Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/977/19

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Нероди І.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідача: не прибув,

від третьої особи-1 - не прибув, від третьої особи -2 - Незнамова Т.О., адвокат, дов.№14-355 від 10.05.19р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства " Укртрансгаз" (м. Київ)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" (м. Житомир);

2) Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ)

до Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради (смт. Озерне)

про повернення в натурі безпідставно набутого природного газу в обсязі 324,960 тис.куб. м, стягнення 2171558,20 грн

Процесуальні дії по справі.

Відповідно до ухвали суду від 10.02.2020 року справа за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради з вимогами про зобов`язання КП "Озерне" Новогуйвинської селищної ради повернути АТ "Укртрансгаз" в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 324,960 тис.куб.метрів (вартість якого складає 2171558,20 грн) та стягнути з КП "Озерне" Новогуйвинської селищної на користь АТ "Укртрансгаз" 2171558,20 грн, що є вартістю безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 324,960 тис.куб.метрів розглядається за правилами загального позовного провадження, стадія - розгляд справи по суті.

Відповідно до ухвали суду від 28.11.19р. до складу учасників справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" та Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Відповідно до ухвали суду від 10.02.20 р. підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті на 14:30год. 02.03.2020 року.

Відповідно до ухвали суду від 02.03.20р. судове засідання з розгляду справи по суті відкладено на 10:00год. 23.03.2020 р. , оскільки на стадії дослідження доказів виникла необхідність витребувати у третьої особи АТ "НАК "Нафтогаз України" та відповідача КП "Озерне" додаткові докази, які не були подані учасниками справи на стадії підготовчого провадження, однак є необхідними для повного, всебічного та об`єктивного встановлення всіх обставин спору.

До дати судового засідання 23.03.20р. на адресу суду надійшли: 17.03.20р. заява КП "Озерне" з додатками: копією листа НАК "Нафтогаз України" №26-2060/1.2-17 від 01.03.17р. та копією листа КП "Озерне" №88 від 17.03.17р.; 18.03.20 р. та 19.03.20р. клопотання позивача АТ "Укртрансгаз" та третьої особи АТ "Житомиргаз" про відкладення розгляду справи з підстав запровадженого в державі карантину.

Відповідно до ухвали суду від 23.03.20р. судове засідання з розгляду справи по суті відкладено на 10:00год. 27.04.20 р. Одночасно роз`яснено, що явка у судове засідання уповноважених представників сторін та третіх осіб обов`язковою не визнається .

Судове засідання з розгляду справи по суті 27.04.20р. відбулось в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням програмного забезпечення "EasyCon".

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду про відмову у позові.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (надалі у тексті - Укртрансгаз) просить в судовому порядку зобов`язати Комунальне підприємство "Озерне" Новогуйвинської селищної ради (надалі у тексті - КП "Озерне") повернути безпідставно набутий у березні 2017року природний газ в обсязі 324,960 тис. куб. метрів або, у разі його відсутності, стягнути вартість природного газу на суму 2171558,20грн.

В обґрунтування фактичних підстав позову Укртрансгаз доводить, що КП "Озерне" безпідставно набуло з газотранспортної системи 324,960 тис. куб. метрів природного газу, власником якого є позивач. Такий висновок підтверджується тим, що КП "Озерне" за відсутності у нього постачальника природного газу у березні 2017року та всупереч встановленого абз.2 п.3 гл. 5 розділу VI Кодексу газотранспортної системи та п.10 розділу 2 Правил постачання природного газу обов`язку самостійно припинити власне газоспоживання у цьому місяці, без будь-яких підстав, в тому числі, без оформлення будь-яких договірних відносин з Укртрансгаз, здійснив відбір природного газу з газотранспортної системи через газорозподільну систему в обсязі 324,960 тис. куб.м, оператором якої є АТ "ОГС "Житомиргаз" (надалі у тексті - Житомиргаз), однак який було придбано позивачем за укладеними договорами купівлі-продажу природного газу з АТ "НАК "Нафтогаз України ( надалі у тексті - Нафтогаз України).

В якості правових підстав позову Укртрансгаз посилається на статтю 1212 ЦК України, відповідно до якої вважає себе потерпілим, а КП "Озерне" - набувачем його майна (природного газу) без достатньої на це правової підстави.

З посиланням на ст. 1213 ЦК України Укртрансгаз доводить, що у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість , яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Вартість безпідставно набутого КП "Озерне" природного газу в обсязі 324,960 тис. куб. метрів у березні 2017року визначено Укртрансгаз за цінами природного газу у липні 2019року у сумі 6682,54грн за 1000 куб.м.

У відзиві на позовну заяву КП "Озерне" просить у позові відмовити, оскільки було покупцем природного газу за договорами купівлі-продажу № 4619/1617-ТЕ-10 від 12.09.2016р. ( для виробництва теплової енергії для надання послуг для населення), № 4838/1617-БО-10 від 31.10.2016р. (для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами) та № 4839/1617-КП-10 від 31.10.2016р. (для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими споживачами (крім бюджетних установ/організацій) , укладеними з ПАТ НАК "Нафтогаз України" та які діяли до 31.03.2017р. включно. Тому доводи позивача про відсутність постачальника природного газу у підприємства у березні 2017року не відповідають дійсності.

КП "Озерне" також наголошує на тому, що з позивачем підприємство також перебувало у договірних відносинах за укладеним договором № від 31.03.2016р. на транспортування природного газу магістральними трубопроводами , та яким були визначені річні планові обсяги транспортування природного газу як на 2016рік, так і в подальшому на 2017рік, в тому числі на березень 2017року, про що сторони домовились в додатковій угоді №1 від 21.11.2016р.

Відповідач наполягає на тому, що обсяги фактично отриманого природного газу від постачальника у березні 2017року становили 324 960 тис. куб. м , що підтверджується, зокрема, документами, складеними самим позивачем, а саме рахунком Укртрансгаз в особі філії УМГ "Київтрансгаз" № 03-17-/BRD/2016/0038 від 31.03.2017р. на суму 35208,00грн та актом № 03-17-/BRD/2016/0038 від 31.03.2017р. наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами за березень 2017року по обсягу спожитого газу - 324 960 тис. куб.м.

Оскільки, доводить КП "Озерне" постачальник природного газу ПАТ НАК "Нафтогаз України" відмовився підписати акти приймання-передачі природного газу в березні 2017року , підприємство відповідно до вимог чинного законодавства, 21 квітня 2017року склало акт про оприбуткування природного газу, використаного за березень 2017 року та відобразило в бухгалтерському обліку цю заборгованість перед своїм постачальником. Станом на 04.10.2019року вказана заборгованість рахується за підприємством.

До викладеного вище, КП "Озерне" зазначає, що відмова ПАТ НАК "Нафтогаз України" здійснювати оформлення номінації споживачам, які відносяться до підприємств теплової енергетики, в тому числі у березні 2017року, було порушенням розпорядження КМУ від 05.10.2016р. №742-р. "Деякі питання опалюваного сезону 2016/17року", що підтверджується висновками Шостого апеляційного адміністративного суду у постанові від 14.08.2019р. в адміністративній справі №826/16697/17, учасниками судового провадження у якій були як позивач та відповідач, так і третя особа.

У наступних заявах по суті спору (відповіді на відзив та запереченні) позивач та відповідач наполягали на власних доводах та запереченнях щодо предмета спору.

У письмових поясненнях щодо предмету спору третя особа АТ НАК "Нафтогаз України" доводить, що у березні 2017року не здійснювала КП "Озерне" постачання природного газу у березні 2017року. Спожитий відповідачем природний газ не належав третій особі та був фактично спожитий поза межами дії договорів постачання природного газу, тобто самовільно. Саме лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин. При розгляді даного спору третя особа просила враховувати практику Верховного Суду щодо меж розгляду справи судом у справах за участю НАК "Нафтогаз України" як третьої особи. З врахуванням викладених доводів, третя особа просила позов задовольнити.

У письмових поясненнях щодо предмету спору третя особа АТ "Житомиргаз" доводить, що до вирішення цього спору слід враховувати преюдиціальні обставини, встановлені в рішенні суду від 29.12.2018р. у справі № 906/408/18.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

31 січня 2017року між НАК "Нафтогаз України " та Укртрансгаз підписано договір № -ВТВ про закупівлю природного газу для забезпечення виробничо-технологічних потреб , власних потреб та для забезпечення балансування ( а.с. 23, т.1).

За умовою п.3.1 договору № -ВТВ від 31.01.2017р. продавець передає покупцю газ у загальному потоці у віртуальній точці, на якій відбувається передача природного газу , у значенні Кодексу. Право власності на газ переходить від продавця до покупця у віртуальній точці, на якій відбувається передача природного газу, у значенні Кодексу. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність , пов`язану з правом власності на газ.

31 березня 2017року між НАК "Нафтогаз України " та Укртрансгаз підписано акт приймання-передачі природного газу на виконання умов договору від 31.01.2017р. № -ВТВ , за яким НАК "Нафтогаз України " передав, а Укртрансгаз прийняв у березні 2017року імпортований природний газ за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію НАК "Нафтогаз України " для забезпечення виробничо-технологічних потреб , власних потреб та для забезпечення балансування в обсязі 143355,000 тис.куб.м за ціною без ПДВ за 1000 куб.м. - 7 866,00 грн на загальну суму у 1 353 156 516,00грн ( а.с. 22, т.1).

Відповідно до Звіту про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу , відібраного з точки виходу ПАТ "Житомиргаз", між замовниками послуги транспортування ( постачальниками) за березень 2017року у рядку за номером V графи "категорія/назва постачальника" зазначено "теплогенеруючі підприємства всього, в т.ч. / Нафтогаз України НАК" ; графи "підтверджений обсяг номінацій" зазначено " 20 140,000 тис. куб.м"; графи "фактичний обсяг за місяць" зазначено " 13 159,606тис.куб.м"; графи " у тому числі з мереж УМГ ПАТ "Укртрансгаз": Київртансгаз та Львівтрансгаз" зазначено " 10 144, 521 та 3 015,085 відповідно" ( а.с. 10).

В наступному Звіті про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу , відібраного з точки виходу ПАТ "Житомиргаз" між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів) за березень 2017року у відповідних рядках графи "газотранспортна організація", "назва постачальника", "назва споживача", "галузь" , "підтверджений обсяг за місяць" та "фактичний обсяг за місяць" зазначено в статусі постачальника "Нафтогаз України НАК", в статусі споживача "Озерне КП Новогуйвинської с/р" , галузь використання природного газу "теплоенергетика", у графі "підтверджений обсяг за місяць" відомості відсутні та у графі " фактичний обсяг за місяць" - 324,960 ( тис. куб.м).

Зазначені два звіти Укртрансгаз отримав на свою поштову адресу 10.04.2017р. та 13.04.2017р. відповідно ( а.с. 10, 21).

Визначаючи вартість спірного обсягу природного газу 324,960 тис. куб.м, яку Укртрансгаз вимагає відшкодувати за рахунок КП "Озерне", позивач керується ціною закупівлі природного газу, яка сформувалася у липні 2019року та складає 5,568,78грн без ПДВ за 1000 куб.м, з ПДВ - 6682,54грн (а.с. 28, т.1).

Судом також встановлено між ПАТ НАК "Нафтогаз України" та КП "Озерне" були укладені договори купівлі-продажу № 4619/1617-ТЕ-10 від 12.09.2016р. ( для виробництва теплової енергії для надання послуг для населення), № 4838/1617-БО-10 від 31.10.2016р. (для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами) та № 4839/1617-КП-10 від 31.10.2016р. (для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими споживачами (крім бюджетних установ/організацій) , які діяли до 31.03.2017р. включно ( а.с. 41, т.1. ( надалі у тексті - договори поставки природного газу).

Предметом всіх договорів поставки природного газу ПАТ НАК "Нафтогаз України" та КП "Озерне" погодили, що це може бути природний газ власного видобутку та/або імпортований природний газ . В подальшому на 2017рік сторони погодили, що природний газ буде імпортований за ціною, визначеною постановою КМУ від 01.10.2015р. № 758.

31 березня 2016року між Укртрансгаз та КП "Озерне" укладено договір № транспортування природного газу магістральними трубопроводами (а.с. 69, т.1). 21.11.16р. додатковою угодою №1 до договору транспортування сторони погодили річний плановий обсяг транспортування природного газу замовника протягом 2017року та зокрема у березні 2017року - 404 тис. куб.м (а.с. 72, т.1).

На підставі рахунку Укртрансгаз в особі філії УМГ "Київтрансгаз" № 03-17-/BRD/2016/0038 від 31.03.2017р. на суму 38137,31грн та акту № 03-17-/BRD/2016/0038 від 31.03.2017р. наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами за березень 2017року, КП "Озерне" сплатило Укртрансгазу кошти згідно платіжних доручень №139 від 29.03.17р. та №162 від 18.04.17р. за надані у березні 2017року послуги по обсягу спожитого газу - 324 960 тис. куб.м (а.с. 79-84 т.1).

21.04.2017р. КП "Озерне" складено акт по оприбуткуванню природного газу використаного в березні 2017року ( а.с. 88, т.1).

