ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року

м. Київ

Справа № 912/1138/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

секретар судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Селянського (фермерського) господарства «Мрія» - Ляшенко О.В.,

Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області - не з`явився,

ОСОБА_1 - не з`явився,

ОСОБА_2 - не з`явився,

ОСОБА_3 - не з`явився,

ОСОБА_4 - не з`явився,

ОСОБА_5 - не з`явився,

ОСОБА_6 - не з`явився,

ОСОБА_7 - не з`явився,

ОСОБА_8 - не з`явився,

ОСОБА_9 - не з`явився,

ОСОБА_10 - не з`явився,

ОСОБА_11 - не з`явився,

ОСОБА_12 - не з`явився,

ОСОБА_13 - не з`явився,

ОСОБА_14 - не з`явився,

ОСОБА_15 - не з`явився,

ОСОБА_16 - не з`явився,

ОСОБА_17 - не з`явився,

ОСОБА_18 - не з`явився,

ОСОБА_19 - не з`явився,

ОСОБА_20 - не з`явився,

ОСОБА_21 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Мрія»

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2019 (у складі колегії суддів: Вечірко І.О. (головуючий), Кузнецов В.О., Чус О.В.)

та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 11.09.2019 (суддя Кабакова В.Г.)

у справі № 912/1138/19

за позовом Селянського (фермерського) господарства «Мрія»

до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

про визнання договору оренди поновленим, визнання додаткової угоди укладеною та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 Селянське (фермерське) господарство «Мрія» (далі - СФГ «Мрія») звернулося до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - ГУ Держгеокадастру), у якому просило:

- визнати поновленим договір оренди землі, укладений 08.11.2010 між Маловисківською районною державною адміністрацією Маловисківського району Кіровоградської області (далі - Маловисківська РДА) та СФГ «Мрія», рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.04.2014 індексний номер 12567969 (із змінами, що внесені на підставі додаткової угоди від 13.07.2018), за умовами якого в оренду позивачу надано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 41,1388 га з кадастровим номером :02:000:9020, яка розташована на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області;

- визнати укладеною додаткову угоду про поновлення зазначеного договору оренди землі у редакції, наведеній у позовній заяві;

- скасувати наказ ГУ Держгеокадастру від 23.04.2019 № 11-1378/14-19-СГ про припинення СФГ «Мрія» права оренди земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач як орендар земельної ділянки, який належним чином виконує обов`язки за договором оренди, відповідно до умов договору та положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» у встановлений строк повідомив відповідача про намір поновити договір оренди, додавши до відповідної заяви проект додаткової угоди. Проте, у встановленому законом порядку відповідач протягом місяця після отримання листа-повідомлення не повідомив про прийняте рішення, не узгодив з орендарем істотних умов при поновленні договору на новий строк та не уклав з позивачем додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, натомість 23.04.2019 ГУ Держгеокадастру прийняло наказ № 11-1378/14-19-СГ про припинення СФГ «Мрія» права оренди земельної ділянки.

Оскільки відповідачем порушено право СФГ «Мрія» як орендаря на поновлення договору оренди землі на новий строк, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 24.05.2019 до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 11.09.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2019, у задоволенні позову СФГ «Мрія» відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову у справі № 912/1138/19, вжиті ухвалою суду від 25.04.2019.

