РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.05.2020Справа № 910/3005/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БМ Дистрибушн 2.0" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ашан Гіпермаркет Україна" (м. Київ)

про стягнення 24.174,89 грн

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БМ Дистрибушн 2.0" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ашан Гіпермаркет Україна" про стягнення 245.545,55 грн, з яких: 221.370,66 грн основного боргу, 24.174,89 грн пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки № 1867/08/19 від 27.08.19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.20. відкрито провадження у справі № 910/3005/20 та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

08.04.20. від відповідача надійшли для приєднання до матеріалів справи платіжних доручень в підтвердження факту сплати відповідачем грошових коштів за договором поставки.

Разом з тим, жодних повідомлень на виконання пункту 8 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 04.03.20. про відкриття провадження в даній справі від позивача не надходило.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 ГПК України).

За вказаних підстав ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.20. зобов`язано позивача у строк до 29.04.20. включно надати суду письмові пояснення щодо наданих відповідачем доказів сплати грошових коштів та докази оплати відповідачем грошових коштів за спірний період, в тому числі після відкриття провадження в даній справі.

Від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "БМ Дистрибушн 2.0" вказує на те, що відповідачем було сплачено 221.370,66 грн основного боргу, з огляду на що позивач зменшує свої позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 24.174,89 грн пені.

Також від позивача надійшли письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.20. прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БМ Дистрибушн 2.0" про зменшення розміру позовних вимог.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. (ст. 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

27.08.19. між відповідачем (Покупець) та позивачем (Постачальник) було укладено Договір поставки № 1867/08/19 (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.1) Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю на умовах DDP, адреса місця поставки: м.Львів, проспект В`ячеслава Чорновола, б. 16і (згідно ІНКОТЕРМС-2010) Обладнання та комплектуючі (далі - Обладнання), перелік якого наведено в Додатку № 1 (Специфікація) до Договору, а також власними силами і засобами зі своїх матеріалів виконати роботи по встановленню (монтажу) Обладнання (далі - Роботи) на об`єкті Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та здійснити оплату за Обладнання та Роботи на умовах Договору.

Сторонами підписано та скріплено печатками Специфікацію до Договору.

Строк дії Договору сторонами погоджено пунктом 1.5 з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.19. Якщо на момент закінчення строку дії Договору зобов`язання будь-якої зі сторін залишились невиконаними, строк дії Договору продовжується відповідно до виконання сторонами своїх зобов`язань.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у третьої особи та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків з постачання товару.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного Кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Датою поставки є дата підписання уповноваженим представником Покупця видаткової накладної (п. 3.4 Договору).

Здача Постачальником виконаних Робіт та прийом їх Покупцем здійснюється шляхом підписання Акту прийому-передачі виконаних Робіт (п.5.2 Договору).

У відповідності до наявної в матеріалах справи видаткової накладної позивач поставив відповідачу товар на суму 725.302,20 грн.

Також відповідно до акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1184 від 04.10.10. позивач виконав для відповідача роботи на суму 12.600,00 грн.

Вказані видаткова накладна та акт підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Оцінюючи представлені позивачем в обґрунтування викладених в позовній заяві обставин щодо поставки Обладнання відповідачу та виконання для нього Робіт докази, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Статтею 688 Цивільного кодексу України на покупця покладено обов`язок повідомити продавця про порушення умов договору щодо кількості, асортименту, якості, комплектності товару в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Жодних заперечень з приводу отримання Обладнання та виконаних Робіт відповідачем суду надано не було.

Отже, суд при розгляді справи приймає до уваги відсутність у відповідача, як Покупця за Договором, будь-яких заперечень та претензій щодо належного виконання Постачальником прийнятих за Договором зобов`язань з передання Обладнання і виконання Робіт.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.1 Договору сторони погодили наступне. Оплата загальної ціна Договору проводиться Покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника в наступному порядку:

- 516.531,54 грн протягом трьох банківських днів з дати підписання Договору;

- 221.370,66 грн протягом трьох банківських днів з дати підписання видаткових накладних на отримання Товару.

У відповідності до наявних в матеріалах справи документів, відповідачем було оплачено поставлений за Договором Товар наступним чином:

20.09.19. сплачено 516.531,54 грн

11.03.20. сплачено 221.370,66.

Оскільки відповідачем несвоєчасно оплачено Обладнання та Роботи, Постачальником нараховано Покупцю 24.174,89 грн пені.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Пунктом 9.1 Договору визначено, що за порушення строків розрахунків за Договором Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від суми заборгованості.

Приписами ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Зазначене кореспондується з нормами ст. 617 Цивільного кодексу України згідно якої особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

При здійсненні перерахунку судом враховано, що з огляду на положення Договору відповідач повинен був сплатити 221.379,66 грн 7,8,9 жовтня 2019 року, отже з 10.10.19. настало прострочення.

Отже, за перерахунком суду розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 23.942,54 грн. Пеню в сумі 232,35 грн нараховано безпідставно, з огляду на що суд відмовляє в позові в цій частині.

За вказаних підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог з підстав задоволення позову частково.

При цьому судом враховано, що:

- при зверненні з даним позовом до суду з вимогами про стягнення 245.545,55 грн належний до сплати судовий збір становив 3.683,18 грн, який і було сплачено позивачем;

- після прийняття судом заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог ціна позову склала 24.174,89 грн, а судовий збір - 2102,00 грн;

- за умови подання позивачем відповідного клопотання йому підлягає поверненню судовий збір в сумі 1.581,18 грн;

- судовий збір до стягнення пропорційно підлягає розрахунку з 2102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ашан Гіпермаркет Україна" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, б. 15-А; ідентифікаційний код 35442481) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БМ Дистрибушн 2.0" (03039, м. Київ, проспект Валерія Лобановського, б. 119, приміщення 7, кабінет 56; ідентифікаційний код 42346980) 23.942 (двадцять три тисячі дев`ятсот сорок дві) грн 54 коп. пені, 2.081 (дві тисячі вісімдесят одну) грн 80 коп. судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко