ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" квітня 2020 р. м. Київ Справа № 911/949/20

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» від 27.04.2020 про забезпечення позову, без виклику (повідомлення) учасників справи, у справі за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (04080, м. Київ, вулиця Олексія Терьохіна, будинок 8А, офіс 111, код 41264766)

до

товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «БілоцерківМАЗ» (09100, Київська обл., місто Біла Церква, бульвар Михайла Грушевського, будинок 13, код 31907458)

про стягнення 6500595,73 доларів США та 156770165 гривень

ВСТАНОВИВ:

15.04.2020 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» від 15.04.2020 до товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «БілоцерківМАЗ» про стягнення суми відповідальності за невиконання грошових зобов`язань та заборгованості зі сплати процентів за користування чужими грошовими коштами, які отримані за генеральним кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00-KL за період з 27.01.2009 по 13.04.2020 в загальному розмірі 6500595,73 доларів США та 156770165,57 гривень.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», та товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «БілоцерківМАЗ» укладено Генеральний кредитний договір від 30.01.2007 № 14/07/00-KL, згідно якого останньому надано кредитні кошти. Однак, відповідач, станом на день звернення до суду з позовом, кредитні кошти не повернув, в зв`язку з чим у відповідача існують зобов`язання по сплаті заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4321118,24 доларів США та 100429019,45 гривень, та зобов`язання по сплаті заборгованості по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 145117,60 доларів США та 727959,97 гривень.

З огляду на це, позивач, із посиланням на норми ст.ст. 536, 1048, 1214 Цивільного кодексу України, звернувся з позовом про стягнення з відповідача 6500595,73 доларів США та 156770165,57 гривень процентів за користування чужими грошовими коштами.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/949/20, проведення підготовчого засідання призначено на 28.05.2020.

На адресу суду 28.04.2020 від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ТОВ Науково-виробниче підприємство «БілоцерківМАЗ» (код 31907458) в межах ціни позову, а саме 6500595,73 дол. США та 156770165,57 гривень, що буде виявлено державним або приватним виконавцем при виконанні даної ухвали, в тому числі, але не виключно: нерухоме майно, корпоративні права, транспортні засоби, готова продукція, продукція незавершеного будівництва, обладнання;

- накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках ТОВ Науково-виробниче підприємство «БілоцерківМАЗ» (код 31907458) в межах ціни позову, а саме 6500595,73 дол. США та 156770165,57 гривень, або еквівалент вказаних сум у будь-яких інших іноземних валютах, що будуть виявлені державним або приватним виконавцем при виконанні даної ухвали;

- заборони будь-яким особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяження вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) стосовно нерухомого майна ТОВ Науково-виробниче підприємство «БілоцерківМАЗ» (код 31907458);

- заборони будь-яким особам, що здійснюють державну реєстрацію юридичних осіб вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у складі корпоративних прав ТОВ Науково-виробниче підприємство «БілоцерківМАЗ» (код 31907458) відносно будь-яких інших юридичних осіб (часток ТОВ Науково-виробниче підприємство «БілоцерківМАЗ» (код 31907458) у статутних капіталах будь-яких інших юридичних осіб).

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник зазначає, що ТОВ НВП «БілоцерківМАЗ», маючи невиконані зобов`язання за генеральним кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00-KL, вживає заходів щодо приховування належних йому активів, за рахунок яких можливо було б задовольнити вимоги кредитора за кредитним договором, зокрема відчужує на користь, підконтрольних власникам ТОВ НВП «БілоцерківМАЗ», юридичних осіб ліквідне нерухоме майно.

На думку заявника, вчинені правочини щодо відчуження ліквідних активів боржника є фіктивними та укладені з метою уникнення звернення стягнення на майно, за рахунок якого можливо було б виконати рішення суду по цій справі, яке ухвалене на користь нового кредитора за генеральним кредитним договором № 14/07/00-KL від 30.01.2007 - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Так, заявник стверджує, що після набуття останнім права вимоги за генеральним кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00-KL, ТОВ НВП «БілоцерківМАЗ» здійснило дії щодо відчуження частини власного нерухомого майна на користь підконтрольних власникам боржника юридичних осіб. А саме згідно рішення, № 5 від 11.02.2020, оформленого протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Херсоніндустріалпарк», єдиним учасником якого є ОСОБА_1 , який є одночасно керівником та засновником ТОВ НВП «БілоцерківМАЗ», до статутного капіталу ТОВ «Херсоніндустріалпарк» внесено активи ТОВ НВП «БілоцерківМАЗ», зокрема нерухоме майно.

