УХВАЛА

12 травня 2020 року

м. Київ

Справа № 904/1210/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пількова К. М., суддів: Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

за участю секретаря судового засідання - Жураховської Т. О.,

учасники справи:

позивач - Лисенко В. О., адвокат;

відповідач - Василевська О. В., адвокат.

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Позивач, НАК "Нафтогаз України")

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Петренко І. В.) від 02.07.2019

та постанову Центрального апеляційного господарського суду (головуючий - Орєшкіна Е. В., судді: Широбокова Л. П., Кощеєв І. М.) від 09.12.2019 у справі

за позовом НАК "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі - Відповідач, ТОВ "Дніпропетровськгаз збут")

про стягнення 124 155 033,81 грн,

ВСТАНОВИВ:

26.03.2018 НАК "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" про стягнення 60 493 442, 45 грн пені, 13 939 822, 28 грн 3% річних та 49 721 769, 08 грн інфляційних втрат.

Позовна заява мотивована порушенням Відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу від 12.04.2017 № 17-204-Н (далі - Договір) в частині своєчасної оплати отриманого газу.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 09.12.2019, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення судів мотивовані з посиланням, зокрема, на приписи Закону України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015 № 329-VIII (далі - Закон), постанови Кабінету Міністрів України № 792 від 30.09.2015 "Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ", якою затверджено Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ та Порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ (далі - Постанова № 792), постанови НКРЕКП від 30.09.2015 № 2516, якою затверджено Алгоритм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки (далі - Алгоритм) тим, що державою визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що по суті усуває Відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки Позивача за визначеними нормативами, тому у Відповідача відсутня можливість впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з Позивачем за поставлений природний газ, що виключає можливість застосування до Відповідача відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання у вигляді нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат; несвоєчасна та неповна оплата послуг за Договором безпосередньо залежить від рівня оплати природного газу фізичними особами - споживачами; незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава буде компенсувати за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема, адміністративного (бюджетного), і застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачали сторони у договорі відповідні умови; Закон, Постанова № 792, Алгоритм та Договір не передбачають можливості перерахування на рахунок із спеціальним режимом використання коштів постачальником зі свого поточного рахунку на погашення заборгованості та повернення цих коштів назад за рахунок подальших оплат побутових споживачів, що надходять на рахунок із спеціальним режимом використання, тому розрахунки, які здійснювались на виконання Договору, не могли здійснюватися безпосередньо за рахунок коштів з поточного рахунку Відповідача, а відповідні доводи Позивача є безпідставними.

28.10.2019 НАК "Нафтогаз України" звернулось з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2019 і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09.12.2019 та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що суди дійшли хибного висновку про неможливість впливу Відповідача на порядок, строки розрахунків через спеціальний режим проведення розрахунків, оскільки Постанова № 792 та Алгоритм не передбачають заборони проводити розрахунки між продавцем та постачальником газу шляхом перерахування коштів з поточних рахунків на рахунки із спеціальним режимом використання; жодним нормативним актом не передбачено обов`язку здійснювати розрахунки між продавцем та постачальником газу виключно із застосуванням рахунків зі спеціальним режимом використання, а пунктом 6.3 Договору передбачено, що за наявності заборгованості за попередні періоди покупець перераховує кошти з поточного рахунку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця; пунктом 2 Алгоритму встановлено, що його дія не поширюється на відносини, пов`язані з остаточним розрахунком газопостачального підприємства та його структурних підрозділів із оптовим продавцем природного газу відповідно до умов укладених договорів та погашенням заборгованості споживачів за спожитий природний газ; пункт 27 Алгоритму надає Відповідачу можливість впливати на порядок і строк розрахунків та уникнути виникнення заборгованості шляхом здійснення остаточного розрахунку перед Позивачем, а в подальшому отримання від споживачів суми, еквівалентної сумі, яка перерахована Позивачу для погашення заборгованості.

Ухвалою Верховного Суду від 30.01.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою НАК "Нафтогаз України"; розгляд справи призначено на 18.02.2020; встановлено строк для подання відзиву до 14.02.2020.

В судовому засіданні 18.02.2020 оголошувалась перерва до 24.03.2020.

24.03.2020 справа № 904/1210/18 не була розглянута Верховним Судом.

Ухвалою Верховного Суду від 16.04.2020 призначено розгляд цієї касаційної скарги у судовому засіданні на 12.05.2020.

Водночас, Верховним Судом у складі колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством розглядалась справа № 903/796/18 за позовом АТ "Укртрансгаз" до ТОВ "Волиньгаз Збут" про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість по оплаті послуг за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами. У пункті 8.1 постанови від 06.03.2020 у цій справі, залишаючи без змін оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції про відмову у позові, Суд виходив з того, що аналіз окремих положень Закону, Постанови № 792 та Алгоритму, вказує на те, що державою визначено спеціальний режим проведення взаєморозрахунків, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає в автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами. Отже, несвоєчасна та неповна оплата послуг за Договором безпосередньо залежить від рівня оплати природного газу споживачами - фізичними особами, а ТОВ "Волиньгаз Збут" з об`єктивних причин позбавлено можливості впливати на своєчасність розрахунків за Договором. Наведене виключає застосування до нього відповідальності, передбаченої пунктом 7.3 Договору, у вигляді стягнення пені за допущену прострочку оплати послуг та виникнення зобов`язання, передбаченого частиною другою статті 625 ЦК України, з оплати боргу з урахуванням 3 % річних та встановленого індексу інфляції.

Також у пункті 6.8 постанови від 21.10.2019 у справі № 904/4912/18 Верховний Суд, залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції, якою відмовлено у задоволенні вимог АТ "Укртарнсгаз" до ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість по оплаті послуг позивача за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами, дійшов подібного правового висновку щодо застосування норм Закону, Постанови № 792 та Алгоритму, а саме, що відповідач міг сплачувати кошти за транспортування газу відповідно до умов договору виключно з рахунку із спеціальним режимом використання, а тому правомірним є висновок суду апеляційної інстанції, що державою визначено спеціальний режим проведення взаєморозрахунків, що по суті усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає в автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами, тобто змінює остаточний строк здійснення розрахунків за договором. Отже, несвоєчасна та неповна оплата послуг за договором безпосередньо залежить від рівня оплати природного газу споживачами - фізичними особами, а ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" з об`єктивних причин позбавлено можливості впливати на своєчасність розрахунків за договором. Наведене виключає застосування до нього відповідальності, передбаченої пунктом 7.2. договору, у вигляді стягнення пені за допущену прострочку оплати послуг та виникнення зобов`язання, передбаченого частиною другою статті 625 ЦК України, з оплати боргу з урахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції.

Також у пункті 51 постанови Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 909/256/18, якою залишено без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог НАК "Нафтогаз України" до ТОВ "Івано-Франківськгаз Збут" про стягнення пені, 3 % річних, та інфляційних втрат за неналежне виконанням умов договору купівлі-продажу природного газу, доводи касаційної скарги НАК "Нафтогаз України" відхилено, зокрема, з посиланням на правові позиції Верховного Суду, які викладені у постановах від 21.10.2019 у справі № 904/4912/18 та від 06.03.2020 у справі № 903/796/18.

Розглядаючи справу № 904/1210/18, Суд вважає за необхідне відступити від зазначених висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 909/256/18, від 06.03.2020 у справі № 903/796/18 та від 21.10.2019 у справі № 904/4912/18.

Відповідно до частини другої статті 302 Господарського процесуального кодексу України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

З огляду на викладене справа № 904/1210/18 підлягає передачі на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 234, 235, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Справу № 904/1210/18 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про стягнення 124 155 033,81 грн передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак