УХВАЛА

м. Київ

14.04.2020Справа № 910/4468/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Мандриченка О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Конті"

про забезпечення позову

у справі № 910/4468/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Конті";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод №1"

(відповідач 1); Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (відповідач 2);

про визнання недійсним свідоцтва України.

без виклику представників учасників процесу,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Конті" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод №1" (відповідач 1) та Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (відповідач 2), в якому просить визнати недійсним свідоцтва України № 224470 на знак для товарів і послуг "SWEET ARTE"; зобов`язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання недійсним повністю свідоцтва України № 224470 від 27.03.2017 р. щодо всіх товарів у 30 класу МКТП, зазначених у цьому свідоцтві, та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність», про що видати наказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/4468/20; вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Підготовче засідання у справі № 910/4468/20 призначено на 12.05.2020.

Обгрунтовуючи свою позовну заяву позивач вказує, що знак відповідача-1 «SWEET ARTE» згідно свідоцтва України № 224470 , є схожим настільки, що його можна сплутати із раніше зареєстрованим знаком позивача «Арте» згідно свідоцтва України № 181393, а тому знак відповідача-1 не відповідає умовам надання правової охорони відповідно до п. 3 ст. 6 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг".

Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Хлібозавод № 1» передавати право власності на знак (вносити зміни, пов`язані зі зміною особи власника свідоцтва) за свідоцтвом № 224470 від 27.03.2017 р.; відмовлятися від свідоцтва № 224470 повністю або частково; видавати ліцензію(ї) на використання знака за свідоцтвом № 224470; та вносити інші зміни до свідоцтва на знак № 224470;

- заборонити Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України вносити відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів та послуг щодо свідоцтва на знак № 224470 від 27.03.2017 р. стосовно передачі прав власності на знак (зміни особи власника свідоцтва); повної або часткової відмови від свідоцтва; видачі ліцензії(й) на використання знака за зазначеним свідоцтвом; та інші зміни.

Зазначену заяву мотивовано тим, що в процесі розгляду даної справи відповідач 1 (власник свідоцтва України № 224470) може в будь-який момент передати права на вищезазначений знак у власність іншим особам, або відмовитися від свідоцтва України № 224470, або видати ліцензію(ї) на використання знака іншим особам, або внести інші зміни до цього свідоцтва.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії. При цьому частиною 3 наведеної статті ГПК України визначено, що суд може застосувати кілька заходів до забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 140 ГПК України встановлено можливість розгляду заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч. 5 ст. 140 ГПК України).

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову та викладені в ній доводи, дослідивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для вжиття господарським судом заходів щодо забезпечення позову, визначених у наведеній заяві позивача, з огляду на таке.

Судом взято до уваги, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що позивач належними доказами обґрунтував причини звернення із заявою про забезпечення позову. Судом також встановлено, що заходи забезпечення позову, про застосування яких судом просить позивач, відповідають позовним вимогам, на забезпечення яких позивач просить вжити ці заходи. При цьому судом враховано співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та наслідків заборони відповідачам вчиняти певні дії.

За таких обставин, враховуючи пов`язаність заходів забезпечення позову з його предметом, ймовірність ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Керуючись ст.ст. 136-140, 144, 145, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Конті" про забезпечення позову задовольнити повністю.

2. До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у даній справі:

2.1. заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Хлібозавод №1» передавати право власності на знак (вносити зміни, пов`язані зі зміною особи власника свідоцтва) за свідоцтвом України № 224470 від 27.03.2017 р.; відмовлятися від свідоцтва № 224470 повністю або частково; видавати ліцензію(ї) на використання знака за свідоцтвом № 224470; та вносити інші зміни до свідоцтва на знак № 224470 ;

2.2 заборонити Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України вносити відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів та послуг щодо свідоцтва на знак № 224470 від 27.03.2017 р. стосовно передачі прав власності на знак (зміни особи власника свідоцтва); повної або часткової відмови від свідоцтва; видачі ліцензії(й) на використання знака за зазначеним свідоцтвом; та інші зміни.

3. Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Конті" (04071, м. Київ, вул. Введенська, 4, ідентифікаційний код 39464252).

4. Боржниками за даною ухвалою є:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод №1" (22133, Вінницька обл., Козятинський район, с. Махнівка, вул. Шкільна, 57, ідентифікаційний код 39798250);

- Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (01008, вул. М. Грушевського 12/2, м. Київ, Україна, ідентифікаційний код 37508596).

5. Дана ухвала є виконавчим документом, набирає чинності з моменту її прийняття, тобто з 14.04.2020, та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

6. Строк пред`явлення даної ухвали до виконання становить три роки, тобто до 14.04.2023.

Дана ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Мандриченко Олександр Володимирович