ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.04.2020р. Справа №905/410/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасна сертифікація та інспекція «ССІ»,

м.Кривий Ріг

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський коксохімпром», м.Дружківка

про стягнення заборгованості в сумі 35237,51 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Ламановій А.В.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасна сертифікація та інспекція «ССІ», м.Кривий Ріг, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський коксохімпром», м.Дружківка, про стягнення заборгованості в сумі 35237,51 грн., у тому числі основний борг в розмірі 25843,12 грн., інфляційні витрати в сумі 7083,29 грн., 3% річних в сумі 2311,10 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором №177/7 від 31.07.2015р. в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.03.2020р. по справі №905/410/20 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 18.03.2020р. об 11:30 год.

Ухвалою суду від 18.03.2020р. відкладено розгляд справи на 15.04.2020 року об 11:15 год.

Ухвалою від 15.04.2020р. оголошено перерву в судовому засіданні до 28.04.2020 року об 11:30 год.

В судове засідання 28.04.2020р. представники сторін не з`явились.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне акціонерне товариство «Єнакієвський коксохімпром» зареєстроване за адресою: 84205, Донецька обл., м.Дружківка, вул.Машинобудівників, б.34Б, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом.

Згідно з наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням, відповідачем отримана вищевказана ухвала суду про відкриття провадження у справі 12.03.2020р.

Відповідно до ст.120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020р. зі змінами, запроваджено карантин на території України з 12 березня 2020 року до 11 травня 2020 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03. 2020р., внесено зміни до розділу XІ «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України та продовжено строк, в тому числі, на подання відзиву - на строк дії такого карантину.

Виходячи з того, що відповідачем жодних заяв, клопотань щодо необхідності надання додаткового терміну на підготовку своєї правової позиції у справі не надходило, приймаючи до уваги, що строк подання відзиву на позов скінчився до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», а також враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно із ст.165 Господарського процесуального кодексу України суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до положень статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

31.07.2015р. між Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський коксохімпром», м.Дружківка (відповідач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасна сертифікація та інспекція «ССІ», м.Кривий Ріг (позивач, виконавець) укладено договір №177/07 (далі за текстом - Договір), відповідно до якого замовник доручив, а виконавець взяв на себе зобов`язання надати за заявкою і у вказаному місці наступні послуги:

- здійснити на території ПРАТ «ЄНАКІЄВСЬКИЙ ЦОКСОХІМПРОМ» контроль, відбору і підготовку для лабораторних випробувань проб продукції, що вказана в Додатках до даного Договору;

- виконати в акредитованих лабораторіях виконавця випробування відібраних проб за показниками, що вказані в Додатках до даного Договору;

- підготувати і передати Замовнику «Сертифікат відбору проб і випробувань» відносно кожної випробуваної партії продукції;

- підготувати і передати Замовнику «Протокол (випробувань» відносно кожної проби наданої Замовником.

Замовник, відповідно, зобов`язався прийняти та оплатити виконавцю вартість наданих послуг (п.1.2 договору).

Згідно з п.2.2.1 договору замовник зобов`язався своєчасно направити виконавцю заявку, в якій мала бути вказана дата початку надання послуг, місце надання послуг, орієнтована кількість вугільної продукції, щодо якої мали бути вказані послуги, найменування необхідних показників якості.

В пункті 2.2.4 договору передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти послуги шляхом підписання актів приймання-здачі наданих послуг та оплатити їх в порядку і строки передбачені даним Договором. У разі якщо протягом 10 (десяти) днів з моменту його отримання замовником, акт не буде підписаний і направлений виконавцю, то при відсутності письмових аргументованих заперечень або зауважень з боку замовника під час надання послуг, послуги, надані виконавцем, вважаються прийнятими, а сума вказана в акті, вважається узгодженою між сторонами даного договору.

Як зазначено в п.3.1 договору оплата наданих послуг, передбачених вказаним договором здійснюється за цінами, наведеними в додатках до договору, що є його невід`ємною частиною.

Договір набирає законної сили з моменту його підписання та діє до 31 жовтня 2015р., а також до виконання сторонами своїх обов`язків у повному обсязі. У випадку, якщо за два тижні до закінчення строку дії договору жодна з сторін не повідомить про його розірвання, договір вважається пролонгованим на наступний рік.

В додатку №1 до договору сторони погодили договірні ціни на послуги.

Додатковою угодою №1 від 31.10.2015р.сторони узгодили продовження дії договору №177/07 від 31.07.2015р. на один рік.

Додатковою угодою до договору №2 від 27.11.2015р. сторони дійшли згоди щодо доповнення договору додатком №2 «Протокол погодження договірних цін інспекції коксової продукції» від 27.11.2015р.

Додатковою угодою до договору №4 від 24.06.2016р. сторони дійшли згоди щодо доповнення договору додатком №3. В додатку №3 від 24.06.2016р. до договору 177/07 від 31.07.2015р. сторони закріпили Протокол погодження договірної ціни інспекції нафталіну від 24.06.2015р.

В додатку №4 від 20.01.2016р. до договору 177/07 від 31.07.2015р. сторони закріпили Протокол погодження договірної ціни інспекції нафталіну від 20.01.2017р.

