УХВАЛА

28 квітня 2020 року

м. Київ

Справа № 924/150/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Стратієнко Л.В. - головуючий, судді -Кролевець О.А., Ткач І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунпостачсервіс",

на рішення Господарського суду Хмельницької області

(головуючий - Танасюк О.Є., судді - Вибодовський О.Д., Яроцький А.М.)

від 06.11.2019,

та постанову Північно - західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Бучинська Г.Б., судді - Василишин А.Р., Філіпова Т.Л.)

від 26.02.2020,

у справі за позовом ОСОБА_1 ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунпостачсервіс",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рембудсервіс",

про стягнення вартості частини майна ТОВ "Комунпостачсервіс", пропорційну належній частці в статутному капіталі товариства,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2020 ТОВ "Комунпостачсервіс" звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.11.2019 та постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 26.02.2020 у справі №924/150/17 до суду касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного суду від 06.04.2020 касаційну скаргу ТОВ "Комунпостачсервіс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.11.2019 та постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 26.02.2020 у справі №924/150/17 залишено без руху на підставі пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у касаційній скарзі не було зазначено жодної з передбачених частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підстав касаційного оскарження вказаних судових рішень та на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неповною сплатою судового збору.

28.04.2020 до Верховного Суду від відповідача надійшло клопотання про усунення недоліків, до якого було додано касаційну скаргу у новій редакції. На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтовуючи наявність підстави для касаційного оскарження згідно приписів пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України скаржник зазначає, що висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах відсутній.

Водночас, до клопотання не додано документів, що підтверджують доплату судового збору у встановленому законом розмірі, натомість, скаржником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до закінчення розгляду справи, у зв`язку з важким фінансовим станом. Зазначає, що майновий стан товариства не дозволяє повністю сплатити судові витрати у зв`язку з повною відсутністю коштів на розрахункових рахунках товариства, що підтверджується доданими до клопотання доказами.

Однак, суд звертає увагу відповідача на те, що ним не наведено жодної з підстав, зазначених у переліку в статті 8 Закону України "Про судовий збір", що є вичерпним при вирішенні питання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) про виконання зобов`язання забезпечення ефективного права доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення суду від 28.10.1998 року у справі "Ейрі проти Ірландії", серія А, N 32, п. 25 - 26).

Суд підкреслює, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти (див., наприклад, рішення суду від 10.07.1998 року у справі компанії "Тіннеллі та сини, Лтд. та ін." і "Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства", Reports 1998-IV, с. 1660, п. 72, та рішення суду від 28.11.2006 року у справі "Апостол проти Грузії", заява N 40765/02). При цьому, Суд в якості "законної мети" визнає, зокрема, фінансування функціонування органів судової влади та дія в якості стримуючого фактору від легковажних позовів (рішення суду від 12.06.2007 року у справі "Станков проти Болгарії" (Case of Stankov v. Bulgaria, заява N 68490/01, п. 57).

З огляду на викладене, Касаційний господарський суд вважає, що простого факту відсутності у сторони коштів для оплати судового збору самого по собі недостатньо для безумовного висновку про необхідність надання відстрочки або розстрочки сплати судового збору, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору при поданні касаційної скарги.

Статтею 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, тобто суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг.

Згідно з частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до приписів статті 292 Господарського процесуального кодексу України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з доданими до скарги матеріалами, а касаційна скарга залишається в суді касаційної інстанції.

Отже, Касаційний господарський суд зазначає, що ТОВ "Комунпостачсервіс" недоліки касаційної скарги у повному обсязі не усунуло.

Враховуючи викладене, касаційна скарга ТОВ "Комунпостачсервіс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.11.2019 та постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 26.02.2020 у справі №924/150/17 підлягає поверненню на підставі статті 174 та частини 5 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунпостачсервіс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 06.11.2019 та постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 26.02.2020 у справі №924/150/17 повернути без розгляду.

2. Копії цієї ухвали надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Комунпостачсервіс" та іншим учасникам справи, додані до скарги матеріали та копію касаційної скарги повернути заявнику.

3. Оригінал касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

4. Копію касаційної скарги залишити в матеріалах справи № 924/150/17.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді О. Кролевець

І. Ткач