ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року Справа № 923/23/20
м.Одеса, проспект Шевченка,29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.А. Мишкіної,

суддів В.В.Бєляновського, І.Г. Філінюка

Розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»

на рішення господарського суду Херсонської області від 04 лютого 2020 року

у справі №923/23/20

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «АРКС»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Дунапак Таврія»

до Приватного підприємства «ПВКФ «Євротранс-Н»

про стягнення вартості страхового відшкодування в розмірі 17336,45грн.

суддя суду першої інстанції: В.В. Литвинова

час і місце ухвалення рішення: 04.02.2020р. о 12.50год, м.Херсон, господарський суд Херсонської області, зала судових засідань №4,

повне рішення складене 05.02.2020р.

встановив:

03.01.2020р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (надалі - позивач, ПрАТ «Страхова компанія «АРКС») звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до Приватного підприємства «ПВКФ «Євротранс-Н» (надалі - відповідач, ПП «ПВКФ «Євротранс-Н»), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Дунапак Таврія», в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь 17336,45грн. вартості сплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.10.2017р. між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (наразі ПрАТ «Страхова компанія «АРКС») та ТОВом «Дунапак Таврія» був укладений генеральний договір страхування вантажів №1793г7зг. 23.10.2017р. у місці розвантаження вантажу, який прибув на адресу ТОВ «Дунапак Таврія» (замовник перевезення ПП «ПВКФ «Євротранс-Н») було виявлено пошкодження товару (папір масою 3124кг) на загальну суму 27336,45грн.

06.02.2018р. позивач сплатив ТОВу «Дунапак Таврія» 17336,45грн. страхового відшкодування, які підлягають стягненню у судовому порядку з відповідача, оскільки ПП «ПВКФ «Євротранс-Н» не було дотримано умов щодо забезпечення схоронності та цілісності вантажу, що перевозився; з матеріалів страхової справи слідує, що псування вантажу відбулося в період часу, коли автомобіль ще не був зареєстрований на складі під розвантаження, а обов`язок забезпечити збереження вантажу покладено на виконавця в особі водія.

З посиланням на норми ст.ст.934, 993, 1166,1192 ЦК України, ст.27 ЗУ «Про страхування» позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

27.01.2020р. від ПП «ПВКФ «Євротранс-Н» надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Страхова компанія «АРКС», зазначаючи, що факт пошкодження частини вантажу вантажоотримувачем було виявлено 23.10.2017 р., про що складено відповідні документи. Тобто строк позовної давності сплинув 23.10.2018р.

ПП «ПВКФ «Євротранс-Н» не згодне , що саме воно є винним у пошкодженні продукції (папір у рулонах ), не доведено також і той факт, що продукцію було пошкоджено саме під час перевезення.

Відповідач визнає, що перевезення вантажу по маршруту Батьково - Олешки з 21 по 23 жовтня було здійснено в інтересах ТОВ «Дунапак Таврія» на виконання договору про транспортно-експедиційне обслуговування вантажів від 18.02.2016р. №1802-16, укладеного між ПП «ПВКФ «Євротранс-Н» та ТОВ «Дунапак Таврія». Вивантаження та прийомка паперу в рулонах відбулись 23 жовтня 2017 року на території ТОВ «Дунапак Таврія» у м.Олешки Херсонської області. При прийомці вантажу було встановлено пошкодження рулону №8270788, по факту якого заявлено рекламацію від 23.10.2017р. №115 на суму 27336,45 грн., у якої зазначено тип пошкодження (мовою оригіналу) «повреждение торца рулона». ТОВ «Дунапак Таврія» прийом вантажу не зупинило та не довело до відома ПП «ПВКФ «Євротранс-Н» про виявлені пошкодження вантажу.

- В акті огляду пошкодженого вантажу від 23.10.2017р. не зазначено як здійснено вивантаження та де само проводився огляд (в кузові автомобіля, на рампі складу, в приміщенні складу). Огляд вантажу проводився без участі водія автомобілю, що здійснював перевезення, та представника ПП «ПВКФ «Євротранс-Н». Позивачем не надано доказів на підтвердження висновків, викладених в Акті, та документів, що представник страхової компанії є спеціалістом з якості.

