ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" травня 2020 р. м. Київ Справа № 911/4153/15

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімакс» (08136, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Крюківщина, вул. Балукова, 1-А; )

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

Без виклику представників учасників у справі.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/4153/15 за заявою боржника ТОВ «Хімакс» про банкрутство.

Постановою Господарського суду Київської області від 12.07.2016 визнано банкрутом ТОВ «Хімакс» та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру.

Ухвалою суду від 03.09.2019 ліквідатором ТОВ «Хімакс» призначено арбітражного керуючого Мирутенка М.М.

На даний час у справі триває ліквідаційна процедура.

04.05.2020 до суду надійшло клопотання ліквідатора Банкрута арбітражного керуючого Мирутенка М.М. від 27.04.2020 б/№ (вх. № 8546/20) про роз`яснення постанови Господарського суду Київської області від 12.07.2016.

Статтею 245 ГПК України встановлено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Розглянувши подане клопотання про надання роз`яснення, суд зазначає наступне.

Виходячи із змісту статті 245 ГПК України роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

В клопотанні ліквідатор Банкрута просить суд роз`яснити постанову Господарського суду Київської області від 12.07.2016 у справі № 911/4153/15, а саме: чи підлягає зняттю арешт на майно ТОВ «Хімакс» (), накладений ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 22.06.2017 у справах № 757/34715/17-к та № 757/34700/17-к на підставі постанови Господарського суду Київської області від 12.07.2016 у справі № 911/4153/15.

Як зазначив ліквідатор, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.06.2017 у справі № 757/34715/17-к накладено арешт на земельні ділянки, нежитлові приміщення, приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення, які розташовані за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Крюківщина, вул. Балукова, 1-А, що знаходиться у фактичному користуванні ТОВ «Хімакс», та яке згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстроване на праві власності за третіми особами.

Крім цього, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.06.2017 у справі № 757/34700/17-к накладено арешт на майно, а саме: нежитлові приміщення, приміщення побутового, службового, господарського, складського та іншого призначення, які розташовані за адресою: м. Хмельницький, пров. Купріна, 15-а, що знаходиться у фактичному користуванні ТОВ «Хімакс», та яке згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстроване на праві власності за третьою особою.

Також ліквідатор зазначив, що ТУ ДБР у м. Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000676 від 19.08.2019 та у вказаному кримінальному провадженні визначені речові докази, які були передані на відповідальне зберігання ТОВ «Хімакс» та фактично зберігались у складських приміщеннях за адресою: м. Хмельницький, пров. Купріна, 15-а.

Однак звернення ліквідатора до правоохоронних органів щодо надання інформації про перелік майна Банкрута, яке перебуває під арештом в межах кримінальних проваджень залишені без задоволення.

Згідно ч. 1, 3 ст. 61 КУзПБ, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; формує ліквідаційну масу; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 62 КУзПБ, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси. Майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу ліквідаційної маси.

Частиною 1 статті 59 КУзПБ визначено, що з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Аналогічна за змістом правова норма містилась в ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який був чинний станом дату відкриття ліквідаційної процедури у даній справі та втратив чинність з 21.10.2019.

Оскільки в процедурі ліквідації задоволення вимог кредиторів відбувається за рахунок коштів, отриманих від здійсненої у встановленому порядку реалізації майна банкрута, майно банкрута повинно бути вільним від будь-яких обтяжень.

Тобто, з моменту відкриття відносно боржника ліквідаційної процедури всі без винятку обтяження чи інші обмеження щодо розпорядження його майном підлягають скасуванню.

Існування не скасованих заборон на відчуження активів банкрута перешкоджає ліквідатору у виконанні покладених на нього Кодексом обов`язків.

Пунктом 8 резолютивної частини постанови Господарського суду Київської області від 12.07.2016 у справі № 911/4153/15 постановлено скасувати арешти, накладені на майно ТОВ «Хімакс» () на підставі ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

У разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 461/233/17-ц.

Арешт майна це тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із частиною першою статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно (частина друга статті 174 КПК України).

Зазначені вимоги співпадають з положеннями частини четвертої статті 21 КПК України (згідно з якою здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України) та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

Отже, арешт, накладений в межах кримінальної справи, є заходом забезпечення кримінального провадження, застосованим згідно з нормами КПК України і його скасування відбувається в порядку, визначеному статтею 174 КПК України.

Аналогічних висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла при розгляді справ № 335/12096/15-ц (постанова від 15.05.2018) та № 569/4374/16-ц (постанова від 23.05.2018).

Відтак, скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження, в силу приписів статті 174 КПК України, не може здійснюватися судами інших юрисдикцій, що випливає також із положень статей 37, 41 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Оцінюючи наведене крізь призму висновків Верховного Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у справі № Б-50/112-09 (постанова від 16.10.2018) щодо скасування арештів на майно, накладених у межах кримінальної справи, враховуючи суть та мету таких арештів, слід дійти висновку, що дія статті 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ст. 59 КУзПБ не має безумовного поширення на всі арешти чи інші обмеження щодо розпорядження майном боржника, визнаного банкрутом, застосовані судами в порядку адміністративного, цивільного, кримінального судочинства при розгляді справ, що віднесені процесуальним законом до їх юрисдикції.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.04.2019 у справі № 926/1307-б/15.

Враховуючи викладене вище суд вважає за необхідне роз`яснити ліквідатору ТОВ «Хімакс» арбітражному керуючому Мирутенку М.М., що скасування арешту майна Боржника, накладеного ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 22.06.2017 у справах № 757/34715/17-к та № 757/34700/17-к в межах кримінального провадження, здійснюється слідчим суддею або судом в межах кримінального провадження у встановленому КПК України порядку.

Керуючись ст. 232-235, 245, 255-257, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Роз`яснити ліквідатору ТОВ «Хімакс» арбітражному керуючому Мирутенку М.М., що скасування арешту майна Боржника, накладеного ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 22.06.2017 у справах № 757/34715/17-к та № 757/34700/17-к в межах кримінального провадження, здійснюється слідчим суддею або судом в межах кримінального провадження у встановленому КПК України порядку.

2. Копію ухвали надіслати ліквідатору Банкрута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня підписання ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області.

Дата підписання ухвали 07.05.2020.

Суддя С.Ю. Наріжний