30.11.2017р. між КП "Озерне" та ПАТ НАК "Нафтогаз України" складено акт звіряння рахунків, згідно з яким сальдо на користь постачальника складає 6845217,42грн. При цьому в акті зазначається, що якщо на протязі 10-ти днів після отримання акту звіряння розрахунків, інформація в ньому споживачем не заперечується , то вона вважається узгодженою. В ході судового вирішення спору КП "Озерне" визнало, що оскільки визнає заборгованість перед постачальником, заперечення останньому не заявлялись (а.с. 91, т.1).

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов:

- набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого);

- набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою:

- законом,

- іншими правовими актами,

- правочином.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18, від 06.02. 2020 у справі № 910/13271/18 та інших.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України ( див. п.п. 28-32 постанови ВПВС від 31.01.20 р. у цивільній справі № 161/17945/18; п.п. 63-65 постанови ВПВС від 04.12.19 р. у господарській справі № 917/1739/17).

Для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої ( п.74 постанови ВПВС від 04.12.19 р. у господарській справі № 917/1739/17).

Відповідно до статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Для застосування зазначеної норми необхідно, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої. Збільшення або збереження в попередньому розмірі майна однієї сторони є результатом відповідного зменшення майна у іншої сторони. Безпідставно набуте майно повертається тому, за рахунок кого було набуте.

Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо:

1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами;

2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Узагальнюючи викладе, можна дійти висновку про те, що кондиція - позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно ( див. постанову Верховного Суду у постанові від 25.02. 20 року у справі № 922/748/19).

Саме тому ст.ст. 1212-1214 ЦК України застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту.

У цій справі Укртрансгаз (газотранспортне підприємство) вважає себе потерпілим від втрати свого майна (природного газу), а КП "Озерне" (споживач природного газу та виробник теплової егернії) - набувачем цього майна (природного газу), та що безпідставне набуття цього майна (природного газу) було результатом поведінки останнього ( відповідач здійснив відбір природного з газотранспортної системи за відсутності в нього постачальника та без оформлення б у д ь - я к и х договірних відносин з позивачем).

Та оскільки у кондикційних зобов`язаннях вина набувача майна, так само як і потерпілого чи інших осіб ( у цій справі - це АТ "Житомиргаз" та АТ "НАК "Нафтогаз України") юридичного значення немає, визначальним для вирішення спору є встановлення факту наявності в Укртрансгазу титулу власника спірного природного газу в обсязі 324,960 ( тис. куб.м) у місяці березні 2017року та відповідно статусу потерпілого від його втрати.

Встановлення цього факту здійснюється за поданими Укртрансгаз доказами на його підтвердження .

У відповідності до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок природного газу» з 01.10.2015 до 01.01.2016 суб`єктам господарювання, що провадили діяльність із транспортування природного газу, заборонялося провадити діяльність з видобутку та постачання природного газу.

Згідно з ч.7 ст. 22 цього Закону (в редакції, чинній у березні 2017р.) оператор газотранспортної системи мав право придбавати енергоресурси, необхідні д л я з д і й с н е н н я своєї г о с п о д а р с ь к о ї д і я л ь н о с т і, у недискримінаційний і прозорий спосіб та на ринкових умовах.

Згідно з абз. 2 ч.1 ст. 23 цього Закону оператор газотранспортної системи не мав права провадити діяльність з видобутку, розподілу або постачання природного газу.

Так, за актом приймання-передачі природного газу від 31 березня 2017року, складеним на підставі договору від 31.01.2017р. № -ВТВ , укладеним з НАК "Нафтогаз України", Укртрансгаз прийняв у загальному потоці у віртуальній точці, на якій відбувається передача природного газу у значенні Кодексу №2493, у власність імпортований природний газ в обсязі 143355,000 тис. куб.м за ціною без ПДВ за 1000 куб.м. - 7 866,00 грн на загальну суму у 1 353 156 516,00грн:

- для забезпечення виробничо-технологічних потреб ,

- для забезпечення власних потреб

- для забезпечення балансування .

Який конкретно обсяг природного газу використано Укртрансгазом у березні 2017року для забезпечення виробничо-технологічних потреб та власних потреб, а який для забезпечення балансування, позивачем не доведено, а судом не встановлено.

Позивачем не доведено також, що в цей обсяг природного газу - 143355,000 тис. куб.м увійшов також спірний природний газ в обсязі 324,960 тис. куб.м, оскільки як Укртрансгаз, так і КП "Озерне" приймають природний газ у власність у загальному потоці у віртуальній точці у значенні Кодексу №249.

Згідно Закону України "Про ринок природного газу" ( в редакції , чинній у березні 2017р.) постачальником природного газу є суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу, а постачальником "останньої надії" - є визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

У ст. 3 цього Закону передбачено, що ринок природного газу функціонує на засадах вільної добросовісної конкуренції, крім діяльності суб`єктів природних монополій, та за принципами, зокрема вільної торгівлі природним газом та рівності суб`єктів ринку природного газу незалежно від держави, згідно із законодавством якої вони створені, а також рівності прав на ввезення та вивезення природного газу на/з території України.

Наведені норми Закону дають підстави вважати, що у вільному потоці в газотранспортній системі транспортується природний газ різних суб`єктів ринку природного газу, які також мають на нього право власності. Тому доводи Укртрансгазу про те, що саме йому належить право власності на спірний природний газ в обсязі 324,960 тис.куб.м, суд вважає в межах спірних відносин безпідставними.

Окрім того, у березні 2017року Укртрансгаз набув у власність імпортований природний газ за ціною без ПДВ за 1000 куб.м. - 7 866,00 грн, і саме такий природний газ мав право використати для здійснення своєї господарської діяльності, в тому числі, для надання послуги балансування.

КП "Озерне" за укладеними договорами поставки природного газу мав право набути у власність від ПАТ НАК "Нафтогаз України" природний газ власного видобутку в Україні та/або імпортований природний газ. Згідно досягнутих домовленостей у 2017році йшлося про поставку виключно імпортованого природного газу, ціна якого без ПДВ за 1000 куб.м. для відповідача як виробника теплової енергії була регульованою (без урахування тарифів на послуги транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до його вартості відповідно до Податкового кодексу України) та визначалася постановою КМУ від 01.10.2015р. № 758. Ціна за 1000 куб.м природного газу без ПДВ з 01 березня 2017року також становила 7 866,00 грн, з ПДВ - 9439,20грн

За цим позовом Укртрансгаз вимагає від КП "Озерне" провернути йому природний газ за ціною без ПДВ за 1000 куб.м. - 5568,78 грн, а з ПДВ за ціною 6682,54грн, яка є ціною закупівлі природного газу у липні 2019року , тобто за ціною , меншою за ціну набуття у власність у березні 2017 року.

Посилаючись на статтю 1213 ЦК України про те, що набуте майно відшкодовується за вартістю, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна, позивач здійснив помилкове тлумачення змісту цієї матеріальної норми, тоді як у ній йдеться про повну компенсацію потерпілому вартості втраченого майна, незалежно від дати (моменту) такої втрати. Норми про позовну давність судом у цій справі не застосовуються.

Натомість Укртрансгаз доводить, що втратив спірний природний газ в обсязі 324,960 тис.куб.м у березні 2017року за ціною без ПДВ за 1000 куб.м. - 7 866,00 грн, а вимагає повернути за ціною без ПДВ за 1000 куб.м. - 5568,78 грн, що сформувалася у липні 2019року , фактично собі у збиток.

Згідно з абз. 2 ч. 32 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газотранспортної системи зобов`язується за договором транспортування природного газу забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.

В силу п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину. Загалом зміст цього принципу (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону.

Згідно зі ст. 13 ЦК України, визначивши межі здійснення цивільних прав, закон встановлює, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Доктриною venire contra factum proprium закріплено принцип добросовісності. У статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, п о в е д і н к а, що не в і д п о в і д а є п о п е р е д н і м з а я в а м або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Так у п. 51 постанови від у справі №906/408/18 Верховний Суд констатував, що ризики невірної кваліфікації спірних обсягів газу несе позивач. Це витікає з доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яку вже застосовував касаційний господарський суд (постанова від 17.11.2018 у справі № 911/205/18). При цьому суперечливість поведінки позивача ( Укртрансгазу) у даному випадку ґрунтується на недоведеності ним зв`язку змін до Кодексу ГТС, які набрали чинності з 28.04.2017, з правом перекваліфікувати спірні обсяги газу ( в тому числі 324,960 тис. куб.м), про які позивачеві було відомо до 28.04.2017, з відібраних санкціоновано на відібрані несанкціоновано ( в тому числі КП "Озерне").

На думку суду, пред`явлений позов Укртрансгазу безпосередньо до КП "Озерне" на підставі ст.ст. 1212, 1213 ЦК України суперечить вищевказаним принципам цивільного законодавства.

Окрім того, майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Іншими словами, конструкція статті 1212 ЦК України , як і загалом норм глави 83 ЦК, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору (див. постанову Верховного Суду від 25.02.20р. у справі № 922/748/19).