- претензій щодо якості вантажу, що був доставлений 23.10.2017р., ТОВ "Дунапак Таврія" на адресу ПП "ПВКФ "Євротранс-Н" не направляло. Акт надання послуг №410 від 31 жовтня 2017 року був підписаний ТОВ "Дунапак Таврія" без зауважень. Рахунок на оплату послуг від 30.10.2017р. № 301003 був сплачений 06.12.2017р. в повному обсязі.

-позивачем не надані належні та достовірні докази, що підтверджують факт пошкодження вантажу (папір в рулонах) саме під час його перевезення, та вину ПП «ПВКФ «Євротранс-Н» у спричиненні збитків власнику вантажу в результаті його пошкодження.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 04.02.2020р. у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Рішення обгрунтоване посиланням на норми ст.ст. ч. 3 ст. 14 ЗУ "Про транспортно-експедиторську діяльність" , ст. ст. 611, 934 ЦК України, ст. ст. 224, 314, 315 ГК України,

п. 3, 30 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості та вмотивоване тим, що позивачем не надано переконливих доказів того, що пошкодження вантажу сталось саме з вини відповідача, а також доказів на підтвердження висновків, викладених в Акті огляду пошкодженого вантажу від 23.10.2017р., та документів, що представник страхової компанії ПрАТ СК "АХА Страхування", який складав Акт огляду, є спеціалістом з якості.

03.03.2020р. до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "АРКС" на рішення від 04.02.2020р., в якій скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга вмотивована наступним:

- з тексту акту - рекламації № 115 від 23.10.2017 року вбачається, що водій транспортного засобу НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ОСОБА_2 був присутнім при виявленні пошкодження вантажу та своїм підписом погодився із наявністю часткового псування вантажу в місці розвантаження. З інформації, зазначеної в товарно - транспортній накладній № 03 - 211017 від 21 жовтня 2017 року,) вбачається, що в транспортний засіб автомобіль МАН НОМЕР_10 (автопідприємство ФОП « Онищук Н.М. ») було завантажено папір в рулонах загальною масою 21028 кг, кількість місць 7'. Вантаж було прийнято перевізником у належному стані, будь які відмітки про дефекти вантажу прийнятого до перевезення в місці завантаження, в товарно-транспортній накладній відсутні.

- З матеріалів страхової справи вбачається, що отриманий для перевезення вантаж був доставлений за призначенням у частково пошкодженому стані. Разом з тим, вантаж у місці завантаження було прийнято у придатному стані, про що свідчить відсутність будь яких відміток та зауважень у товарно-транспортній накладній. Псування частини вантажу спричинило збитки власнику на суму дійсної вартості зіпсованих матеріальних цінностей.

- ПП «ПВКФ «Євротранс - Н» не було дотримано умов щодо забезпечення схоронності та цілісності вантажу, що перевозився. З матеріалів страхової справи слідує, що псування вантажу відбулося в період часу, коли автомобіль ще не був зареєстрований на складі під розвантаження, а обов`язок забезпечити збереження вантажу покладався на виконавця в особі водія.

Ухвалою від 16.03.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "АРКС" на рішення господарського суду Херсонської області від 04 лютого 2020 року у справі №923/23/20. Розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено іншим учасникам справи згідно строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань до 09.04.2020р.

24.03.2020р. до суду поштою надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому ПП «ПВКФ «Євротранс - Н» просить залишити оскаржене рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, зазначаючи наступне:

- при прийомці вантажу ТОВ «Дунапак Таврія» порушило пункти 3, 16, 30 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25 квітня 1966 р. № П-7, не повідомило ПП «ПВКФ «Євротранс-Н» про пошкодження доставленого вантажу, не зупинило прийомку та не надало відповідних документів.

- Акт огляду пошкодженого вантажу від 23.10.2017р., акт-рекламація від 23.10.2017р. №115 на суму 27336,45 грн. не є належними та достатніми доказами для наявності причинного зв`язку між діями відповідача під час перевезення вантажу і збитками позивача та доведення провини ПП «ПВКФ «Євротранс-Н» у спричиненні ПАТ «ЄК «АРКС» збитків.

-ПП «ПВКФ «Євротранс-Н» надало суду докази на підтвердження відсутності претензій щодо якості наданих послуг у жовтні 2017 року з боку ТОВ «Дунапак Таврія».

- суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку, що позивачем не надано переконливих доказів того, що пошкодження вантажу сталось саме з вини відповідача.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази стосовно фактів, наведених сторонами, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, 23.06.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дунапак Таврія» (Україна) та Hamburger Containerboard GmbH (Австрія) укладено контракт № 2306/2015, згідно умов якого ТОВ «Дунапак Таврія» отримує від постачальника на умовах FCA товар - папір.

18.02.2016 року між ПП "ПВКФ "ЄВРОТРАНС-Н" (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунапак Таврія" (клієнт) укладено договір транспортно-експедиційного обслуговування вантажів № 1802-16 (далі Договір про транспортно-експедиційне обслуговування вантажів), відповідно до п.1.1 якого Клієнт доручає, а Експедитор, від свого імені, за плату, за дорученням Клієнта і за його рахунок, організовує транспортно-експедиційне обслуговування, експортно-імпортних і транзитних вантажів Клієнта і порожнього транспорту (далі - "Вантаж Клієнта") при їх перевезенні по Україні та іншим країнам, відповідно до Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" від 01 липня 2004 року. Цивільним кодексом України. Господарським кодексом України. Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 6 квітня 1998. Правилами Угоди про міжнародне вантажне сполучення, міжурядовими та прикордонними Угодами і національним транспортним правом країни, територією якої здійснюється перевезення

Відповідно до п. 2.1, 2.2. Договору подача вагона і доставка вантажу в пункт призначення здійснюється па підставі та відповідно до умов Заявки, що є невід`ємною частішою цього Договору, що підтверджена сторонами на кожне перевезення. Під кожне конкретне перевезення Клієнт падає Експедитору заявку, в якій обумовлюється найменування і кількість вантажу, маршрут перевезення (пункт навантаження, пункт вивантаження, місце доставки вантажу), графік подачі вагонів у пункт навантаження і вивантаження, дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправників і вантажоодержувачів та іншу необхідну інформацію, що стосується перевезення. Заявка подається Клієнтом не менш, ніж за 5 (п`ять) робочих днів до початку перевезення.

-Експедитор вправі залучати третіх осіб для виконання своїх зобов`язань за цим Договором. У разі залучення Експедитором третіх осіб Експедитор несе відповідальність перед Клієнтом за належні виконання цього договору,

Відповідно до п. 5.3. Договору про транспортно-експедиційне обслуговування - при виникненні збитків внаслідок неналежного виконання договору винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані збитки, підтверджені необхідними документами.

03.10.2017р. між АТ "Страхова компанія "АХА Страхування" (Страховик, 20.06.2019 р. змінена назва на Приватне акціонерне товариства "Страхова компанія "АРКС") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунапак Таврія" (Страхувальник) було укладено генеральний договір добровільного страхування вантажу 1793г7зг (далі - Договір страхування), відповідно до п.1.1. якого предметом Договору є майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням заявленими на страхування вантажами.

Згідно п.п. 2.1.1., 2.1.2. Договору 2 12. Дата початку дії договору 04.10.2017р.; Дата закінчення дії Договору 03.10.2018 р

Відповідно до п.2.3. Договору страхова сума встановлена на підставі планового обсягу вантажів за період дії Договору та становить 156 000 000,00грн..

Відповідно до п.2.4. Договору Страхова сума за кожним окремим перевезенням повідомляється страхувальником Страховику, як зазначено в п. 9.8 Договору. Страхова сума за кожним окремим перевезенням становить 100% від вартості вантажу у перевезенні. В будь-якому випадку страхооа сума за кожним окремим перевезенням но псоевищус 5 000 000,00 грн. при перевезенні залізничним транспортом 550 000,00 грн. при перевезенні автомобільним транспортом

Згідно п.3.1. Договору застрахований вантаж: Картон та папір у рулонах. Точна назва вантажу, кількість місць та вага зазначені в інвойсі, що додається до договору

Відповідно до пп. 4.2.1 п 4.2. Договору страхування страховими випадками є: пошкодження або повна загибель (втрата) всього вантажу або його частини під час перевезення вантажу, внаслідок будь-яких подій, за винятком зазначених в п. 5 Договору страхування.

Відповідно до п. 7 Договору страхування договір є дійсним за умови оплати Страхувальником страхового платежу відповідно до п. 2.7. Договору страхування, перевезення вважається застрахованим з моменту коли вантаж взятий до завантаження на транспортний засіб зі складу чи місця зберігання в пункті відправлення згідно транспортних та товаросупроводжувальних документів та умов п. 3.2. Договору страхування.

Відповідно до п.11.3.7. Договору страхувальник зобов`язується Протягом 48 годин (не враховуючи вихідних і святкових днів) після настання події, що має ознаки страхового випадку, чи надходження Інформації про крадіжку всього чи частини вантажу, збитків внаслідок протиправних дій третіх осіб чи пропаж: вантажу разом з транспортним засобом, повідомити про це Страховика шляхом надання Повідомлення про подію відповідно до умов п 12 1 Договору.

Згідно п. 12.3. Договору для забезпечення реалізації права Страховика на регресний позов до особи, відповідальної за завданий збиток, якщо є підстави припускати, що в настанні збитків (збитку) винна третя особа (перевізник, власник транспортного засобу, експедитор, власник складу чи ін.), Страхувальник зобов`язаний виконати наступні дії: Заявити винній третій особі (перевізнику, власнику транспортного засобу, експедитору власнику складу чи ін.) претензію пре відшкодування збитків в письмовій формі протягом наступного терміну: трьох днів після прийняття вантажу при перевезенні морським транспортом; десяти днів після прийняття вантажу при перевезенні авіаційним транспортом (Страхувальник повинен додати де претензії завірені належним чином копи авіаційних накладних, комерційних актів, рахунків специфікацій та пакувальних листів). десяти днів після прийняття вантажу при перевезенні залізничним транспортом (Страхувальник повинен додати де претензії завірені належним чином копи залізничної накладної, комерційного акту, рахунків за вантаж та пакувальних листів); семи днів при автоперевезенні з моменту одержання вантажу відправити рекомендованим листом відповідне повідомлення на адресу перевізника, а копію листа перевізнику та чек про оплату поштового відправлення зберегти для надання Страховику разом Із заявою про відшкодування збитків

Згідно пункту 13.2. Договору обов`язковою умовою визнання події страховим випадком та здійснення виплати страхового відшкодування є доведення страхувальником: законного майнового інтересу у застрахованому вантажі; факту настання страхового випадку; розмір збитку; належного виконання своїх обов`язків по забезпеченню страховику можливості пред`явити позов до винної сторони.

Пунктами 16.1. , 16.2 Договору страхування визначено, що з моменту виплати страхового відшкодування до страховика переходить, в межах фактичних витрат, право вимоги, що має страхувальник по відношенню до осіб, відповідальних за завданий збиток. Передача прав зазначених у п. 16.1 Договору не звільняє Страхувальника від виконання обов`язків по забезпеченню Страховику реалізації права на регресний позов до осіб, відповідальних за завданий збиток.

Згідно товарно - транспортної накладної від 21 жовтня 2017 року, вантажовідправником ТОВ «Термінал Карпати» для вантажоодержувача ТОВ «Дунапак Таврія» в транспортний засіб автомобіль МАН АКО НОМЕР_10 було завантажено папір в рулонах загальною масою 21028 кг, кількість місць 7. В накладній відсутні будь які відмітки про дефекти вантажу прийнятого до перевезення в місці завантаження. Відомості про огляд товару, його цілісність, тощо, в товаро-транспортній накладній відсутні. Перевізник ФОП Онищук Н.М.

