ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" квітня 2020 р. Справа № 925/1387/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Швидка О.В.,

за участі представників сторін:

від позивача - представник не з`явився,

від відповідача - представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву фізичної особи - підприємця Теслі Романа Віталійовича про

компенсацію витрат на правову допомогу

у справі

за позовом фізичної особи - підприємця Замкового Дмитра Васильовича,

м. Вишгород, Вишгородський район, Київська область

до фізичної особи - підприємця Теслі Романа Віталійовича,

с. Мошни, Черкаський район, Черкаська область

про стягнення 41 896 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області звернулася фізична особа - підприємець Замковий Дмитро Васильович до фізичної особи - підприємця Теслі Романа Віталійовича про стягнення з відповідача 41 896 грн. 00 коп. заборгованості за поставлений товар на підставі видаткової накладної від 15 лютого 2019 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10 січня 2020 року позов фізичної особи - підприємця Замкового Дмитра Васильовича, до фізичної особи - підприємця Теслі Романа Віталійовича про стягнення 41 896 грн. 00 коп. залишено без розгляду.

14 січня 2020 року до суду від фізичної особи - підприємця Теслі Романа Віталійовича надійшла заява від 13 січня 2020 року про компенсацію витрат на правову допомогу.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14 січня 2020 року заяву фізичної особи - підприємця Теслі Романа Віталійовича про компенсацію витрат на правову допомогу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд заяви по справі призначено на 14 год. 10 хв. 27 січня 2020 року.

Однак судове засідання призначене на 27 січня 2020 року не відбулося, у зв`язку з оскарженням ухвали суду від 10 січня 2020 року в апеляційному порядку.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17 березня 2020 року ухвалу Господарського суду Черкаської області від 10 січня 2020 року залишено без змін, а матеріали справи №925/1387/19 повернулися до Господарського суду Черкаської області за належністю.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07 квітня 2020 року заяву фізичної особи - підприємця Теслі Романа Віталійовича про компенсацію витрат на правову допомогу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд заяви по справі призначено на 15 год. 00 хв. 27 квітня 2020 року.

Сторони в судове засідання не з`явилися, позивач про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач надіслав до суду клопотання про розгляд заяви за його відсутності.

Позивач у своєму запереченні на заяву про компенсацію витрат на правову допомогу вказував, що ч. 8 ст. 129 ГПК України передбачає подання доказів про судові витрати до судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Однак суд по даній справі рішення не приймав, рішення по суті спору відсутнє, розгляд справи суд першої інстанції завершив ухвалою про залишення позову без розгляду.

Також позивач вказував, що не отримував від відповідача жодних копій документів, що підтверджують понесення витрат на правничу допомогу.

В зв`язку з чим позивач просив суд заяву відповідача про компенсацію витрат на правничу допомогу залишити без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, судом встановлено наступне:

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 ст.129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вимога частини восьмої статті 129 ГПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, на думку суду, має застосовуватися і до справ де судові дебати відсутні, зокрема, в спрощеному провадженні.

Крім того, згідно ч.ч. 5, 6 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, суд відхиляє доводи позивача стосовно того, що оскільки суд по даній справі рішення по суті спору не приймав, а тому відсутні підстави для компенсації відповідачу здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Водночас, відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З договору наданого суду вбачається, що вартість послуг адвоката складає 8 500 грн. 00 коп.

На підтвердження понесених витрат сторона надала суду акт погодження вартості послуг по договору від 04 грудня 2019 року про надання правничої допомоги та копію платіжного доручення №6152 від 05 грудня 2019 року про сплату адвокату 8 500 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Судом враховано, що разом з першою заявою по суті спору (відзивом на позов) відповідачем було надано суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Проте, згідно ч. 9 ст. 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

У відзиві на позовну заяву відповідачем було зазначено в додатках до нього поштову квитанцію на підтвердження направлення позивачу лише копії відзиву.

Водночас належних та допустимих доказів, що підтверджують направлення позивачу копії договору про надання правничої допомоги, копії акту погодження вартості, копії рахунку, копії платіжного доручення матеріали справи не містять.

Опис вкладення до поштового конверту в матеріалах справи відсутній.

Інша сторона (позивач) заперечує факт отримання копії доказів понесення відповідачем витрат на правничу допомогу.

Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч..ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Подібна правова позиція викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Порушення відповідачем свого процесуального обов`язку та не направлення іншій стороні (позивачу) копії доказів, що підтверджують дійсність понесення витрат на правничу допомогу, позбавляє позивача можливості реалізувати свої процесуальні права, зокрема, довести суду неспівмірність цих витрат, та як наслідок призводить до порушення принципу рівності сторін.

Враховуючи вищенаведене, суд відмовляє у задоволенні заяви відповідача про відшкодуванні витрат на правничу допомогу, оскільки надані відповідачем докази суд не бере до уваги на підставі ч. 9 ст. 80 ГПК України, а тому підстав для ухвалення додаткового рішення з цього питання не має.

Відповідно до ч.5 ст.244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

На підставі викладеного, та керуючись ч.9 ст. 80, ч.ч. 5, 6 ст. 130, ст. 244 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити фізичній особі - підприємцю Теслі Роману Віталійовичу в задоволенні заяви від 13 січня 2020 року про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ухвала суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Суддя А.В.Васянович