ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2020 р. м. Київ Справа № 911/67/20

Розглянувши матеріали справи за позовом Комунального підприємства "Святошинське лісопаркове господарство"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Лайф Юкрейн"

про стягнення 17 100,00 грн.

Без виклику представників сторін.

Суддя Т.П. Карпечкін

обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Комунального підприємства "Святошинське лісопаркове господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Лайф Юкрейн" про стягнення 17 100,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки, ціна позову у справі № 911/67/20 не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 01 січня року, в якому подано відповідну позовну заяву, справа не є складною з огляду на наявні в ній матеріали, суд, в силу ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

У зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Київської області від 04.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/67/20, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, у встановлений судом строк відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надіслав, доказів повної або часткової сплати ним заборгованості, яка є предметом даного спору, не надав, клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву від відповідача не надходило, суд вважає, що, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством "Святошинське лісопаркове господарство" (далі - позивач, за договором - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко Лайф Юкрейн" (далі - відповідач, за договором - Покупець) 23.02.2016 року було укладено Договір надання послуг № 2302 (далі - Договір), згідно умов п. 1.1 якого, Продавець зобов`язується надати послуги доставки лісопродукції Покупцю, а Покупець - прийняти та оплатити ці послуги доставки лісопродукції (далі - Послуги), у повному розмірі, умовах та в порядку, визначених цим Договором.

Датою надання послуг вважається дата доставки лісопродукції на склад Покупця (п. 2.2 Договору).

Приймання Послуг здійснюється на складі Покупця в строки зазначені в Специфікації шляхом підписання акту надання послуг (п. 5.1 Договору).

Продавець забезпечує Послуги наступними супровідними документами:

- оригіналом рахунку-фактури;

- актом надання послуг;

- податковою накладною, оформленою відповідно до чинного законодавства України (п. 2.3 Договору).

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2016 року (п. 7.1 Договору).

23.02.2016 року Сторонами було підписано Специфікацію до Договору, якою погоджено доставку лісопродукції на загальну суму 456 000,00 грн. з ПДВ.

Як зазначає позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором протягом дії Договору він надав, а відповідач прийняв Послуги на загальну суму 106 248,00 грн.

В підтвердження викладеного, позивач посилається на наступні обставини:

11.03.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000174 відповідачу було надано послуги на суму 684,00 грн. Одночасно з підписанням акту наданих послуг, відповідачу було надано рахунок на оплату наданих послуг та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 57 на суму 684,00 грн.

12.03.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000184 було надано послуги на суму 2 280,00 грн. та згідно акту наданих послуг № ОУ-0000185 було надано послуги на суму 2 280,00 грн. Одночасно з підписанням актів наданих послуг № ОУ-0000185 та № ОУ-0000184, відповідачу було надано рахунок на оплату послуг на загальну суму 4 560,00 грн. та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 67 на суму 4 560,00 грн.

15.03.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000189 було надано послуги на суму 2 280,00 грн. Одночасно з підписанням акту наданих послуг, відповідачу було надано рахунок на оплату послуг та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 86 на суму 2 280,00 грн.

16.03.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000191 було надано послуги на суму 2 280,00 грн. Одночасно з підписанням акту наданих послуг, відповідачу було надано рахунок на оплату послуг та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 97 на суму 2 280,00 грн.

18.03.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000202 було надано послуги на суму 2 280,00 грн. Одночасно з підписанням акту наданих послуг, відповідачу було надано рахунок на оплату послуг та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 113 на суму 2 280,00 грн.

21.03.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000206 було надано послуги на суму 2 280,00 грн. Одночасно з підписанням акту наданих послуг, відповідачу було надано рахунок на оплату послуг та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 123 на суму 2 280,00 грн.

22.03.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000207 було надано послуги на суму 2 280,00грн. Одночасно з підписанням акту наданих послуг, відповідачу було надано рахунок на оплату послуг та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 134 на суму 2 280,00 грн.

23.03.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000213 було надано послуги на суму 2 280,00 грн. та згідно акту наданих послуг № ОУ-0000214 було надано послуги на суму 2 280,00 грн. Одночасно з підписанням актів наданих послуг № ОУ-0000213 та № ОУ-0000214, відповідачу було надано рахунок на оплату послуг на загальну суму 4 560,00 грн. та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 148 на суму 4 560,00 грн.

24.03.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000218 було надано послуги на суму 2 280,00 грн. Одночасно з підписанням акту наданих послуг, відповідачу було надано рахунок на оплату послуг та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 162 на суму 2 280,00 грн.

29.03.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000228 було надано послуги на суму 2 280,00 грн. Одночасно з підписанням акту наданих послуг, відповідачу було надано рахунок на оплату послуг та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 178 на суму 2 280,00 грн.

30.03.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000232 було надано послуги на суму 2 280,00 грн. Одночасно з підписанням акту наданих послуг, відповідачу було надано рахунок на оплату послуг та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 187 на суму 2 280,00 грн.

31.03.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000274 було надано послуги на суму 13 680,00 грн. Одночасно з підписанням акту наданих послуг, відповідачу було надано рахунок на оплату послуг та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 213 на суму 13 680,00 грн.

