УХВАЛА

28 квітня 2020 року

м. Київ

Справа № 915/512/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Елара"

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.12.2018 у справі Господарського суду Миколаївської області

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

10.03.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Елара" (далі - ТОВ "Елара") втретє звернулося з касаційною скаргою на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.12.2018, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 відмовлено ТОВ "Приватофис" у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору; апеляційну скаргу ТОВ "Приватофис" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 08.10.2018 про зупинення провадження у справі №915/512/18 залишено без руху; встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.12.2018 апеляційну скаргу ТОВ "Приватофис" та додані до неї документи повернуто без розгляду на підставі частини другої статті 260 та частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 01.11.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Елара" на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.12.2018 у цій справі на підставі частини другої статті 293 ГПК України, оскільки правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

ТОВ "Елара" повторно зверталося до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.12.2018 у справі №915/512/18.

Ухвалою Верховного Суду від 12.12.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за другою касаційною скаргою ТОВ "Елара" на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.12.2018 у цій справі на підставі пункту 3 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

10.03.2020 ТОВ "Елара" втретє звернулося з касаційною скаргою за підписом директора товариства П. О. Клименка, в якій просить скасувати ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.12.2018 та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною другою статті 43 ГПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (SHULGA v. UKRAINE № 16652/04, § 28, ЄСПЛ, від 02.12.2010), і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (MUSIYENKO v. UKRAINE № 26976/06, § 24, ЄСПЛ, від 20.01.2011).

Відмовляючи у відкритті провадження за першою касаційною скаргою ТОВ "Елара" на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.12.2018 у цій справі, суд касаційної інстанції виходив з того, що правильне застосування норм права судом апеляційної інстанції є очевидним та не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Суд касаційної інстанції вдруге відмовив у відкритті провадження за касаційною скаргою ТОВ "Елара", оскільки є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Елара" на це саме судове рішення.

Отже, третє звернення скаржника з касаційною скаргою на ту ж саму ухвалу апеляційного господарського суду, прийняту з очевидно правильним і таким, що не викликає розумних сумнівів у застосуванні норм процесуального права, після постановлення двох ухвал Суду про відмову у відкритті провадження за аналогічними касаційними скаргами, розцінюється Судом як дії, що спрямовані на затягування розгляду справи і є зловживанням процесуальними правами щодо оскарження судового рішення.

Згідно з частиною четвертою статті 43 ГПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до статті 132 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Частиною першою статті 133 ГПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

З огляду на викладене, Суд доходить висновку про наявність підстав для застосування до ТОВ "Елара" заходу процесуального примусу за зловживання процесуальними правами і, зважаючи на характер дій скаржника та обставини їх вчинення, застосовує захід у вигляді штрафу у розмірі 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 10 510, 00 грн.

Відповідно до частини п`ятої статті 135 ГПК України, ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без розгляду згідно з частиною третьою статті 43 ГПК України.

За таких обставин, керуючись статтями 12, 43, 131, 135, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Елара" на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.12.2018 у справі №915/512/18 повернути скаржникові без розгляду.

2. Надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Елара" копію ухвали та касаційну скаргу разом з доданими до скарги матеріалами на 7 аркушах; копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елара" (, 49040, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пров. Джинчарадзе, 4, секція 1) в дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) штраф у сумі 10 510, 00 грн (десять тисяч п`ятсот десять гривень).

Реквізити для сплати:

- Отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

- Номер рахунку: UA6026007

- Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

4. Оригінал ухвали направити Державній судовій адміністрації України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак