ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2020 р. Справа№ 910/11740/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Припутніцькій Ю.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КАПІТАЛ" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 (повний текст рішення підписано 18.11.2019)

у справі №910/11740/19 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" (ПАТ "ВіЕЙБі Банк") в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Матвійчука О.Ю.

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КАПІТАЛ"

про стягнення 73 759,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2019 Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" (ПАТ "ВіЕЙБі Банк") в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Матвійчука О.Ю. звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КАПІТАЛ" про стягнення 73 759,76 грн.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди б/н від 30.07.2018 в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 у справі №910/11740/19 позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КАПІТАЛ" на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" 73759,00 грн. орендної плати та 1 921,00 грн. судового збору.

Рішення мотивовано доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач 02.12.2019 звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного.

В період з 20 липня 2015 по 12 березня 2019 повноваження органів управління банку здійснював Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

В цей період уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ «Капітал» Біла І.В. уклала від імені банку спірний договір.

Про існування укладеного договору оренди ПАТ «АКБ «Капітал» дізнався лише 21.11.2019 при ознайомленні з рішенням Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 та матеріалами справи №910/11740/19.

Відповідач не знає де і на підставі чого знаходиться його майно та документи.

Послуги за спірним договором оренди отримувала та на сьогоднішній день продовжує фактично отримувати саме уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Біла І.В.

На даний час ПАТ «АКБ «Капітал» вже не знаходиться під юрисдикцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, проте вся кореспонденція, адресована банку, продовжує надходити на ім`я уповноваженої особи Білої І.В. на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тому ПАТ «АКБ «Капітал» позбавлений можливості на захист своїх прав та законних інтересів.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Зазначає, що скасування у банку відповідача процедури ліквідації не звільняє останнього від виконання своїх зобов`язань за спірним договором, оскільки договір оренди є договором, що забезпечує діяльність банку в процедурі, а обставини, які склались у зв`язку із запровадженням або скасуванням у відповідача процедури ліквідації не свідчать про наявність форс - мажорних обставин, оскільки такі обставини засвідчує Торгово-промислова палата відповідно до Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», проте матеріали справи не містять такого засвідчення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача 11.12.2019 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2019 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

10.02.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про повідомлення (виклик) сторін, з посиланням на те, що банк позбавлений можливості захисту своїх прав та законних інтересів, оскільки останнім не отримано ухвали Північного апеляційного господарського суду про відкриття провадження у справі та відзив позивача на апеляційну скаргу.

Також, 10.02.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, яке обґрунтовано тим, що дана справа потребує детального розгляду спору по суті та з`ясування всіх обставин справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 у справі №910/11740/19 відмовлено у задоволенні клопотань Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КАПІТАЛ" про повідомлення (виклик) сторін та розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

30.07.2018 між Публічним акціонерними товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (далі - орендодавець) та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "КАПІТАЛ" (далі - орендар) був укладений договір оренди (далі - договір), за умовами якого (п. 1.1. договору) орендодавець передає орендарю у строкове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 146,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Перемоги, 20 , літ. "Г". Приміщення включає в себе всі стелі, підлоги, ворота з дверима, внутрішню та зовнішню поверхню всіх стін, інженерні та комунікаційні мережі, тощо.

Згідно з п. п. 2.2.1. договору за домовленістю сторін орендна плата за передане в оренду приміщення встановлюється в національній валюті України, відповідно до нижченаведеного розрахунку та складається з наступних платежів: а) загальна площа приміщення складає № 146,1 кв. м.; б) орендна плата за 1 кв. м орендованої плоті у місяць складає 50,00 грн. з ПДВ.

За змістом п.п. 2.2.2. договору загальна сума орендної плати за місяць становить 7 305,00 грн. у тому числі ПДВ 1217,50 грн.; Орендна плата сплачується з урахуванням щомісячного індексу інфляції згідно формули в п.2.2.2 договору. Розрахунки по орендній платі проводяться щомісячно на підставі цього договору, шляхом перерахування Орендарем на рахунок орендодавця суми, визначеної відповідно до умов п.2.2.1. даного договору. Починаючи із другого календарного місяця з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі, розмір орендної плати за кожний наступний місяць розраховується за формулою: Орендна плата (n) = індекс Іх орендна плата (Б); орендна плата (n) - орендна плата за розрахунковий (поточний) місяць; індекс І - індекс інфляції у відповідно до даних державного комітету статистики України за попередній місяць, за умови, що індекс І перевищує 1, а у випадках дефляції індекс І не застосовується. орендна плата Б - орендна плата, зазначена в п. 2.2.1.

Відповідно до п. п. 2.2.3. договору орендна плата сплачується за актом приймання-передачі та сплачується орендарем не пізніше 15 числа поточного місяця на підставі оригіналів або скан-копій рахунків, направлених на електронну адресу орендаря: 13 числа поточного місяця. Орендар зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату до дати фактичного повернення приміщення орендодавцю за актом приймання-передачі та/або до повного виконання орендарем всіх зобов`язань за цим договором. Оригінали рахунків щомісячно направляються орендодавцем на адресу орендаря зазначену в цьому договорі разом з актами наданих послуг. Неотримання орендарем рахунку від орендодавця не звільняє його від сплати орендної плати. Орендна плата за перший та останній місяці строку оренди сплачується протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати передачі приміщення орендарю за актом приймання-передачі на підставі рахунку. Орендна плата за останній місяць строку оренди може бути зарахована орендодавцем в погашення прострочених зобов`язань орендаря за договором.

Підпунктом 2.1.2. договору (в редакції додаткового договору від 28.10.2018) визначено, що строк оренди закінчується "29" жовтня 2019 включно, але у будь-якому разі не може перевищувати граничного строку ліквідації неплатоспроможного банку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Факт передачі в оренду нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Перемоги, 20, літ. "Г", загальною площею, 146,1 кв.м. підтверджується актом приймання-передачі орендованого майна від 30.07.2018, який є додатком № 2 до договору оренди.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за період оренди з жовтня 2018 по серпень 2019 за відповідачем утворилась заборгованість по орендних платежах за договором в загальній сумі 73 759,76 грн. з урахуванням проведених часткових оплат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання з надання відповідачеві в оренду приміщення відповідно до умов договору, а відповідач, у свою чергу, не виконав взяті на себе зобов`язання зі сплати орендних платежів відповідно до умов договору та має перед позивачем заборгованість в сумі 73 759,76 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За змістом ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у вказаній справі становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин вказаної господарської справи, а також з огляду на відсутність клопотань учасників справи про розгляд справи з викликом осіб, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Позивач в якості підстав для задоволення позову посилається на факт порушення відповідачем умов договору оренди б/н від 30.07.2018 в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів в сумі 73 759,76 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 ст. 770 ЦК України визначено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, ч. 2 ст. 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що позивачем виконано свої зобов`язання з надання відповідачеві в оренду спірного приміщення відповідно до умов договору, факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасної та повної сплати орендних платежів підтверджується матеріалами справи та не спростований відповідачем, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення 73 759,76 грн. основного боргу.

При цьому, колегією суддів враховано, що на виконання постанови Правління Національного банку України від 29 жовтня 2015 № 753 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦІОНЕРНО-КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КАПІТАЛ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 29 жовтня 2015 № 195 «Про початок процедури ліквідації ПАТ АКБ «КАПІТАЛ» та делегування повноважень ліквідатора банку» уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

19.10.2017, на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №4779 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» строком на один рік по 29 жовтня 2018 включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення № 676 від 12 березня 2018 року про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ».

Відповідно до зазначеного рішення повноваження ліквідатора ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» визначені Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Білій Ірині Володимирівні з 13 березня 2018 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 24 травня 2018 року № 1466 призначено з 25 травня 2018 року уповноваженими особами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на ліквідацію ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами та провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Щадних Олександра Леонідовича та провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Білу Ірину Володимирівну.

Відповідно до вищезазначеного рішення, Білій І. В . делеговано всі без виключення повноваження ліквідатора ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), зокрема, статтями 37, 38, 47-521, 53 Закону.

На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийняла рішення від 04 жовтня 2018 року № 2679 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» строком на один рік з 30 жовтня 2018 року до 29 жовтня 2019 року включно.

Водночас, відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ», визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Білій Ірині Володимирівні строком на один рік з 30 жовтня 2018 року до 29 жовтня 2019 року включно.

Відтак, станом на час виникнення спірних правовідносин ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» перебував у процедурі ліквідації.

Статтею 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що його метою є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Відповідно до пунктів 6, 16 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Частиною п`ятою статті 36 Закону встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку;

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;

5) нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед кредиторами.

При цьому, частиною 6 вказаної статті передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п`ятої цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті; 1-1) сплати регулярного збору до Фонду; 2) витрат, пов`язаних із забезпеченням його господарської діяльності відповідно до частини четвертої цієї статті; 3) виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної житло та здоров`ю працівників банку; 4) виплати аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, ушкодженням здоров`я або смертю, тощо; 5) виконання операцій з переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки, починаючи з наступного дня після запровадження процедури тимчасової адміністрації; 6) здійснення купівлі-продажу валюти фізичними та юридичними особами для погашення ними зобов`язань за кредитними договорами, виконання вимог, встановлених законодавством, для обов`язкового продажу валюти.

