ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08.05.2020 Справа № 905/845/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., розглянувши матеріали

позовної заяви Добропільської міської ради, м. Добропілля, Донецька область

до Фізичної особи-підприємця Шавко Валентина Францевича, м. Добропілля, Донецька область

про визнання недійсним Державного акта на право постійного користування землею серія ДН від 26.07.1994,

ВСТАНОВИВ:

Добропільська міська рада, м. Добропілля, Донецька область, звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Шавко Валентина Францевича, м. Добропілля, Донецька область, про визнання недійсним Державного акта на право постійного користування землею серія ДН від 26.07.1994.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу III Господарського процесуального кодексу України, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Такі приписи процесуального закону мають на меті забезпечення засад змагальності сторін при здійсненні правосуддя, визначених ст.129 Конституції України та аналогічними приписами ст.13 Господарського процесуального кодексу України.

На стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, господарський суд має бути впевнений у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ст.76 Господарського процесуального Кодексу України подані докази мають бути належними, тобто такими, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Як встановлено судом, до позовної заяви позивачем надано копію Державного акта на право постійного користування землею серії ДН від 26.07.1994, який є предметом оскарження, у непридатному для читання вигляді; наданий документ містить засвітлені при друкуванні, нечіткі ділянки тексту, що унеможливлює однозначне сприйняття їх змісту.

Додані позивачем до позовної заяви копії документів, не відповідають вимогам п.5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом №55 від 07.04.2003 Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, в частині відсутності відмітки щодо особи, яка засвідчила копії, отже, не розцінюються судом в якості письмових доказів в розумінні ст.91 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач за текстом позову посилається на розпорядження голови Добропільської міськадміністрації Донецької області від 25.07.1994 №780 як на підставу надання відповідачу спірної земельної ділянки в постійне користування, разом з тим не надає копію вказаного розпорядження. Відомості щодо кадастрового номеру спірної земельної ділянки, інформація щодо розташованого на ній об`єкта нерухомості в позовних матеріалах відсутні. При цьому позивач не посилається на неможливість подання разом з позовною заявою зазначених доказів, не зазначає причини, з яких докази не можуть бути подані.

За таких обставин позовна заява є такою, що подана без додержання вимог, викладених у ч.2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, дослідивши матеріали позовної заяви судом встановлено, що позивачем в порушення п.2 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України не вказано відомостей щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків відповідача.

Недодержання при поданні позовної заяви вимог ст.162, ст.164 Господарського процесуального кодексу України відповідно до ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення наведених недоліків позовної заяви.

Керуючись ч.ч.1,2 ст.174, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Добропільської міської ради, м. Добропілля, Донецька область, до Фізичної особи-підприємця Шавко Валентина Францевича, м. Добропілля, Донецька область, про визнання недійсним Державного акта на право постійного користування землею серії ДН від 26.07.1994 залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення наведених в ухвалі недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення її без руху (з урахуванням п.4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України).

Роз`яснити, що в разі неусунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, який за приписами п.4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя К.І. Аксьонова