23.10.2017р. представником ПрАТ СК "АХА Страхування" ОСОБА_6 в присутності Страхувальника ОСОБА_5 складено Акт огляду пошкодженого вантажу (а.с.46), в якому зазначено, що огляд вантажу проводився за адресою: м АДРЕСА_1 103; вид транспорту: автомобільний, Автопоїзд в складі автомобіля МАН НОМЕР_11 та напівпричіп НОМЕР_12 . При огляді були виявлені наступні пошкодження: Намокання нижнього торця рулону по всій плоскості у вигляді мокрої лінії. Намокання відбулось внаслідок негерметичності плит, укладених на підлозі напівпричіпа.

23.10.2017р. ТОВ "Дунапак Таврія" було складено акт-рекламацію № 115(а.с.45), відповідно до якого було виявлено пошкодження частини вантажу, а саме: накладна № HU110831 , тип паперу Austroliner 3 Light 100 г/м.кв., номер рулону 8270788, ширина 2500 мм, маса 3124 кг, пошкодження - тип -1 (пошкодження торцу рулону), 3124 кг, вартість 871.596 євро; вартість бракованого товару становить 27336,45 грн. Вказаний акт-рекламація підписаний логістом та водієм-експедитором ОСОБА_2

31.10.2017р. ТОВ "Дунапак Таврія" та ПП"ПВКФ "ЄВРОТРАНС-Н" підписано Акт надання послуг №410 від 31.10.2017р.(а.с. 88), в якому, крім іншого, зазначено, що замовник претензій по об`єму, якостям та строку виконання робіт ( надання послуг) не має. Акт підписаний представниками сторін та скріплений печатками.

Згідно розрахунку страхового відшкодування до страхового акту (номер, дата не зазначені -а.с. 50) вартість відновлювального ремонту застрахованого об`єкту 27336,45, джерело даних - Акт рекламація №115 від 23.10.2017р.; страхове відшкодування 17 336,45грн.

На підставі Страхового акту № АХА2357386 від 05.02.2018р. ПрАТ СК "АХА Страхування" виплатило ТОВ "Дунапак Таврія" страхове відшкодування у розмірі 17336,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням №418890 від 06.02.2018 р. (а.с.51). Посилаючись на приписи ст..993 ЦК України та ст.. 27 Закону України "Про страхування", позивач просить стягнути з відповідача вартість сплаченого страхового відшкодування в 17336,45 грн.

Згідно з пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною першою статті 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно з приписами статей 8, 9 Закону України "Про страхування" страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

За приписами частин 4 і 18 статті 9 Закону України "Про страхування" розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством, а франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно зі статтями 27 Закону України Про страхування та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтями 610, 611 Цивільного Кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків.

Відповідно до статті 623 Цивільного Кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини 1 статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Згідно з частиною 3 статті 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Як унормовано у статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

У відповідності з пунктом 15 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 року №363, у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між Перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом за формою, що наведена в додатку 4. Перевізник, вантажовідправник і вантажоодержувач засвідчують в акті такі обставини: а) невідповідність між найменуванням, масою і кількістю місць вантажу в натурі і тими даними, які зазначені у товарно-транспортній накладній; б) порушення або відсутність пломб на кузові автомобіля або контейнері; в) простій автомобіля у пунктах вантаження і розвантаження понад встановлені норми часу; г) інші обставини(пошкодження упаковки, вантажу), які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності сторін.

Записи в акті засвідчуються підписами вантажовідправника (вантажоодержувача) і водія. Односторонні записи в акті як вантажовідправника (вантажоодержувача), так і водія вважаються недійсними.

