ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.04.2020 справа № 908/1024/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Левкут Вікторія Вікторівна, розглянувши заяву комунального підприємства Бердянської міської ради Житлосервіс-2А (71118, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Свободи, буд. 129, ідентифікаційний код 33318125)

до боржника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Піонер 166» (71118, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Волонтерів (Піонерська), буд. 166, ідентифікаційний код 39313866)

про видачу судового наказу про стягнення 6441,48 грн. заборгованості за надання послуг обслуговування систем диспетчеризації житлових будинків

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Бердянської міської ради Житлосервіс-2А звернулося до господарського суду Запорізької області через систему Електронний суд із заявою за вих. б/н від 21.04.2020 про видачу судового наказу про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Піонер 166» грошової заборгованості за надання послуг в сумі 6441,48 грн. за договором № б/н на обслуговування систем диспетчеризації житлових будинків від 03.02.2017. Крім того, заявник просить стягнути з боржника судовий збір у розмірі 210,20 грн.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2020 заяву про видачу судового наказу передано для розгляду судді Левкут В.В.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 147-149 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір. Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

Пунктами 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно із вимогами ч. 2 (пункти 4, 5), ч. 3 (пункти 3, 4) ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст.ст.76-78 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 цього Кодексу суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. З цією метою, насамперед, необхідно встановити факт настання строку виконання боржником зобов`язання, перевірити його розмір.

На підтвердження вказаних обставин щодо наявності боргу у боржника в сумі 6441,48 грн. за період січень 2018 року, лютий 2018 року заявник надав до матеріалів заяви довідку нарахувань та оплат (акт взаємних розрахунків, підписаний заявником) за період січень 2018 березень 2020 року, а також рахунки та акти наданих послуг за договором обслуговування систем диспетчеризації за січень 2018 року № 18 від 31.01.2018 та за лютий 2018 року № 40 від 28.02.2018.

Разом з тим, зі змісту акту взаємних розрахунків за період січень 2018 березень 2020 року вбачається, що заявником здійснено нарахування 31.01.2018 на суму 3437,72 грн. та 28.02.2018 на суму 3060,92 грн. Крім того, згідно розрахунку початкове сальдо складає 2304,20 грн., також ОСББ «Піонер 166» здійснено часткову оплату у сумі 2361,36 грн. (переведення коштів 31.01.2018). Отже, з урахуванням початкового сальдо та часткової оплати заборгованість ОСББ «Піонер 166» по даним КП Бердянської міської ради «Житлосервіс-2А» станом на 31.03.2020 складає 6441,48 грн.

При цьому суд зазначає, що сам по собі розрахунок основного боргу, без доказів на його обґрунтування не є належним доказом на підтвердження виникнення заявленої до стягнення заборгованості. Тому відомості, які зазначені заявником у розрахунку заборгованості (довідці, акті), мають бути підтверджені відповідними доказами.

Так, у розрахунку наведені відомості про часткову сплату боржником заборгованості на суму 2361,36 грн., проте докази здійснення боржником цих оплат до заяви не додані.

Також у розрахунку зазначено початкове сальдо 2304,20 грн., проте, як вбачається зі змісту договору, який підписаний 01.12.2017, термін дії договору встановлено з 01.01.2018 по 31.12.2018 (п. 5.1 договору), отже перше нарахування має здійснюватись починаючи з січня 2018 року, однак заявником у акті взаємних розрахунків відображено ще початкове сальдо, пояснень з приводу цього та доказів на підтвердження не надано.

Зазначені заявником обставини щодо того, що свої зобов`язання він виконав у повному обсязі, що підтверджується виписаними та отриманими боржником рахунками-актами та відсутністю актів-претензій з його боку не підтверджено документально (доказів отримання боржником актів, про що він зазначає у заяві, не надано), а додані до заяви акти наданих послуг підписані тільки Комунальним підприємством Бердянської міської ради Житлосервіс-2А.

Враховуючи вищевикладене, наданий заявником розрахунок заборгованості по оплаті за обслуговування ліфтів на користь комунального підприємства Бердянської міської ради Житлосервіс-2А за вказаний у ньому період не підтверджується відповідними доказами, тому з поданої заяви не вбачається виникнення права грошової вимоги про стягнення заборгованості по оплаті за обслуговування ліфтів станом на 31.03.2020 у заявленому розмірі.

Таким чином, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, не підтверджуються доданими до неї документами; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення суми грошової заборгованості.

Згідно із ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає відповідний наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Піонер 166» 6441,48 грн. заборгованості на підставі п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у відповідності до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 148, 149, п. 1, 8 ч. 1, ч. 2 ст. 152, ст.ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити комунальному підприємству Бердянської міської ради Житлосервіс-2А у видачі судового наказу про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Піонер 166» 6441,48 грн. заборгованості за надання послуг обслуговування систем диспетчеризації житлових будинків.

Копію даної ухвали надіслати на адресу заявника та боржника у справі.

Звернути увагу учасників судового процесу, що з судовим рішенням можливо ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади: http://court.gov.ua/fair/sud5009/. Електронна адреса господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.ст. 235, 255, 256 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалу підписано 29.04.2020.

Суддя В.В. Левкут