Зобов`язання банку, передбачені пунктами 1-1 - 4 частини шостої цієї статті, виконуються банком у межах його фінансових можливостей у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Фонду.

У ч. 4 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що початок тимчасової адміністрації не є підставою для припинення, розірвання або невиконання договорів про надання послуг (виконання робіт), які забезпечують господарську діяльність банку, зокрема договорів про оренду нерухомого майна, надання комунальних послуг, послуг зв`язку, охорони. У разі припинення, розірвання або порушення умов таких договорів з боку контрагентів банку Фонд має право вимагати відшкодування збитків у порядку, встановленому законодавством України.

Отже, відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", обмеження, визначене пунктом 1 ч. 5 статті 36 Закону не поширюється на зобов`язання банку щодо витрат, пов`язаних із забезпеченням його господарської діяльності відповідно до частини четвертої цієї статті.

При цьому, ч. 2 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" унормовано, що оплата витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідації, проводиться позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат, затвердженого Фондом. До цих витрат, зокрема, належать і витрати, пов`язані з утриманням і збереженням майна (активів) банку.

Отже, під час здійснення ліквідації банку існують зобов`язання останнього, безпосередньо пов`язані із здійсненням ліквідаційної процедури, до яких відносяться витрати, пов`язані із забезпеченням його господарської діяльності, та пов`язані з утриманням і збереженням майна (активів) банку, тощо.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, за період з жовтня 2018 по серпень 2019 (включно) у відповідача утворилась заборгованість зі сплати орендних платежах за спірним договором оренди на загальну суму 73 759,76 грн. з урахуванням часткових оплат.

Відповідно до п.1.2 спірного договору приміщення передавалось позивачем в оренду з метою розміщення майна орендаря (відповідача).

За таких обставин, враховуючи, що заборгованість відповідача по оплаті за договором оренди виникла у період процедури ліквідації відповідача і спричинена витратами, пов`язаними із розміщенням майна орендаря (відповідача), фактично утриманням і збереженням майна (активів) банку, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.

Одночасно колегією суддів враховано, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.03.2018 у справі №826/15723/17, зміненим постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі №826/15723/17, та залишеними без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.06.2019, визнано протиправною та скасовано постанову правління НБУ №466/БТ від 20.07.2015; скасовано постанову НБУ від 29.10.2015 №753 із зобов`язанням НБУ повернути банку банківську ліцензію та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій; визнано протиправними та скасовано Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.07.2015 № 140 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "АКБ "КАПІТАЛ", Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.10.2015 № 195 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "АКБ "Капітал" та делегування повноважень ліквідатора банку" та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.11.2015 року № 196 "Про зміну уповноваженої особи фонду на ліквідацію ПАТ "АКБ "Капітал" та делегування повноважень ліквідатора банку"; зобов`язано відділ державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців Печерського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві скасувати запис у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців щодо знаходження банку у стані припинення.

З урахуванням викладеного колегія суддів зазначає, що скасування процедури ліквідації банку (відповідача), не звільняє його від виконання своїх зобов`язань за спірним договором, оскільки договір оренди був укладений на забезпечення діяльності банку в процедурі ліквідації (згідно п.1.2 спірного договору приміщення передавалось позивачем в оренду з метою розміщення майна орендаря (відповідача)), а обставини, що склались у зв`язку із запровадженням або скасування у відповідача процедури ліквідації, не свідчать про наявність форс-мажорних обставин, оскільки такі обставини засвідчує Торгово-промислова палата відповідно до Закону України «Про торгово- промислові палати в України», проте матеріали справи такого засвідчення не містять.

Апелянтом не надано доказів незаконності змісту угоди, недотримання форми, невідповідності волі та волевиявлення, наявності дефектів суб`єктного складу, повернення приміщення орендодавцю (позивачу) за актом приймання-передачі, як передбачено умовами п.1.8 договору.

Посилання апелянта на те, що послуги за договором оренди б/н від 30.07.2018 отримувала і на сьогоднішній день продовжує фактично отримувати уповноважена особа ФГВФО Біла І.В. не грунтуються на матеріалах справи, оскільки договір укладався уповноваженою особою від імені банку (відповідача) та в його інтересах (з метою розміщення майна орендаря (відповідача).

Міркування апелянта про його необізнаність про місце та підстави перебування його майна і документів не звільняє його від обов`язку з оплати заборгованості за спірним договором, оскільки останнім не доведено, що невиконання зобов`язань з оплати орендних платежів відбулось поза його волею, внаслідок настання обставин, що мають надзвичайний характер.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, № 303-А , п.29).

За таких обставин решту аргументів відповідача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про задоволення позову.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КАПІТАЛ" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 у справі №910/11740/19.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КАПІТАЛ" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 у справі №910/11740/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 у справі №910/11740/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/11740/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко