УХВАЛА

м. Київ

04.05.2020Справа №910/5951/20
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши

позовну заяву Київської міської ради, м. Київ

до 1. Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Поліщук Вікторії Миколаївни

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «НВК «Базіс-Альянс», м. Київ

про скасування рішення про державну реєстрацію, -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2020 року Київська міська рада (позивач) звернулась до суду з позовом про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень від 19.11.2018 індексний номер 29041849 державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Поліщук Вікторії Миколаївни (відповідач-1) про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за Товариством з обмеженою відповідальністю «НВК «Базіс-Альянс» (відповідач-2), номер запису про право власності 29041849.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи №910/5951/20 передані на розгляд судді Морозову С.М.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд встановив, що вказана позовна заява не відповідає вимогам зазначених статей Господарського процесуального кодексу України.

Так, позивач зазначає, що земельна ділянка яка знаходиться в м. Києві на проспекті Мінському, літ. Л, незаконно набута у власність відповідачем-2.

В той же час до матеріалів позовної заяви не надано жодного доказу в підтвердження перебування вказаної земельної ділянки, до оспорюваної позивачем реєстрації за відповідачем-2, у власності територіальної громади міста, тобто в комунальній власності.

Окрім того, відповідно до норм ч. 3 статті 45 Господарського процесуального кодексу України відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Однак, в поданій Київською міською радою позовній заяві вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВК «Базіс-Альянс» не пред`явлено, шо свідчить про недотримання позивачем норми вказаної статті.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відомості, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» є відкритими та достовірними.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом не значиться жодної юридичної особи, отже позивач у позовній заяві вказав невірний код відповідача, що є порушенням названої норми процесуального кодексу.

Окрім того, згідно даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне підприємство «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області перебуває в стані припинення з 07.10.2019 року.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України "Про судовий збір").

Статтею 2 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з приписами частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Суд зазначає, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

При цьому, пунктами 2.20, 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" який носить виключно рекомендаційний та роз`яснювальний характер зазначено наступне: чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення поштового зв`язку, які прийняли платіж, платіжне доручення в оригіналі, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

На підтвердження сплати судового збору позивачем до позовної заяви додано виписку по рахунку, згідно якої вбачається, що позивачем здіснювались сплати судового збору за різними справами, поданими до Господарського суду міста Києва, за системою дистанційного обслуговування "Клієнт Казначейства - Казначейство". Проте встановити, який саме платіж здійснено саме за розгляд даної справи є неможливим. Окрім того, вказаний документ не підписаний уповноваженою посадовою особою банку і не скріплений печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платежу.

Таким чином, додана позивачем до позовної заяви виписка по рахунку із загальними відомостями всіх платежів, не є належним доказом сплати судового збору.

Аналогічної правової позиції дотримуються і Верховний Суд в ухвалах від 14.02.2019 у справі №918/702/18, від 23.01.2019 у справі №904/1081/18, від 12.02.2019 у справі №924/491/17 та багатьох інших.

Також суд зазначає, що в позовній заяві вказно про те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судового збору позивача, яку він поніс у зв`язку із розглядом справи, складає 1 921,00 грн.

Проте, відповідно пп. 2) п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

А відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 102 грн 00 коп.

Таким чином, зазначений позивачем розмір судового збору не відповідає нормам закону, який діє станом на момент звернення позивача до суду.

З огляду на викладене позовна заява підлягає залишенню без руху.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам статті 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Київської міської ради без руху.

2. Встановити Київській міській раді строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити Київській міській раді спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

- зазначення в позовній заяві вірного коду ЄДРПОУ відповідача-1;

- зазначення відповідачами осіб, до яких пред`явлено позовні вимоги;

- надання доказу сплати судового збору, у розмірі встановленому законом, підписаного уповноваженою посадовою особою і скріпленого печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платежу;

- копії наданого (-их) на виконання даної ухвали документу (-ів) надіслати на адресу відповідача, докази чого надати суду.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя C.М. Морозов