Додатковою угодою до договору №5 від 23.12.2016р. сторони узгодили продовження дії договору №177/07 від 31.07.2015р. до 30.07.2017р. включно.

Додатковою угодою до договору №6 від 20.01.2017р. сторони дійшли згоди щодо доповнення договору додатком №5. В додатку №5 від 20.01.2017р. до договору 177/07 від 31.07.2015р. сторони закріпили Протокол погодження договірної ціни інспекції нафталіну від 20.01.2017р.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору між сторонами підписані акти приймання здачі послуг, згідно з якими позивач надав послуги:

- за актом №11 від 25.01.2017р. послуги з контролю за відбором та підготовкою проб вугільного концентрату в умовах ПРАТ «ЄКХП» та лабораторні випробування в лабораторії ТОВ «ССІ» на суму 23840,06 грн.

- за актом №45 від 24.02.2017р. послуги з контролю за зважуванням вагонів, відбором і підготовкою проб нафталіну в умовах ПРАТ «ЄКХП» на суму 4197,38 грн.

- за актом №46 від 24.02.2017р. послуги з контролю за відбором та підготовкою проб вугільного концентрату в умовах ПРАТ «ЄКХП» та лабораторні випробування в лабораторії ТОВ «ССІ» на суму 13279,68 грн., всього послуг на суму 41317,06 грн.

Вищезазначені акти наданих послуг підписані сторонами та скріплені печатками підприємств без заперечень, акти претензій стосовно наданих послуг не складались. Факт надання послуг на вказану суму відповідачем не спростовано.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписом п.3.2 договору замовник здійснює оплату послуг наступним чином: остаточний розрахунок здійснюється протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту підписання сторонами актів приймання-здачі наданих послуг і отримання.

Отже, відповідач мав оплатити надані послуги включно у строк:

- за актом №11 від 25.01.2017р. на суму 23840,06 грн. у строк до 06.02.2017р.

- за актом №45 від 24.02.2017р. на суму 4197,38 грн. у строк до 06.03.2017р.

- за актом №46 від 24.02.2017р. на суму 13279,68грн. у строк до 06.03.2017р.

Відповідно до вищевказаних актів позивачем виставлені рахунки-фактури №СФ-0000017 від 25.01.2017р., №СФ-0000056 від 24.02.2017р., №СФ-000057 від 24.02.2017р.

Згідно з наявною в матеріалах справи банківською випискою, а також згідно з представленими позивачем обліковими бухгалтерськими відомостями щодо господарських операцій з контрагентом-відповідачем, останнім сплачено вартість наданих послуг за вказаними вище рахунками на суму 15474,00 грн.

Отже, станом на лютий 2020р. заборгованість відповідача складає 25843,12 грн.

Таким чином, за висновками суду, свої грошові зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати за надані послуги всупереч вимог ст.ст.526, 530, 904 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Зокрема, доказів перерахування на користь позивача грошових коштів в сумі 25843,12 грн.

всупереч вимог ст.ст.74, 80 Господарського процесуального кодексу України відповідачем до справи не надано.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню тільки у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань, позивач у позові також заявив вимоги про стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 752,84 грн. за період з 22.02.2017р. по 21.02.2020р. в сумі 2311,10 грн., інфляційні в сумі 7083,29 грн. за період з лютого 2017р. по січень 2020р.

За висновками суду, розрахунок трьох процентів річних є арифметично вірним та виконаним відповідно правил на норм чинного законодавства.

Відповідно до п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Згідно вищенаведеного, розрахунок інфляційних витрат розраховується починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому платіж мав бути здійснений та за кожний наступний повний місяць. Тому, визначення позивачем в розрахунку інфляційних витрат лютий 2017р. є неправомірним.

Водночас, суд здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат встановив, що розмір їх є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.237 Господарського процесуального кодексу України при ухвалені рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Матеріали справи не містять відповідної заяви про збільшення позовних вимог.

З огляду на вищезазначене, вимоги про стягнення інфляційних в сумі 7083,29 грн. підлягають задоволенню у розмірі, визначеному позивачем.

Відповідач відзиву на позовну заяву, заперечень проти позовних вимог не надав.

За таких обставин, виходячи з того, що позовні вимоги доведені позивачем та обґрунтовані матеріалами справи, враховуючи, що відповідач заперечень проти позову не надав, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 35237,51 грн., у тому числі основний борг в розмірі 25843,12грн., інфляційні витрати в сумі 7083,29 грн., 3% річних в сумі 2311,10 грн.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 76, 81, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасна сертифікація та інспекція «ССІ», м.Кривий Ріг до Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський коксохімпром», м.Дружківка про стягнення заборгованості в сумі 35237,51 грн., у тому числі основний борг в розмірі 25843,12 грн., інфляційні витрати в сумі 7083,29 грн., 3% річних в сумі 2311,10 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський коксохімпром» (; 84205, Донецька обл., місто Дружківка, вул.Машинобудівників, б.34Б) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасна сертифікація та інспекція «ССІ» (код 840461, 50026, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул.Громової, 26) основний борг в сумі 25843,12 грн., інфляційні витрати в сумі 7083,29 грн., 3% річних в сумі 2311,10 грн., всього заборгованість в сумі 35237,51 грн., судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 28.04.2020р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина