УХВАЛА

м. Київ

30.04.2020Справа № 910/4270/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В., розглянувши позовну заяву

за позовом Державного підприємства «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» (03680, м. Київ, пр-т. Червонозоряний, буд. 51, ідентифікаційний код 38283024)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ДСК135» (01042, м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, буд. 1/27, оф. 304/1, ідентифікаційний код 36149655)

про стягнення 20029,40 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ДСК135» про стягнення 20 029,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №49-18 від 26.03.2018 щодо оплати виконаних робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

28.04.2020 через відділ діловодства суду від Державного підприємства «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» надійшла заява про відмову від позову та закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України. У своєму клопотанні позивач зазначає, що 27 квітня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ДСК135» було сплачено заявлену до стягнення заборгованість у розмірі 14 500,00 грн, у зв`язку із чим позивач відмовляється від позову.

Розглянувши клопотання Державного підприємства «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» про закриття провадження у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття відмови позивача від позову та закриття провадження у справі, з огляду на наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно із ч. 2 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Судом встановлено, що заява позивача про відмову від позову підписана уповноваженою особою. Зі змісту заяви позивача про відмову від позову вбачається, що вказана заява про відмову від позову не суперечать законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Приписами частини 3 статті 191 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Пунктом 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Враховуючи наведене, оскільки відмова позивача від позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, заява про відмову від позову підписана уповноваженою особою, суд знаходить достатньо підстав для прийняття заяви позивача про відмову від позову, та закриття провадження у справі, на підставі пункту 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що у відповідності до частини третьої статті 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

У відповідності до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір", у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки, позивачем подано заяву про відмову від позову, а платником судового збору є Державного підприємства «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва», то суд дійшов висновку про повернення Державному підприємстві «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору в розмірі 1051,00 грн, сплаченого згідно із платіжним дорученням №196 від 17.03.2020, яке міститься в матеріалах справи №910/4270/20.

Керуючись ст. 191, п. 4 ч. 1 ст. 231, ст. 130, ст. 233, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти заяву Державного підприємства «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» про відмову від позову по справі №910/4270/20.

2. Провадження у справі №910/4270/20 закрити.

3. Повернути Державному підприємстві «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» (03680, м. Київ, пр-т. Червонозоряний, буд. 51, ідентифікаційний код 38283024) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1051,00 грн, сплачений згідно із платіжним дорученням №196 від 17.03.2020, яке міститься в матеріалах справи №910/4270/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та в частині закриття провадження у справі може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 04.05.2020.

Суддя О.В. Гулевець