Так, при прийомці вантажу 23.10.2017р. було виявлено його пошкодження, по факту якого заявлено рекламацію від 23.10.2017 р. №115 на суму 27336,45 грн., в якій зазначено тип пошкодження " пошкодження торцу рулону" у рулоні №8270788, а також представником РрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ" в присутності Страхувальника ОСОБА_5 складено акт огляду пошкодженого вантажу від 23.10.2017р., в якому зазначено, що огляд вантажу проводився м Олешкі, Херсонської обл.., вул.. Гвардійська 103. В Акті вказано власник транспортного засобу ФОП Онищук Н.М., однак підписи водія автомобілю, що здійснював перевезення, чи власника автомобіля, як і представника ПП "ПВКФ "Євротранс-Н", які б дозволяли стверджувати про присутність вказаних осіб при огляді вантажу, в акті відсутні.

При прийманні вантажу 23.10.2017 року ані Товариство з обмеженою відповідальністю «Дунапак Таврія», ані Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ", в порушення вимог пункту 15 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 року № 363, не повідомило відповідача про пошкодження вантажу, не зупинило прийомку вантажу та не склало відповідних документів.

Відповідно до рекламації від 23.10.2017 р. №115, а також акту огляду пошкодженого вантажу від 23.10.2017 при огляді виявлено наступні пошкодження вантажу: намокання нижнього торцу рулону у вигляді мокрої стрічки на всій площині; намокання відбулось внаслідок негерметичності плит, складених на підлозі полупричіпа. Проте, як вірно зазначив господарський суд, позивачем не надано доказів на підтвердження висновків, викладених у Акті (експертних висновків , тощо) .

Поряд із цим, суд апеляційної інстанції встановив, що в страховому акті від 05.02.2018р. (а.с. 49) в інформації про страховий випадок зазначено, що за страховим випадком від 23.10.2017р. задіяним ризиком є дорожньо-транспортна пригода, випадок є страховою подією із необхідністю виплати страхового відшкодування у сумі 17 336,45грн.

Проте наявне у матеріалах справи повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та виплату страхового відшкодування (особа, яка заявляє - представник Страхувальника Лужник Влада) взагалі не містить інформацію про подію, що має ознаки страхового випадку (а.с. 47).

Отже страхове відшкодування було виплачено позивачем Страхувальнику без встановлення, чи не підпадає подія, що сталася з вантажем, під перелік випадків, визначених в пункті 5 Договору страхування від 03.10.2017р., зокрема, чи не настали збитки внаслідок:

- звичайною для даного вантажу і засобу транспортування природною втратою, в тому числі: витоком або просочуванням, природною зміною ваги чи обсягу, звичайною потертістю застрахованого вантажу і результатами тертя по переборках, стінках і стійках транспортного засобу чи іншим предметам (п.5.1.4.);

- недостатністю або непридатністю упаковки застрахованого вантажу або підготовки його до транспортування, недотриманням правил завантаження, розвантаження, укладки, закріплення, складування вантажів встановленим правилам і нормам, та відправленням вантажів в ушкодженому стані (п.5.1.5.);

- впливом будь-яких коливань температури, трюмного повітря, особливими властивостями чи природними якостями об`єкту страхування, корозією, гниттям, цвіллю, затхненням, придбанням непритаманного для даного виду вантажу запаху, самозайманням, самозапаленням, пошкодженням скла, подряпинами, рубцюванням, відколюванням фарби, лакового покриття, емалі чи наявністю у вантажу на момент початку страхового захисту дефектів та недоліків (п.5.1.6.).

Між тим, виплата страхового відшкодування здійснюється згідно п. п.4.2.1. п. 4.2. при пошкодженні або повній загибелі (втраті) всього вантажу або його частини під час перевезення вантажу внаслідок будь-яких подій за винятком зазначених в п. 5 Договору.

Відповідно до статті 315 ГК України до пред`явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред`явлення йому претензії. Претензії можуть пред`являтися протягом шести місяців, а претензії щодо сплати штрафів і премій - протягом сорока п`яти днів.

