідно до інформації, яка міститься у комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», позовна заява ПрАТ «СК «Уніка» вих. № б/н від 04.03.2020, надійшла до Господарського суду міста Києва 12.03.2020.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2020 справу № 910/3708/20 передано для розгляду судді Князькову В.В.

Із доданого до матеріалів справи опису вкладення у цінний лист вбачається, що 10.03.2020 позивачем надіслано на адресу відповідача позовну заяву із додатками, що свідчить про обізнаність відповідача щодо ініціювання позивачем судового спору.

Матеріали справи (платіжне доручення № 7283 від 13.03.2020 на суму 81 055,93 грн) свідчать, що до відкриття провадження у даній справі відповідачем було сплачено позивачу спірну грошову суму, а саме страхове відшкодування в розмірі 81 055,93 грн.

Як вже зазначалось судом, ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі.

За висновками суду, зазначене вище підтверджує існування з 12.03.2020 судового провадження стосовно порушених та невизнаних прав позивача щодо сплати страхового відшкодування, а відтак, сплата відповідачем страхового відшкодування 13.03.2020 свідчить про припинення існування в процесі розгляду справи предмета спору.

Ураховуючи наведені вище обставини, господарський суд вважає обґрунтованими доводи відповідача про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині вимог щодо стягнення страхового відшкодування в розмірі 81 055,93 грн, на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Частиною четвертою статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету

На виконання частини 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат господарським судом враховано таке.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу.

За приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу Україні одним з основних засад господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасниці справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомог), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справ належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами другою, третьою ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Як вбачається з матеріалів справи, 11.12.2019 між ПрАТ «СК «Уніка» (далі - клієнт) та Адвокатським бюро «Адвокатське бюро Олександра Лисова «Еквіт» (далі - бюро) було укладено договір № 1/19ю про надання правової допомоги, згідно якого бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, в тому числі, але не виключно:

- надання правової допомоги під час досудового розслідування та в судах всіх рівнів у кримінальних провадженнях, що прямо чи опосередковано стосуються інтересів клієнта, в т.ч. здійснення захисту інтересів та інше;

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань;

- складання документів правового характеру (звернень, заяв, скарг, листів, пропозицій, запитів та ін.) та процесуальних документів (відзивів, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства);

- представництво та захист інтересів клієнта в судах усіх рівнів та інстанцій, будь-яких органах державної влади, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, НАБУ, прокуратури, ДБР, САП, СБУ, органах Державної фіскальної служби України та усіх інших правоохоронних органах, експертних установах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань із усіма без виключення процесуальними правами, наданими стороні по справі положеннями чинних в Україні ГПК, ЦПК, КПК, КУпАП та КАС України.

Відповідно до п. 4.1. - 4.5. договору, ціна договору складається з вартості юридичних послуг, що зазначаються в додатковій угоді до цього договору. Така угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін. Вартість наданої юридичної допомоги бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги та виставляє клієнту відповідний рахунок, оплата якого здійснюється клієнтом не пізніше 5-ти днів з моменту отримання клієнтом рахунку від бюро. За результатами надання юридичної допомоги складається акт прийому-передачі наданих послуг, що підписується представниками кожної зі сторін, в якому вказується обсяг наданої бюро юридичної допомоги, її вартість та ідентифікація.

Пунктами 6.1. та 6.2. договору встановлено, що цей договір діє з моменту погодження сторонами усіх істотних умов і його підписання сторонами, а дія договору припиняється 10.12.2020.

Пунктом 1 (№ п/п 6) додатку № 1 до договору встановлено, що клієнт доручає бюро надати послуги щодо проведення допустимих законодавством України, дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників клієнта за цивільним або господарським судочинством за страховим випадком, що стався 15.10.2019 за участю страхувальника позивача - ОСОБА_1 .

Відповідно до акту надання послуг № 22 від 04.03.2020 до договору про надання правової допомоги № 1/19ю від 11.12.2019, складеного Адвокатським бюро «Адвокатське Бюро Олександра Лисова «Еквіт» та ПрАТ «СК «Уніка», вбачається, що на підставі вказаного вище договору адвокатським бюро були надані наступні види правової допомоги, а саме :

1) виїзд в страхову компанію «Уніка», повний збір, аналіз та ознайомлення з усіма документами по страховій справі (сума без ПДВ - 2 000,00 грн);

2) дослідження та оцінка переданих клієнтом до бюро документів на предмет належності, допустимості, достовірності цих документів як доказів у судовому провадженні, обрання способу захисту та інтересів клієнта, копіювання всіх наявних матеріалів у 2х примірниках для подальшого направлення матеріалів до суду та відповідачу (сума без ПДВ - 1 000,00 грн);

3) написання та подання позовної заяви до суду та копію відповідачеві (сума без ПДВ - 2 000,00 грн).

У зазначеному вище акті визначено, що загальна вартість робіт (послуг) склала 5 000,00 грн, а клієнт претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

Даний акт містить підписи уповноважених осіб сторін договору та печатки зазначених юридичних осіб.

Згідно платіжного доручення № 001036 від 06.03.2020 ПрАТ «СК «Уніка» перерахувало на рахунок Адвокатським бюро «Адвокатське Бюро Олександра Лисова «Еквіт» грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. Призначення платежу: «Надання правової допомоги за договором № 1/19ю від 11.12.2019 по справі № 26402 без ПДВ».

У матеріалах справи міститься ордер серії КС № 138664 від 09.08.19 на надання правової допомоги на представництво інтересів позивача адвокатом Лисовим О.О.

За приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 20.11.2018 р. по справі №910/23210/17.

Як вже зазначалось судом, 07.04.2020 через відділ документообігу (канцелярія) суду відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Із частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Мотивуючи вказане клопотання, відповідач зазначає, що спір у справі не є складним, не містить двозначних доказів чи обставин, які б потребували додаткового їх вивчення, розгляд спору здійснювався у спрощеному провадженні, без виклику представника позивача, а підготовка позову не зайняла великого обсягу правових знань та часу. Так, на думку відповідача, заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу порівняно із ціною позову та складністю справи є неспівмірними, достатньо завищеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Судом взято до уваги, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Так, судом встановлено, що відповідачем добровільно (у 90-денний строк з моменту отримання, тобто з 02.12.2019, заяви на виплату страхового відшкодування) не сплачено позивачеві суму страхового відшкодування, отже вказане додатково підтверджує виникнення судового спору у зв`язку із неправильними діями відповідача та спростовує доводи передчасності звернення позивача до Адвокатського бюро «Адвокатське Бюро Олександра Лисова «Еквіт» за професійною правничою допомогою за страховим випадком та оплати вартості такої допомоги.

Відтак, за наведених вище підстав, клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню, натомість вимога позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн є обґрунтованою та співмірною в розумінні ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, а отже такою, що підлягає задоволенню.

Щодо розподілу та повернення судового збору.

Згідно з частиною першою ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічну норму вміщено законодавцем у ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Посилаючись на вказану норму закону, відповідач просив суд повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 1 051,00 грн та покласти судові витрати в іншій частині на позивача .

Як вбачається з отриманої судом виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 24.02.2020, судовий збір в сумі 2 102,00 грн, сплачений Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» згідно з платіжним дорученням № 000970 від 24.02.2020, був зарахований до державного бюджету 24.02.2020.

При цьому, відповідно до інформації з автоматизованої системи документообігу суду «Діловодство спеціалізованого суду» платіжне доручення № 000970 від 24.02.2020 не було повторно використано заявником при зверненні до суду з іншою позовною заявою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що закриття провадження (відповідачем фактично визнано позов до початку розгляду справи по суті) у справі є підставою для повернення позивачеві з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 1 051,00 грн, водночас, інша частина судового збору у розмірі 1 051,00 грн підлягає стягненню з відповідача, з огляду на встановлений судом факт виникнення судового спору у зв`язку із неправильними діями відповідача.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 910/3708/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування в розмірі 81 055,93 грн.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26; ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А; ідентифікаційний код 20033533) судовий збір в розмірі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят один) грн 00 коп. та витрати про професійну правничу допомогу в сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

3. Повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А; ідентифікаційний код 20033533) з державного бюджету судовий збір в сумі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят один) грн. 00 грн., сплачений згідно з платіжним дорученням № 000970 від 24.02.2020.

Ухвала набирає законної сили після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду про закриття провадження у справі подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський протягом десяти днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали підписано 28.04.2020

Суддя В.В. Князьков