Оскільки третьою особою у цій справі є АТ НАК "Нафтогаз України" , який згідно з укладеними договорами купівлі-продажу № 4619/1617-ТЕ-10 від 12.09.2016р., № 4838/1617-БО-10 від 31.10.2016р. та № 4839/1617-КП-10 від 31.10.2016р. в редакції додаткових угод до них перебував у договірних відносинах з КП "Озерне", в тому числі у березні 2017року, а також третьою особою у господарській справі №906/408/18 та позивачем в адміністративній справі № 826/16697/17, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В межах вирішення спірних відносин суд не має процесуальних підстав для надання оцінки діям чи бездіяльності КП "Озерне" та ПАТ НАК "Нафтогаз України" в частині виконання договірних зобов`язань за договорами поставки природного газу у спірному березні 2017року (правова позиція Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду , викладена у постанові від 22.06.18р. у справі № 904/5621/17).

Водночас надавши оцінку усім наявним у матеріалах справи доказам, встановивши, що Укртрансгаз не довів належними та допустимими доказами наявність умов, що є правовою підставою для застосування ст.ст. 1212, 1213, 1214 ЦК України, зокрема факту безпідставного набуття КП "Озерне" у березні 2017року спірного природного газу в обсязі 324,960 тис. куб.м, наявності у відповідача такого газу в натурі станом на дату розгляду справи як власності позивача, суд у позові відмовляє ( щодо подібних правовідносин вже склалася судова практика, про що доводить постанова Верховного Суду від 25.02.20р. у справі № 905/2248/18).

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

При зверненні з цим позовом до суду Акціонерне товариство " Укртрансгаз" (м. Київ) за дві майнові вимоги сплатило судовий збір в розмір 65146,75 грн, що підтверджується платіжним дорученням №11427 від 03.09.2019р.

У зв`язку з відмовою у позові судовий збір покладається на позивача у справі.

Щодо витрат Комунального підприємства "Озерне" Новогуйвинської селищної ради на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00грн.

Частинами першою та другою статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору ( постанова ВП ВС від 12.11.19р. у справі № 904/4494/18).

Про витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката Приведьона В.М. на суму 15000,00грн КП "Озерне" заявило у додаткових поясненнях від 05.11.2019р. №440 (вх.№ г/с 30335 від 07.11.19р.). Докази на підтвердження фактичного понесення витрат на правничу правову допомогу відповідач не подав.

В подальшому після постановлення ухвали суду від 10.02.20р. про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 02.03.20р., на адресу суду надійшла заява КП "Озерне" від 12.02.20р. (вх.№ г/с 4215/20 від 19.02.20р.) про покладення витрат, понесених по наданню правничої допомоги в сумі 15000,00грн розподілити у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України. До заяви додано детальний опис та розрахунок наданих послуг від 11.02.20р., платіжне доручення №68 від 11.02.20р. на суму 15000,00грн, а також докази її надіслання учасникам судового процесу.

Судове засідання з розгляду справи по суті 02.03.20р. було відкладено на 23.03.20р. для витребування нових доказів.

Судове засідання з розгляду справи по суті 23.03.20р. було відкладено на 27.04.20р. з підстав запроваджених в державі карантинних заходів.

Ухвалою суду від 24.04.20р. забезпечено участь представнику третьої особи АТ НАК "Нафтогаз України" в режимі відеоконференції поза приміщенням суду. Клопотання позивача про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті 27.04.20р. з підстав продовження карантинних заходів надійшло до суду після прийняття судом рішення у справі.

Водночас виходячи з принципу рівності учасників судового процесу перед законом та судом , приймаючи до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини щодо змісту цього принципу, що полягає у забезпеченні "справедливого балансу" між сторонами - кожній стороні має надаватися розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони , а також мати право бути заслуханою в суді, суд не вирішує питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у цьому рішенні. Процесуальний механізм статті 244 ГПК України врегульовує порядок та спосіб його вирішення судом.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 08.05.20

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати: 1 - у справу, 2 - АТ " Укртрансгаз" (01021, м.Київ, Кловський узвіз,9/1)-рек. з пов. 3 - КП "Озерне" Новогуйвинської селищної ради (12443, смт.Озерне, вл.Авіаційна,57)- рек. з пов. 4 - третій особі - АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" (10002, м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського 35)- рек. з пов.

5 - третій особі - АТ "НАК "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6)- рек.з повідом.