Відповідно до п.12.3. для забезпечення реалізації права Страховика на регресний позов до особи, відповідальної за завданий збиток, якщо є підставіприпускати, що в настанні збитків (збитку) винна третя особа (перевізник, власник транспортного засобу, експедитор, власник складу чи ін.). Страхувальник зобов`язаний заявити винній третій особі (перевізнику, власнику транспортного засобу, експедитору, власнику складу чи ін..) претензію про відшкодування збитків в письмовій формі протягом встановлених строків.

Відповідно до пп.13.3.4 п. 13. Договору страхування основними (належними) документами визнаються: для доведення належного виконання своїх обов`язків по забезпеченню Страховику можливості пред`явити позов до винної сторони - копія претензії перевізнику з відміткою перевізника про її отримання чи копія поштової квитанції про її відправлення перевізнику

Відповідно до п 16.4. Договору страхування при одержанні страхового відшкодування Страхувальник зобов`язаний передати Страховику оригінали всіх існуючих у нього документів, що стосуються даного випадку, включаючи листування з особами відповідальними за завданий збиток, докази їх вини і виконати всі формальності, необхідні для реалізації Страховиком права регресу.

Поряд з тим, матеріали справи не містять доказів направлення перевізнику претензій щодо неякісного виконання ним своїх договірних обов`язків чи відшкодування збитків, як власне і доказів того, що пошкодження вантажу виникло внаслідок дій/бездіяльності перевізника.

Натомість, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до наявного в матеріалах справи акту наданих послуг від 31.10.2017 року № 410 замовником прийнято роботи (послуги) за договором про транспортно-експедиційне обслуговування вантажів з зазначенням, що замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має. Рахунок на оплату послуг від 30.10.2017р. № 301003 був сплачений замовником 06 грудня 2017р. в повному обсязі.

З приводу посилань скаржника на ст. 133 Статуту Автомобільного транспорту Української PCP, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР № 401 від 27.06.1969 р. колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 159 вказаного Статуту до пред`явлення вантажовідправником або вантажоодержувачем автотранспортному підприємству або організації позову, який випливає з цього Статуту, обов`язкове пред`явлення претензій до них.

Однак, як зазначалось вище, жодних претензій до перевізника матеріали справи не містять.

Щодо аргументів скаржника, що в транспортний засіб автомобіль МАН НОМЕР_10 (автопідприємство ФОП «Онищук Н.М. ») було завантажено папір в рулонах загальною масою 21028 кг, кількість місць 7 та що вантаж було прийнято перевізником у належному стані, будь які відмітки про дефекти вантажу прийнятого до перевезення в місці завантаження, в товарно-транспортній накладній відсутні колегія суддів звертає увагу, що товарно-транспортна накладна від 21.10.2017р. взагалі не містить відомостей про огляд вантажу .

Право позивача на стягнення страхового відшкодування в порядку статті 993 Цивільного кодексу України не є безумовним та беззаперечним, наявні у справі докази не можуть вважатись належними та допустимими доказами нанесення позивачу відповідачем збитків на заявлену суму саме під час надання ним експедиторських послуг, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду відносно необґрунтованості та недоведеності позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку статті 993 Цивільного кодексу України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів відхиляє доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий суд дійшов правомірного висновку, що позивачем не доведено завдання збитків протиправними діями відповідача.

В процесі апеляційного розгляду справи колегією суддів не встановлено порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права для виходу за межі доводів апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги відхилені судом апеляційної інстанції, тому оскаржуване судове рішення господарського суду Херсонської області залишається без змін як ухвалене у відповідності до норм матеріального та процесуального права відповідно до ст.ст.275, 276 ГПК України.

Відповідно до п.«в» ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються згідно ст.129 ГПК України на позивача, оскільки вимоги апеляційної скарги повністю відхилені.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Херсонської області від 04 лютого 2020 року у справі №923/23/20 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.ст.287,288 ГПК України (з урахуванням норм п.4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України).

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя В.В. Бєляновський

Суддя І.Г.Філінюк