01.04.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000250 було надано послуги на суму 3 876,00 грн. Одночасно з підписанням акту наданих послуг, відповідачу було надано рахунок на оплату послуг та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 12 на суму 3 876,00 грн.

06.04.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000256 було надано послуги на суму 2 280,00 грн. Одночасно з підписанням акту наданих послуг, відповідачу було надано рахунок на оплату послуг та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 50 на суму 2 280,00 грн.

07.04.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000257 було надано послуги на суму 2 508,00 грн. Одночасно з підписанням акту наданих послуг, відповідачу було надано рахунок на оплату послуг та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 55 на суму 2 508,00 грн.

08.04.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000265 було надано послуги на суму 2 280,00 грн. Одночасно з підписанням акту наданих послуг, відповідачу було надано рахунок на оплату послуг та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 67 на суму 2 280,00 грн.

11.04.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000266 було надано послуги на суму 2 280,00 грн. Одночасно з підписанням акту наданих послуг, відповідачу було надано рахунок на оплату послуг та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 77 на суму 2 280,00 грн.

12.04.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000269 було надано послуги на суму 2 280,00 грн. та згідно акту наданих послуг № ОУ-0000270 було надано послуги на суму 2 280,00 грн. Одночасно з підписанням актів наданих послуг № ОУ-0000269 та № ОУ-0000270, відповідачу було надано рахунок на оплату послуг на загальну суму 4 560,00 грн. та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 83 на суму 4 560,00 грн.

13.04.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000272 було надано послуги на суму 2 280,00 грн., згідно акту наданих послуг № ОУ-0000273 було надано послуги на суму 2 280,00 грн. та згідно акту наданих послуг № ОУ-0000275 було надано послуги на суму 2280,00 грн. Одночасно з підписанням актів наданих послуг № ОУ-0000272, № ОУ-0000273 та № ОУ- 0000275 відповідачу було надано рахунок на оплату послуг на загальну суму 6 840,00 грн. та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 90 на суму 6 840,00 грн.

14.04.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000277 було надано послуги на суму 2 280,00 грн. Одночасно з підписанням акту наданих послуг, відповідачу було надано рахунок на оплату послуг та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 96 на суму 2 280,00 грн.

15.04.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000279 було надано послуги на суму 2 280,00 грн. Одночасно з підписанням акту наданих послуг, відповідачу було надано рахунок на оплату послуг та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 105 на суму 2 280,00 грн.

20.04.2016 року згідно акту наданих послуг № ОУ-0000283 було надано послуги на суму 1 140,00 грн. Одночасно з підписанням акту наданих послуг, відповідачу було надано рахунок на оплату послуг та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 126 на суму 1 140,00 грн.

Як зазначає позивач, Покупець здійснив оплату наданих Послуг на розрахунковий рахунок Продавця у сумі 89 148,00 грн.

Тобто, позивач вказує на те, що відповідач в порушення норм чинного законодавства та умов Договору, своєчасно та в повному обсязі свої зобов`язання з оплати отриманих Послуг не виконав, у зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість в сумі 17 100,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з вимогою № 064/239-848 від 19.12.2017 року погасити наявний за спірним Договором борг до 29.12.2017 року, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

При цьому, позивачем до матеріалів справи надано копії Договору надання послуг № 2302 від 23.02.2016 року, специфікації № 1 від 23.02.2016 року, претензії № 064/239-854 від 19.12.2017 року, податкових накладних та квитанцій про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, оборотно-сальдової відомості по рахунку НОМЕР_1 ТОВ "Еко Лайф Юкрейн" Договір ДГ-00041 від 23.02.2016 року за період з 23.02.2016 року по 31.12.2019 року.

При цьому, наведених в позові актів наданих послуг, чи інших двосторонніх документів, які безпосере6дньо засвідчують факт поставки лісопродукції позивачем та її прийняття відповідачем, суду не надано ні в оригіналах, ні в копіях.

Позивачем надано копію ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 13.04.2016 року ун. № 759/5342/16-к пр. № 1-кс/759/1351/16, з переліком того, що може бути вилучено у відповідача (грошові кошти, документи, блокноти, записні книжки, засоби зв`язку), на підставі якої, як стверджує позивач, Київською місцевою прокуратурою № 8, була здійснена виїмка оригіналів та копій первинних фінансово-господарських документів за період з 01.01.2016 року по 20.04.2016 року.

Окрім того, позивач додає копію листа № 077/239-59, в якому просить Київську місцеву прокуратуру № 8, у зв`язку з розглядом справи в Господарському суді Київської області, повернути йому оригінали договору надання послуг № 2302 від 23.02.2016 року та первинних бухгалтерських документів по ньому.