Також рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Херсоніндустріалпарк» від 14.02.2020 № 6 було затверджено перелік нерухомого майна, як вклад ТОВ НВП «БілоцерківМАЗ» до статутного капіталу ТОВ «Херсоніндустріалпарк», узгоджено його оціночну вартість та прийнято ТОВ НВП «БілоцерківМАЗ» до складу учасників ТОВ «Херсоніндустріалпарк». Цим же рішенням до складу учасників товариства було прийнято ОСОБА_2 , яка є одним із засновників ТОВ НВП «БілоцерківМАЗ», із грошовим внеском до статутного капіталу в розмірі 30000000,00 гривень.

Заявник також посилається на те, що ухвалою Господарського суду Донецької області від 13.03.2012 у справі № 42/1166 про банкрутство ТОВ «Херсонський машинобудівний завод» встановлено, що зобов`язання ТОВ НВП «БілоцерківМАЗ» за генеральним кредитним договором № 14/07/00-KL від 30.01.2007 залишаються не виконаними, а тому 22.11.2010 ПАТ «Банк Форум» правомірно звернулося із відповідними вимогами до солідарного боржника за кредитним договором № 14/07/00-KL від 30.01.2007 - ТОВ «Херсонський машинобудівний завод».

Поряд із тим, поручителем за генеральним кредитним договором № 14/07/00-KL від 30.01.2007 - ТОВ «Херсонський машинобудівний завод», який був власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 221084,5 кв. м., до порушення справи про банкрутство, було проведено відчуження майнового комплексу, а саме на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.01.2008, ТОВ «Херсонський машинобудівний завод» відчужило на користь ТОВ «Торг-Трейд» все власне нерухоме майно.

Заявник звертає увагу на те, що учасниками як ТОВ «Херсонський машинобудівний завод» так і ТОВ «Торг-Трейд» були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є також співзасновниками ТОВ НВП «БілоцерківМАЗ».

В зв`язку з наведеним вище, на думку заявника, існує реальна ймовірність наступного відчуження ліквідних активів ТОВ НВП «БілоцерківМАЗ» на користь, підконтрольних власникам боржника, інших юридичних осіб, що не є учасниками цієї справи, що може в значній мірі ускладнити чи взагалі зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь позивача, адже відсутність арешту таких активів може призвести до постійної зміни їх власників, що в решті призведе до невиконання судового рішення.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно приписів ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З наведеного вище вбачається, що питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, що вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи. Це заходи з припинення дій, які можуть утруднити виконання у майбутньому рішення суду чи зробити його виконання неможливим, а тому заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання судового рішення.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що метою звернення до суду із відповідним позовом є захист порушеного права позивача внаслідок невиконання ТОВ Науково-виробниче підприємство «БілоцерківМАЗ» взятих на себе зобов`язань за генеральним кредитним договором від 30.01.2007 № 14/07/00-KL щодо повернення ТОВ Науково-виробниче підприємство «БілоцерківМАЗ» наданих банком кредитних коштів, що стало підставою для додаткового нарахування відсотків за час фактичного користування цими коштами.

При вирішенні питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

На переконання суду, ймовірність подальшого відчуження майна на користь інших осіб або в статутний капітал інших підприємств, що не є учасниками цієї справи може в значній мірі ускладнити чи взагалі зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, у разі задоволення позову на користь заявника, адже відсутність арешту та заборони відчуження майна належного відповідачу може призвести до постійної зміни власників майна, що в решті істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Судом враховано характер правовідносин, які склалися між сторонами, майновий характер спору, суттєвий розмір позовних вимог, а тому на переконання суду невжиття обраних позивачем заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідача, в межах суми позову, може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок відчуження належного відповідачеві на праві власності майна, за рахунок якого, у разі відсутності у нього достатніх коштів, може бути виконано рішення суду.

Разом із тим, предметом спору є стягнення боргу в розмірі 6500595,73 доларів США та 156770165,57 гривень, при цьому, накладення арешту на майно, що належить відповідачу, є співмірним із заявленими позовними вимогами, а обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливістю розпоряджатися майном на час розгляду справи.