Судові рішення мотивовано відсутністю правових підстав для поновлення договору оренди землі на новий строк та визнання укладеною додаткової угоди до цього договору в порядку статті 33 Закону України «Про оренди землі», оскільки відповідач до закінчення строку дії договору оренди землі заперечив проти його поновлення, письмово повідомивши про це позивачеві, тому договір оренди землі припинив дію у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Не погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, у січні 2020 року СФГ «Мрія» подало касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Касаційну скаргу СФГ «Мрія» обґрунтовує, зокрема, тим, що судами попередніх інстанцій при вирішенні спору неправильно застосовано положення статті 33 Закону України «Про оренду землі» та не враховано, що відмова відповідача у поновленні договору оренди землі на новий строк є безпідставною, незаконною та такою, що суперечить нормам чинного законодавства; поза увагою судів залишилося те, що відповідач без жодних пояснень та вказівок на істотні умови договору під час проходження процедури поновлення договору оренди, без будь-яких пропозицій узгодити такі умови, не прийняв у належній формі рішення та не повідомив позивача про прийняте рішення, чим унеможливив процедуру узгодження істотних умов договору та поновлення договору; поза увагою судів залишилася та обставина, що у відповідача були відсутні правові підстави для припинення позивачу права оренди земельної ділянки, а заперечення орендодавця проти продовження дії договору оренди землі є необґрунтованими; відповідач як розпорядник спірної земельної ділянки державної форми власності вчинив дії, що суперечать чинному законодавству, з перевищенням повноважень та протиправно розпорядився спірною земельною ділянкою, чим порушив права та законні інтереси позивача; судами не враховано, що посилання відповідача про намір створити резерв земельних ділянок сільськогосподарського призначення для забезпечення учасників АТО та членів їх сімей земельними ділянками не відповідає дійсності та не підтверджено доказами; вимога про скасування наказу ГУ Держгеокадастру від 23.04.2019 № 11-1378/14-19-СГ про припинення права оренди земельної ділянки СФГ «Мрія» може бути предметом розгляду в господарському суді, оскільки такий наказ порушує майнове право позивача і ця вимога є похідною від спору щодо таких майнових прав; ГУ Держгеокадастру, не надавши належної відповіді на лист-повідомлення позивача від 21.03.2019 про поновлення договору, порушив право орендаря на поновлення договору на новий строк згідно з положеннями частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі»; судами не враховано переважного права орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди на новий строк.

У відзиві на зазначену касаційну скаргу представник третіх осіб - адвокат Прилуцький М.М. зазначає, що постановлені у справі судові рішення відповідають нормам матеріального та процесуального права, узгоджуються з судовою практикою Верховного Суду, тому просить залишити оскаржені судові рішення без змін, а касаційну скаргу СФГ «Мрія» без задоволення.

У письмових поясненнях СФГ «Мрія» на відзив представника третіх осіб викладено аргументи, аналогічні доводам, наведеним у касаційній скарзі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.02.2020 відкрито касаційне провадження у справі № 912/1138/19 за касаційною скаргою СФГ «Мрія» на зазначені судові рішення та призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 25.03.2020.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.03.2020 відкладено розгляд зазначеної касаційної скарги з огляду на приписи Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215).

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.04.2020 призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 29.04.2020.

08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

ГУ Держгеокадастру та фізичні особи, які є третіми особами у справі, в судове засідання своїх представників не направили, хоча були повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином.

Ураховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії», те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності зазначених представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника СФГ «Мрія», дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

При вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що 30.11.2010 між Маловисківською РДА (орендодавець) і СФГ «Мрія» (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендарю надано в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, на підставі розпорядження голови Маловисківської РДА від 03.11.2010 № 752-р. В оренду передається земельна ділянка державної власності (резервного фонду) площею 41,14 га, у тому числі ріллі 41,14 га, нормативна грошова оцінка якої становить 500 673,00 грн (пункти 1-3).

За змістом пункту 9 договору (у редакції додаткової угоди від 13.07.2018) орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно з пунктом 8 договору його укладено терміном на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до пункту 43 договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками сторін.

За актом приймання-передачі від 30.11.2010 земельна ділянка державної власності (резервного фонду) площею 41,14 га, у тому числі рілля 41,14 га, передана СФГ «Мрія».

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованим 14.03.2014, земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 41,1388 га, яка розташована на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, має кадастровий номер :02:000:9020.

Також судами встановлено, що державну реєстрацію договору оренди землі від 30.11.2010 проведено не було, однак 22.04.2014 за СФГ «Мрія» зареєстровано право оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9020, строк дії речового права до 22.04.2019, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 22.04.2014 № 20760427.

Наразі розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Кіровоградської області здійснює ГУ Держгеокадастру.

21.03.2019 СФГ «Мрія» направило ГУ Держгеокадастру лист-повідомлення, у якому просило поновити договір оренди землі від 30.11.2010 (у редакції змін згідно з додатковою угодою від 13.07.2018) щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9020 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на новий строк (5 років). До зазначеного листа-повідомлення було додано відповідний проект додаткової угоди, у якій позивачем запропоновано поновити договір оренди землі від 30.11.2010 на 5 років.

Цей лист-повідомлення отримано ГУ Держгеокадастру 21.03.2019, про що свідчить відмітка штампу реєстрації вхідної кореспонденції.