З огляду на те, що за твердженням позивача, відповідач не розрахувався за надані Послуги, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором надання послуг № 2302 від 23.02.2016 року в сумі 17 100,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як передбачено ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як було встановлено судом вище, в Договорі сторонами погоджено, що згідно п. 2.2 датою надання послуг вважається дата доставки лісопродукції на склад Покупця, приймання вказаних Послуг здійснюється на складі Покупця в строки зазначені в Специфікації шляхом підписання акту надання послуг (п. 5.1 Договору). Окрім того, пунктом 2.3 Договору було погоджено, що Продавець забезпечує Послуги наступними супровідними документами: оригіналом рахунку-фактури; актом надання послуг; податковою накладною, оформленою відповідно до чинного законодавства України.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, з урахуванням норм ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України позивачем при зверненні до суду з вимогами щодо стягнення вартості отриманих відповідачем послуг має бути доведено сам факт надання послуги відповідачу за спірним Договором надання послуг № 2302 від 23.02.2016 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закону) (в редакції чинній станом на момент надання спірних послуг 11.03.2016 року - 20.04.2016 року) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Згідно зі ст.9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій.

Згідно ч. ч. ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відтак, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність боргу, а також встановлюють його розмір, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст. 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

В ході розгляду спору судом встановлено, що на підтвердження своїх вимог позивач в позові посилається на акти наданих послуг (перелік яких наведено вище), однак суду не надано відповідних актів наданих послуг ні в оригіналах, ні в копіях.

Суд оцінює критично посилання позивача на виїмку Київською місцевою прокуратурою № 8 на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 13.04.2016 року ун. № 759/5342/16-к пр. № 1-кс/759/1351/16 оригіналів та копій первинних фінансово-господарських документів за період з 01.01.2016 року по 20.04.2016 року, оскільки, як вбачається з переліку документів, які були вилучені у позивача, чіткого зазначення реквізитів усіх вилучених документів, в тому числі договорів (дат, номерів), первинних бухгалтерських документів (номерів, дат, сум) тощо, наданий позивачем протокол обшуку б/н від 20.04.2016 року не містить.

Тобто, у вказаних документах відсутні конкретні відомості щодо виїмки спірного Договору надання послуг № 2302 від 23.02.2016 року та спірних актів наданих послуг, за якими саме відбувалися господарські операції щодо надання послуг з доставки лісопродукції та на які суми.

Стосовно поданого позивачем договору (надана копія) суд зазначає, що у загальному випадку договір не є первинним документом, оскільки договір - це домовленість двох чи більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України), тобто договір не фіксує факт здійснення господарської операції. Ним визначається порядок дій сторін при її здійсненні.

Лист позивача № 077/239-59 до Київської місцевої прокуратури № 8 про повернення оригіналу договору надання послуг № 2302 від 23.02.2016 року та первинних бухгалтерських документів по ньому, датований 23.01.2019 року, однак, виходячи з викладених в ньому обставин, складений в 2020 році після звернення до суду з даним позовом. Крім того, позивачем не надано доказів надіслання відповідного листа і у відповідному листі відсутній перелік актів наданих послуг, які ніби то були вилучені під час виїмки.

Таким чином, позивачем не надано суду доказів вжиття всіх залежних від нього, повних і своєчасних заходів стосовно відновлення та надання до суду доказів в підтвердження позовних вимог. Крім того, позивач, надаючи копію Договору, специфікації та інших документів, які також могли бути вилучені, не обґрунтував причин неможливості надання суду підписаних обома сторонами актів наданих послуг в копіях, що обґрунтовано ставить під сумнів існування відповідних актів.

Таким чином, позивачем без поважних причин не надано суду наведених в позові актів наданих послуг, чи інших двосторонніх документів, які безпосередньо засвідчують факт поставки лісопродукції позивачем та її прийняття відповідачем.

Щодо твердження позивача, що факт надання послуг підтверджується податковими накладними, такі доводи позивача не приймаються судом, оскільки податкова накладна є звітним і одночасно розрахунковим документом у розумінні податкового обліку підприємства та відображає у ньому господарську операцію, проте, не засвідчує факт надання послуг, оскільки складається в односторонньому порядку виконавцем та не передбачає наявності підпису замовника, отже, не може підтверджувати факт здійснення сторонами господарської операції з надання послуг за вказаними у позові актами надання послуг.

Податкові накладні можуть бути лише додатковими доказами з обовзковим дослідженням факту включення таких податкових накладних до податкового кредиту контрагента. Однак, відповідних відомостей суду не надано. Крім того, податкові накладні не містять всіх відомостей про господарські операції з посиланням на Договір та конкретні акти наданих послуг.

Будь-яких інших первинних документів, які стосуються факту надання послуг відповідачу за Договором надання послуг № 2302 від 23.02.2016 року на вказану позивачем суму суду не надано.

Частинами 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів надання послуг позивачем відповідачу за Договором надання послуг № 2302 від 23.02.2016 року і наявності боргу на спірну суму, суд доходить висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача сплатити вартість цих послуг на користь позивача, внаслідок чого даний позов підлягає залишенню без задоволення.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76, 80, 86, 129, 231, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Комунального підприємства "Святошинське лісопаркове господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Лайф Юкрейн" про стягнення 17 100,00 грн. відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 06.04.2020 р.

Суддя Т.П. Карпечкін