ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" квітня 2020 р.Справа № 922/3911/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Трофименко С.В.

розглянувши клопотання керуючого реструктуризацією Ткаченка О.А. про тимчасову заборону боржнику без дозволу суду виїжджати за кордон по справі

за заявою фізичної особи ОСОБА_1 , м. Південне Харківської області,
до фізичної особи ОСОБА_1 , м. Південне Харківської області,
про неплатоспроможність
за участю :

керуючого реструктуризацією - Ткаченка О.А.,

представника боржника - Назарової (дов.),

ВСТАНОВИВ:

Керуючий реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражний керуючий Ткаченко О.А. звернувся до суду з клопотанням про тимчасову заборону боржнику - фізичній особі ОСОБА_1 без дозволу суду виїжджати за кордон.

Вказане клопотання призначено до розгляду в судовому засіданні на 28.04.2020.

27.04.2020 від представника боржника через канцелярію суду надійшли заперечення на клопотання керуючого реструктуризацією з додатковими доказами, які долучені судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні керуючий реструктуризацією підтримав подане клопотання, послався на те, що боржник не реагує на його звернення та несвоєчасно надає відповіді на запити.

Представник боржника проти поданого клопотання заперечував. Зазначив, що боржник не чинить ніяких перешкод керуючому реструктуризацією, виконує всі його вимоги. Несвоєчасне наданні відповіді на запити обґрунтовує введенням на території України карантину.

Крім того, представник боржника вважає, що діючим законодавством чітко не визначено перелік підстав, за існування яких боржника у справі про неплатоспроможність може бути обмежено в виїзді за кордон, натомість Конституція України гарантує кожному громадянину свободу пересування, в тому числі і право вільно залишати територію України.

Вислухавши керуючого реструктуризацією та представника боржника, суд встановив наступне.

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність відповідно до положень ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 10.12.2019 року прийнято заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 08.01.2020 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Ткаченка Олександра Анатолійовича (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 658 від 22.03.2013.

За результатами підготовчого засідання 25.03.2020 постановлено ухвалу, якою розглянуті та визнані вимоги кредиторів, призначено судове засідання для розгляду погодженого кредитором плану реструктуризації боргів або прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 14 травня 2020 року.

Клопотання керуючого реструктуризацією обґрунтовано тим, що ним отриманий витяг Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (лист вих. № 0.1841780/0/15-20-Вих від 20.01.2020 року) з інформацією про перетинання ФО ОСОБА_1 державного кордону України протягом останніх трьох років (з 08.01.2017 по 09:00 17.01.2020 ), з якого вбачається, що ОСОБА_1 протягом вказаного періоду 19 разів, що включає в`їзд та виїзд, перетинав кордон України.

Керуючим реструктуризацією на адресу боржника було направлено запит № 01-23/26 від 14.02.2020 про надання пояснень щодо мети перетинання державного кордону України та розміру грошових коштів та майна, що були задекларовані ним та членами його родини при перетинанні державного кордону України, суми коштів, що були витрачені на придбання квитків, перебування за межами території України та інших витрат, що пов`язані з такими перетинаннями державного кордону України. ФО ОСОБА_1 також було запропоновано надати пояснення, та документальне підтвердження таких витрат.

Зазначений запит керуючим реструктуризацією також було під розпис вручено ФО ОСОБА_1 21.02.2020 року особисто.

Крім того, у заяві про неплатоспроможність, з якою боржник самостійно звернувся до суду, було зазначено про те, що 13.09.2019 ОСОБА_1 з ТОВ "Автоконсалтинг Україна" було укладено договір комісії № 7089/19/011825, згідно предмету зазначеного договору ТОВ "Автоконсалтинг Україна" зобов`язалось за дорученням ОСОБА_1 здійснити правочин щодо продажу належного ОСОБА_1 транспортного засобу (Audi А6, 2002 року випуску, WIN № НОМЕР_2 ) за ціною 37500,00 грн.

Керуючим реструктуризацією на адресу боржника було направлено запит вих. № 01-23/25 від 14.02.2020 з вимогою надати керуючому реструктуризацією всі копії документів, що посвідчують визначення вартості зазначеного автотранспортного засобу та усі документи, що підтверджують його відчуження з наданням інформації про нового власника за договором купівлі - продажу.

В поданому клопотанні арбітражний керуючий Ткаченко О.А. послався на те, що не отримав відповіді від боржника на вищезазначені запити, що можна розцінити як вчинення боржником дій, спрямованих, на перешкоджання проведенню стосовно нього в установлені строки процедур, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Згідно ч. 5 ст. 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом до закриття провадження у справі про неплатоспроможність такої фізичної особи в порядку, визначеному Кодексом України з процедур банкрутства.

Згідно ч.1 ст. 118 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд має право за вмотивованим клопотанням сторін у справі про неплатоспроможність чи за своєю ініціативою вжити заходів для забезпечення вимог кредиторів.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 118 Кодексу України з процедур банкрутства до заходів для забезпечення вимог кредиторів належать, зокрема, заборона виїзду боржника за кордон.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд за клопотанням арбітражного керуючого або з власної ініціативи може прийняти рішення про тимчасову заборону боржнику без дозволу суду виїжджати за кордон на період здійснення провадження у справі про неплатоспроможність, якщо боржник вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом.

Згідно визначень, що наведені в ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Відповідно до положень, що містяться в розділах ІІ та ІІІ Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства, за наслідками процедури реструктуризації боргів суд приймає одне з таких рішень : про затвердження/відмову в затвердженні плану реструктуризації боргів боржника; про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

В процедурі реструктуризації боргів здійснюється аналіз обставин, які спричинили неплатоспроможність боржника, з`ясовується чи в повному обсязі боржником надані відомості про свій майновий стан, чи повна та/або достовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї зазначені в деклараціях про майновий стан; чи не було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї майно з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами.

З`Ясування всіх обставин та підстав, що викликали неможливість виконання боржником своїх зобов`язань перед кредиторами покладено на арбітражного керуючого, який виконує обов`язки керуючого реструктуризацією.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право зокрема: запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їхньою згодою, отримувати інформацію з державних реєстрів, здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно ч. 8 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства під час виконання повноважень арбітражний керуючий має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, що міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Частиною 1 ст. 114 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи користується всіма правами арбітражного керуючого відповідно до законодавства, у тому числі має право:

1) запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їхньою згодою щодо майна боржника - фізичної особи, у тому числі які містять конфіденційну інформацію та/або банківську таємницю;

2) отримувати інформацію з державних реєстрів, у тому числі з бюро кредитних історій, у порядку, передбаченому законодавством;

3) здійснювати огляд майна боржника;

4) отримувати інформацію про рух коштів на рахунках боржника відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Отже, викладене свідчить про те, що боржник з метою підтвердження даних, що наведені ним в деклараціях про майновий стан та в заяві про неплатоспроможність зобов`язаний надавати керуючому реструктуризацією витребувані останнім відомості.

Однак, боржник не надав своєчасно на запити керуючого реструктуризацією відповіді на його запити, які були здійснені з метою перевірки даних щодо фінансового стану боржника та не вчинення останнім дій з метою навмисного ухилення від виконання зобов`язань перед кредиторами.

Боржник в своїх запереченнях посилається на ст. 33 Конституції України, яка передбачає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Боржник також посилається на ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в України", в якій, на думку боржника, наведено вичерпний перелік обставин, коли право громадянина на виїзд з України може бути тимчасово обмежено.

Суд не приймає такі посилання боржника, оскільки в даному випадку, як вже зазначено раніше, можливість обмеження боржника, який звернувся до суду з заявою про його неплатоспроможність, встановлена в Кодексі України з процедур банкрутства (статті 118, 120) та в ст. 337 ГПК України.

Щодо відсутності конкретного переліку дій, які можуть бути розцінені, як дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом, то суд вважає, що в даному випадку це є оціночним поняттям, обґрунтування підстав для прийняття судом рішення щодо обмеження боржника в праві виїзду за межі України повинно бути наведено в судовому рішенні.

В даному випадку суд кваліфікує бездіяльність боржника щодо своєчасного надання відповідей на обґрунтовані запити керуючого реструктуризацією майна як перешкоджання в процедурі реструктуризації боргів, що призвело до заявлення керуючим реструктуризацією клопотання про витребування відомостей від третіх осіб та, відповідно, приводить до затягування процедури реструктуризації боргів.

Суд зазначає, що до заперечень боржником надана копія відповіді на запит керуючого реструктуризацією щодо надання відомостей про мету перетинання кордону України протягом останніх трьох років та про понесені витрати, однак, з наданих документів вбачається, що така відповідь направлена лише 25.04.2020.

Суд не приймає посилання боржника на те, що запити щодо надання інформації про перетинання державного кордону та копій документів, що посвідчують відчуження майна, було отримано ОСОБА_1 07.03.2020, а з 17.03.2020 на території України введений карантин з огляду на наступне.

В матеріалах справи (т. 5, а.с. 256-257) наявні запити керуючого реструктуризацією від 14.02.2020 вих. № 01/23-25 та вих. № 01/23-26 до боржника про надання інформації, на яких міститься підпис особисто ОСОБА_1 про їх отримання 21.02.2020, отже, відповідь на вказані запити мала бути надана ще до введення карантину (17.03.2020)

Крім того, ні з заперечень боржника, ні з відповіді на запит щодо перетинання кордону не вбачається, яким чином введений карантин вплинув на затягування надання відповіді на запити керуючого реструктуризацією. Наведені в відповіді боржника дані були відомі боржнику та не потребували отримання будь-якої додаткової інформації, отриманню якої перешкоджав би введений на території України карантин з обмежувальними заходами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання керуючого реструктуризацією Ткаченка О.А. про тимчасову заборону боржнику без дозволу суду виїжджати за кордон є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 118, 120 Кодексу України з процедур банкрутства , ст. ст. 233-235, 337 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання керуючого реструктуризацією Ткаченка О.А. про тимчасову заборону боржнику без дозволу суду виїжджати за кордон.

Заборонити боржнику - фізичній особі ОСОБА_1 (громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) без дозволу господарського суду Харківської області виїжджати за кордон до закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалу суду направити боржнику, керуючому реструктуризацією, кредиторам, Державній прикордонній службі України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дати складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 04.05.2020.

Суддя Яризько В.О.