У листі-повідомленні від 17.04.2019 № С-1911/0-1673/0/17-19 ГУ Держгеокадастру проінформувало СФГ «Мрія» про заперечення щодо поновлення договору оренди землі від 30.11.2010 з огляду на те, що як розпорядник землями державної власності в порядку, визначеному чинним законодавством, має намір створити резерв земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для забезпечення учасників антитерористичної операції та членів родин загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками згідно зі статтями 118, 121 Земельного кодексу України (далі - ЗК).

Зазначений лист-повідомлення 17.04.2019 відправлено на адресу СФГ «Мрія», що підтверджується оригіналом опису вкладення до цінного листа (т. 2, а.с. 60), копією фіскального чеку від 17.04.2019 про направлення СФГ «Мрія» поштового відправлення з трек-номером 624 (т. 2, а.с. 76) та роздруківкою з сайту Укрпошта про отримання адресатом відправлення від 17.04.2019 з трек-номером 624 - 18.04.2019 (т. 2, а.с. 75).

23.04.2019 року відповідачем видано наказ № 11-1378/14-19-СГ «Про припинення права оренди земельної ділянки», відповідно до якого припинено право оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 41,1388 га, в тому числі 41,1388 га рілля, кадастровий номер :02:000:9020, розташованої на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, надане СФГ «Мрія», посвідчене договором оренди землі, зареєстрованим 22.04.2014 за № 5422176; віднесено земельну ділянку загальною площею 41,1388 га, в тому числі 41,1388 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9020 до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності.

Предметом позову у справі, яка розглядається є вимога СФГ «Мрія», заявлена до ГУ Держгеокадастру, про визнання поновленим договору оренди землі від 30.11.2010 на той самий строк і на тих самих умовах, визнання укладеною додаткової угоди до договору у редакції, наведеній у позовній заяві, та скасування наказу ГУ Держгеокадастру від 23.04.2019 № 11-1378/14-19-СГ, обґрунтована наявністю підстав для поновлення договору відповідно до частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом частини 2 статті 792 ЦК відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України «Про оренду землі» визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1-5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Так, відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частини 2-4 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Разом із тим у частині 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, для застосування положень частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

При цьому реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива за умови як дотримання встановленої цією нормою (частини 2-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі») процедури, так і наявності волевиявлення сторін.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 902/619/17, від 27.06.2019 у справі № 923/925/18

Згідно з частиною 8 статті 33 Закону України «Про оренду землі» додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відповідно до частини 11 статті 33 Закону України «Про оренду землі» відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Водночас слід зауважити, що саме лише визнання відмови протиправною не може бути підставою для поновлення договору оренди землі за частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки для поновлення договору оренди за цими частинами необхідне погодження обох сторін щодо істотних умов договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 16.09.2019 у справі № 908/2314/18.

Як вже було зазначено, суди попередніх інстанцій установили, що позивач 21.03.2019 звернувся до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі від 30.11.2010 з проектом додаткової угоди про поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах на підставі Закону України «Про оренду землі», який було отримано останнім 21.03.2019. Таким чином, орендар земельної ділянки виконав свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця у строк, передбачений умовами договору оренди, що також узгоджується з положеннями частини 2 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Разом із тим судами встановлено, що розглянувши цей лист-повідомлення з урахуванням положень частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», статей 118, 121 ЗК, розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками» та у межах встановленого законом строку, ГУ Держгеокадастру у листі-повідомленні від 17.04.2019 № С-1911/0-1673/0/17-19 повідомило позивача про заперечення щодо поновлення зазначеного договору оренди землі та обґрунтувало таке рішення наміром створити резерв земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для забезпечення учасників антитерористичної операції та членів родин загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками. Про таке рішення позивача було повідомлено у строки та порядку, передбачені Законом України «Про оренду землі».

За змістом частини 1 статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Таким чином, встановивши обставини наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі, про що орендаря до закінчення дії договору оренди було повідомлено у встановленому законом порядку з наведенням підстав такого рішення, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про припинення дії договору оренди у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, 23.04.2019.

При цьому судами було враховане те, що для продовження договірних відносин необхідно волевиявлення на це сторін договору, дотримання встановленої процедури, а також погодження усіх істотних умов договору, чого у цій справі встановлено не було.

Такі висновків судів попередніх інстанцій узгоджуються з правовими висновками, наведеними у постановах Верховного Суду від 03.09.2019 у справі № 908/2503/18, від 05.12.2019 у справі № 912/3401/18, від 22.05.2019 у справі № 709/1899/17.

Будь-яких обставин того, що відповідач як розпорядник спірної земельної ділянки державної форми власності вчинив дії, що суперечать чинному законодавству, з перевищенням повноважень та протиправно розпорядився спірною земельною ділянкою, чим порушив права та законні інтереси позивача, судами попередніх інстанцій при вирішенні цієї справи встановлено не було, тому такі доводи позивача судом касаційної інстанції не приймаються до уваги.

Доводи СФГ «Мрія», наведені у касаційній скарзі, стосовно того, що позивачем повністю дотримано процедуру поновлення договору оренди землі на новий строк, тому договір є поновленим, а відповідна додаткова угода до цього договору є укладеною, судом касаційної інстанції визнаються безпідставними, оскільки, як правильно зауважено судами попередніх інстанцій, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбачена частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання не тільки встановленої цією нормою процедури, а і відповідного волевиявлення обох сторін, наявності якого з боку орендодавця при вирішенні цієї справи встановлено не було.

Суд касаційної інстанції відхиляє посилання СФГ «Мрія» на порушення його переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк, оскільки судами попередніх інстанцій не встановлено, а позивачем належними та допустимими доказами не доведено обставини того, що на час реалізації позивачем переважного права на поновлення договору оренди спірна земельна ділянка була передана в оренду іншим особам.

Водночас слід зауважити, що за висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, переважне право орендаря, яке підлягає захисту, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Посилання скаржника на те, що у цій справі відсутні підстави вважати, що спірна земельна ділянка буде використовуватися відповідачем для створення резерву земельних ділянок сільськогосподарського призначення для забезпечення учасників АТО та членів їх сімей земельними ділянками, не може бути прийнято судом касаційної інстанції до уваги з огляду на те, що підставою для залучення судом першої інстанції до участі у справі фізичних осіб стали ті обставини, що 23-24.04.2019 (після припинення дії договору оренди) ГУ Держгеокадастру в порядку статті 118 ЗК видано накази про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки державної власності у приватну власність 21 учаснику бойових дій для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею по 2 га і такі обставини знайшли своє підтвердження наявними у матеріалах справи відповідними документами, при цьому суд дійшов висновку, що рішення у цій справі може вплинути на права та обов`язки цих осіб. Натомість наявність наведених обставин позивачем під час розгляду справи спростовано не було.

Посилання СФГ «Мрія» в обґрунтування вимог касаційно скарги на численну практику Верховного Суду з питань застосування положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» при вирішенні спорів щодо поновлення договорів оренди, не приймаються судом касаційної інстанції до уваги, оскільки відповідні висновки у наведених постановах суду касаційної інстанції було зроблено з урахуванням встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин у кожній справі, що зумовило відповідне застосування наведеної норми права та прийняття певного рішення. При цьому необхідно зазначити, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій, які зроблені під час вирішення справи, яка розглядається, не суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду, на які послався скаржник у касаційній скарзі та у письмових поясненнях.

У зв`язку з наведеним, фактичні обставини у справі, встановлені судами попередніх інстанцій під час її вирішення, підтверджують покладені в основу судових рішень висновки про відсутність правових підстав для визнання поновленим договору оренди землі, визнання укладеною додаткової угоди та скасування наказу відповідача про припинення СФГ «Мрія» права оренди земельної ділянки, а відтак і для задоволення позову. При цьому суди попередніх інстанцій повно, всебічно дослідили обставини справи та правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють.

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК; у редакції, чинній до 08.02.2020), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Наведені у касаційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування постановлених у справі судових рішень, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин.

При оцінці доводів касаційної скарги Верховним Судом також враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Російської Федерації», «Нєлюбін проти Російської Федерації», згідно з якою повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, яких під час розгляду цієї справи встановлено не було.

Ураховуючи зазначені положення законодавства та обставини, установлені судом, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК, колегія суддів зазначає, що оскаржені судові рішення постановлено із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому правових підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 08.02.2020), Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Мрія» залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2019 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 11.09.2019 у справі № 912/1138/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: І. С. Міщенко

В. Г. Суховий