Отже, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно в межах суми позову підлягає задоволенню, оскільки заявником наведені обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів забезпечення позову може порушити його права, а вжитті судом заходи не є вкрай обтяжливим для ТОВ НВП «БілоцерківМАЗ» та сприятимуть запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, та в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду.

Крім того, суд зазначає, що вжиті судом у даному випадку заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Водночас суд вважає, що накладення арешту на грошові кошти, що розміщенні на банківських рахунках ТОВ Науково-виробниче підприємство «БілоцерківМАЗ» в межах суми позову, хоча є безпосередньо пов`язаним способом забезпечення із предметом позову, втім накладення арешту на грошові кошти на суму 6500595,73 доларів США та 156770165,57 гривень, може призвести до фактичного блокування господарської діяльності товариства.

Крім того, одночасне забезпечення розглядуваного позову у спосіб і накладення арешту на майно відповідача, і у спосіб арешту грошових коштів може призвести до невиправданого подвійного забезпечення, що не відповідало б критеріям співмірності та адекватності.

Розглянувши запропоновані позивачем способи забезпечення позову у їх співвідношенні до змісту позовних вимог та завдань, які мають досягатися заходами забезпечення позову, суд вважає, що належним до задоволення та більш виправданим є накладення арешту саме на майно відповідача (рухоме та нерухоме) ніж на грошові кошти, адже зазначені способи у порівнянні та їх наслідки дають підстави для висновків про прийнятність як способу забезпечення позову саме арешту майна та відверту неприйнятність арешту коштів у розмірі, що ймовірно позбавить відповідача можливості здійснювати будь-які фінансові операції по своїх рахунках.

Наведене зумовлює висновки суду про відмову в задоволенні заяви в частині накладення арешту на грошові кошти.

З приводу вимог про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяження вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) стосовно нерухомого майна ТОВ Науково-виробниче підприємство «БілоцерківМАЗ» та заборони будь-яким особам, що здійснюють державну реєстрацію юридичних осіб вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у складі корпоративних прав ТОВ Науково-виробниче підприємство «БілоцерківМАЗ» відносно будь-яких інших юридичних осіб (часток ТОВ Науково-виробниче підприємство «БілоцерківМАЗ» у статутних капіталах будь-яких інших юридичних осіб), суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви в цій частині.

Так, за змістом ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання (п. 4 ч. 1).

Предметом позову є стягнення 6500595,73 доларів США та 156770165,57 гривень процентів за користування чужими грошовими коштами нарахованих на основне зобов`язання.

При цьому, заявник просить суд заборонити державним реєстраторам вчиняти певні дії, що не стосуються безпосереднього предмета спору, а тому в даному випадку відсутній зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору.

Тим більше, задоволення заяви в частині накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача, фактично охоплює та унеможливлює здійснення можливих дій щодо реєстрації (перереєстрації) прав на відповідне майно у відповідних реєстрах, отже інтереси позивача, в цій частині, убезпечені заходами, які судом вже застосовано.

Отже, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов висновку про її часткове задоволення та вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ТОВ Науково-виробниче підприємство «БілоцерківМАЗ» (код 31907458) в межах ціни позову, а саме 6500595,73 доларів США та 156770165,57 гривень, що буде виявлено державним або приватним виконавцем при виконанні даної ухвали, в тому числі, але не виключно: нерухоме майно, корпоративні права, транспортні засоби, обладнання.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» від 27.04.2020 про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Вжити заходів забезпечення позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ТОВ Науково-виробниче підприємство «БілоцерківМАЗ» (код 31907458) в межах ціни позову, а саме 6500595,73 доларів США та 156770165,57 гривень, що буде виявлено державним або приватним виконавцем при виконанні даної ухвали, в тому числі, але не виключно: нерухоме майно, корпоративні права, транспортні засоби, обладнання.

3. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Стягувачем за цією ухвалою є: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (04080, м. Київ, вулиця Олексія Терьохіна, будинок 8А, офіс 111, код 41264766).

Боржником за цією ухвалою є: товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «БілоцерківМАЗ» (09100, Київська обл., місто Біла Церква, бульвар Михайла Грушевського, будинок 13, код 31907458).

Дана ухвала відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали господарського суду Київської області від 30.04.2020 про забезпечення позову у справі № 911/949/20 до виконання до 30.04.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала Господарського суду Київської області від 30.04.2020 про забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала складена та підписана 30.04.2020, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» та пункту 4 Розділу Х «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Суддя Р.М. Колесник