ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

29 квітня 2020 року № 903/285/20

Суддя Господарського суду Волинської області Якушева І.О., розглянувши матеріали по справі № 903/285/20

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Городище», с.Городище, Луцького району, Волинської області

до Приватного акціонерного товариства «Гнідавський цукровий завод», с. Рованці, Луцького району, Волинської області

про зобов`язання повернути товар,

в с т а н о в и л а:

24.04.2020 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява б/н від 23.04.2020 Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Городище», в якій позивач просить зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Гнідавський цукровий завод» повернути Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Городище» білий цукор в кількості 679,9 тонн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви мають бути додані документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач до позовної заяви не додав доказів сплати судового збору.

Разом з цим, позивач подав клопотання, в якому просить відстрочити сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення рішення суду. На обгрунтування клопотання посилається на те, що сплата судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 127 481,25 грн. на час проведення польових робіт є для товариства значною; зазначає, що товариство має сезонний характер роботи, кошти в касу надходять в основному після продажу сільськогосподарської продукції, станом на момент подачі позовної заяви товариство у господарській діяльності використовує лише кошти, запозичені у банках, і платить за них відсотки. На підтвердження своїх доводів подав довідки - розрахунки АТ «Креді Агріколь Банк», АТ Райффайзен Банк Аваль».

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони за її клопотанням, може відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; 2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

В розділі 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013, зі змінами і доповненнями, роз`яснено, що у розгляді питань, пов`язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 закону) і застосуванням приписів закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 закону) господарським судам слід враховувати таке. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Зазначені в клопотанні обставини не можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви, оскільки Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Городище» не надано доказів того, що станом на дату звернення до суду з позовною заявою у нього відсутні кошти для оплати судового збору.

Сам по собі факт наявності у товариства кредитних зобов?язань не свідчить про відсутність фінансової можливості сплати судового збору.

Разом з цим, у поданому клопотанні про відстрочення сплати судового збору заявник не обгрунтував можливості сплати ним судового збору до прийняття рішення судом. Заявник повинен довести, що його матеріальне становище зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду справи та він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі до винесення судом рішення.

З огляду на викладене, клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Городище» про відстрочення сплати судового збору до задоволення не підлягає.

Здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суд повинні дотримуватись принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України).

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких- не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

«Право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі»).

Як визначено статтею 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру позивач сплачує судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2102 грн.

В позовній заяві позивачем визначено ціну позову 8 498 750 грн.

Таким чином, позивачу необхідно було сплатити 127 481,25 грн. (8 498 750х1,5%) грн. судового збору за подання позовної заяви.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивач не додав доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позовну заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Городище» на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України слід залишити без руху для усунення недоліків.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Крім цього, підпунктом 3 пункту 11 частини 1 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року №540-IX, який набрав чинності 02.04.2020 року, внесено зміни, зокрема, до Господарського процесуального кодексу України, а саме: розділ Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України доповнено пунктом 4 такого змісту: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами і доповненнями), на усій території України установлено карантин з 12.03.2020 до 11.05.2020.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху з метою надання заявнику можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання не пізніше 5 днів з дня закінчення строку дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020, доказів оплати судового збору у розмірі 127 481,25 грн. в порядку, визначеному Законом України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

1. Залишити позовну заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Городище» без руху.

2. Заявнику - Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Городище» не пізніше 5 днів з дня закінчення строку дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020, усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки та надати суду докази оплати судового збору у розмірі - 127 481,25 грн. в порядку, визначеному Законом України "Про судовий збір".

3. Роз`яснити Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Городище», що в разі невиконання вимог ухвали суду позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвалу суду направити Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Городище» рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 29.04.2020.

Суддя І. О. Якушева