ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2020 р. Справа № 910/10174/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 4а»

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 (повний текст складено 21.12.2019)

у справі №910/10174/19 (суддя Джарти В.В.)

за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 4а»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Київміськбуд»

про стягнення 80707,73 грн.

за участю секретаря судового засідання : Руденко Н.С.

в судовому засіданні взяли участь представники сторін:

від ОСББ «Драгоманова 4а» - не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належно

від ТОВ «Холдингова компанія «Київміськбуд» - Кулаков В.В. -адвокат (пос. №1411 від 10.11.2006)

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 4а» (надалі позивач/скаржник/ОСББ) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Київміськбуд» (надалі відповідач/ТОВ «ХК «Київміськбуд») 80707,73 грн., що складаються з 78908,05 грн. заборгованості зі сплати внесків на утримання будинків та прибудинкової території за наступні об'єкти: квартири №№ 4, 18, 53, 105, 125, 179, 181, 183 та будівлю трансформаторної підстанції, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова 4-А, а також 1429,06 грн. інфляційних втрат та 370,62 грн. 3% річних, нарахованих на заборгованість по квартирі №181. Відносно квартири №181 позивач зазначає, що на час розгляду даної справи відповідачу належать майнові права на неї, а тому, останній зобов'язаний сплачувати у тому числі витрати на утримання будинків та прибудинкової території.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 у справі №910/10174/19 позов задоволений частково; стягнуто з відповідача 5706,56 грн., судовий збір у розмірі 135,82 грн. та 692,92 грн. витрат на правничу допомогу, у іншій частині позовних вимог відмовлено. Рішення обґрунтовано тим, що на відповідача слід покласти витрати з утримання будинку та прибудинкової території за період, протягом якого товариство було власником квартир 4, 18, 53, 105, 125, 179, 183, що підтверджується матеріалами справи. В частині позовних вимог щодо квартири №181 та будівлі трансформаторної підстанції, місцевим господарським судом відмовлено з підстав відсутності в матеріалах справи доказів наявності права власності у відповідача на вказане майно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Позивач, не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення скасувати, а позов задовольнити. Посилаючись на вимоги статті 331 ЦК України зазначає, що у відповідача виник обов'язок зі сплати комунальних платежів з моменту введення в експлуатацію будинку по вулиці Драгоманова 4-А у м. Києві, а не з моменту державної реєстрації права власності.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті. Позиції учасників справи.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2020 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 4а» на рішення господарського суду міста Києва від 13.11.2019 у справі №910/10174/19; розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

18.02.2020 до Північного апеляційного господарського суду від Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 4а» надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначає, зокрема, що справа є складною, оскільки необхідно вирішити спір за відсутності правового регулювання спірних правовідносин; крім того жодним нормативно-правовим актом не врегульовано питання сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за наявності лише майнових прав на квартиру та за відсутності державної реєстрації права власності.

18.02.2020 від позивача надійшла заява про подання доказів понесених судових витрат впродовж п'яти днів після ухвалення рішення судом.

10.03.2020 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить залишити без змін оскаржуване судове рішення з мотивів, у ньому викладених.

16.03.2020 від відповідача у справі надійшли пояснення, в яких останній заперечує проти задоволення заяви позивача про розмір понесених судових витрат.

16.03.2020 в судовому засіданні було оголошено перерву до 06.04.2020, про що представники сторін поставили свої підписи у відповідній розписці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 учасників справи було повідомлено про те, що 06.04.2020 розгляд даної справи не відбудеться у зв'язку із продовження постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (із змінами) карантину; розгляд справи призначено на 27.04.2020.

31.03.2020 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із запровадженням карантину.

02.04.2020 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача у зв'язку із рекомендаціями Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони здоров'я України та Київської міської ради щодо боротьби з коронавірусом.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача підтримав відзив на апеляційну скаргу та просив відмовити у її задоволенні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

27.02.2013 між ТОВ "Бориспільміськбуд" та ПрАТ "ХК "Київміськбуд" був укладений Договір № 5/Ф, згідно з яким ПрАТ "ХК "Київміськбуд" прийняло на себе права та обов'язки Замовника щодо будівництва житлово-офісного комплексу з підземним паркінгом у 4-а мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі м. Києва, II черга будівництва житловий будинок №3 секція "Д", 1-й пусковий комплекс.

04.05.2015 замовником, генпроектувальником, генпідрядником та субпідрядними організаціями складено Акт готовності об'єкта до експлуатації № 1, згідно з пунктом 7 якого встановлено, що всі роботи на об'єкті, передбачені проектною документацією, виконані згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами. Обладнання встановлено згідно з актами про його прийняття після випробування у визначеному порядку. При цьому, згідно з пунктом 3 Акту проектна документація затверджена наказом ПрАТ "ХК "Київміськбуд" (відповідача) від 17.03.2014 № 00017/0/8-14.

12.05.2015 Державна архітектурно-будівельна інспекція України видала Сертифікат серії ІУ № 47, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкта (черги, окремого пускового комплексу): "Будівництво житлово-офісного комплексу з підземним паркінгом у 4-а мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі м. Києва. II черга будівництва житловий будинок №3 секція "Д", 1 -й пусковий комплекс" проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації. Визначено загальну площу квартир - 12998,3 кв.м.; житлова площа квартир - 5908,4 кв.м., кількість квартир - 183; кількість поверхів - 25; площа вбудованих приміщень - 486,2 кв.м.; трансформаторна підстанція ТП-1 (за ГП №11) - 125,3 кв.м.

17.08.2015 Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією, за зверненням забудовника ПрАТ "ХК "Київміськбуд", прийнято розпорядження №513 "Про присвоєння поштової адреси об'єкту нерухомості - багатоквартирному житловому будинку в Дарницькому районі м. Києва", яким присвоєно об'єкту нерухомості поштову адресу - вулиця Драгоманова, будинок 4-А.

Згідно з рішенням установчих зборів об'єднання співвласників багатоквартирного будинку по вул. Драгоманова 4-А в Дарницькому районі м. Києва, що оформлене протоколом №1 від 07.05.2016, установчими зборами по пункту 1 порядку денного прийнято рішення про створення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Драгоманова 4-А" в будинку по вул. Драгоманова, 4-А в Дарницькому районі міста Києва.

По пункту 2 порядку денного прийнято рішення про затвердження Статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Драгоманова 4а" та кошторис на 2016 рік в сумі 63450 грн., з розрахунку щомісячних платежів по 4 грн. 70 коп. за м2.

По пункту 4 порядку денного прийнято рішення, яким доручено правлінню ОСББ встановити розмір всіх внесків та ефективно використовувати спільне майно, в тому числі здавати в оренду.

14.07.2016 на засіданні правління ОСББ "Драгоманова 4А" було прийнято рішення, що оформлене протоколом, яким встановлено та затверджено розмір загальнообов'язкового щомісячного цільового внеску на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 4,70 грн./м2 для власників (користувачів) приміщень, який починає діяти з дня прийняття будинку в управління ОСББ "Драгоманова 4А". Затверджено, що сплата загальнообов'язкового щомісячного цільового внеску на утримання будинку та прибудинкової території здійснюється впродовж 30 календарних днів після закінчення попереднього місяця.

01.08.2016 між Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Драгоманова 4-а" та КП "Житло-Сервіс" підписано Акт приймання-передачі об'єкта житлового будинку №4-А по вул. Драгоманова, з управління від КП "Житло-Сервіс" в управління до ОСББ "Драгоманова 4-А".

Місцевий господарський суд встановив, що відповідач був власником наступних квартир за наступний період: - №4 з 14.08.20217 по 27.11.2017, - №18 з 13.05.2017 по 28.06.2017, - №53 з 13.09.2016 по 19.10.2016, - №105 з 13.05.2017 по 11.07.2017, - №125 з 09.03.2017 по 16.03.2017, - №179 з 14.07.2017 по 29.08.2017, - №183 з 05.02.2018 по 09.05.2018, а тому підлягають стягненню з відповідача витрати на утримання будинку та прибудинкової території саме за цей період і саме за вказані квартири, у розмірі 5706,56 грн.

Стосовно квартири №181 та трансформаторної підстанції місцевий господарський суд зазначив про відсутність доказів, що вказані об'єкти перебувають у власності відповідача.

У задоволенні вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних на підставі статті 625 ЦК України, нарахованих на заборгованість по квартирі №181, також відмовлено з тих підстав, що позивачем не доведено реєстрації за відповідачем права власності на вказану квартиру.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції відносно права власності відповідача на квартири та трансформаторну підстанцію у відповідні періоди.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач був власником наступного майна в такі періоди:

- квартира №4 з 14.08.2017 по 27.11.2017 включно (а.с. 117, том ІІ, а.с. 68, том І);

- квартира №18 з 13.05.2017 по 24.07.2017 включно (а.с. 118, том ІІ, а.с. 73, том І);

- квартира №53 з 13.09.2016 по 19.10.2016 включно (а.с. 119, том ІІ; а.с. 78, том І);

- квартира №105 з 13.05.2017 по 03.06.2019 включно (а.с. 121, том ІІ, а.с. 83, том І);

- квартира №125 з 09.03.2017 по 16.03.2017 включно (а.с. 122, том ІІ, а.с. 88, том І);

- квартира №179 з 14.07.2017 по 29.08.2017 включно (а.с. 124, том ІІ, а.с. 93, том І);

- квартира №183 з 05.02.2018 по 09.05.2018 включно (а.с. 123, том ІІ, а.с. 99, том І);

- будівля трансформаторної підстанції з 23.11.2015 по теперішній час (а.с. 101, том І).

Отже періоди, що були встановлені судом першої інстанції, коли позивач був власником вказаних квартир, дещо відрізняються від періодів, встановлених судом апеляційної інстанції, що свідчить про недотримання судом першої інстанції вимог статті 86 ГПК України щодо оцінки доказів. До того ж суд першої інстанції не звернув увагу на наявність в матеріалах справи відомостей з реєстру права власності на нерухоме майно, яким підтверджується наявність у відповідача права власності на будівлю трансформаторної підстанції.

Стосовно квартири №181, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо реєстрації за відповідачем права власності на вказане майно, про що свідчить також інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 95, том І).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови. Висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до п. 5 та п. 6 ч. 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об'єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб'єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач (п. 12 та п. 13 ч. 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Статтею 5 вищевказаного Закону встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості (п. 1 та п. 2 ч. 1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Частиною 4 статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов'язує.

За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (ч. 2 статті 331 ЦК України).

Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Обов'язок утримання майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об'єднанні співвласників багатоквартирного будинку.

Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов'язані з реалізацією прав та виконанням обов'язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Відповідно до п. 5, п. 6 та п. 8 статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов'язків співвласників, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Так, ч. 2 статті 7 вищевказаного Закону передбачено, що кожний співвласник несе зобов'язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до ч. 1 статті 9 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об'єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 та ч. 2 статті 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком (ч. 3 статті 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку").

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного визначає Закон України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Згідно з статтею 1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ч. 4 статті 4 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

За змістом статті 10 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" вищим органом управління об'єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов'язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом). Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників (ч. 14 статті 10 вищевказаного Закону).

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об'єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (стаття 13 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Відповідно до положень статті 15 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник зобов'язаний, зокрема, виконувати обов'язки, передбачені статутом об'єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Згідно з абз. 4 та 5 ч. 1 статті 17 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків об'єднання має право: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об'єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об'єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (ч. 1 статті 20 вищезазначеного Закону).

Частиною 2 статті 21 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об'єднання відповідно до законодавства та статуту об'єднання.

За приписами ч. 1 статті 22 вищевказаного Закону, для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об'єднання за рішенням загальних зборів має право: виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об'єднання та/або рішенням загальних зборів (ч. 1 та ч. 3 статті 23 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку").

З аналізу наведених положень Цивільного кодексу України та законів України в їх системному взаємозв'язку вбачається, що кожний власник квартири (нежитлового приміщення) у багатоквартирному будинку є одночасно співвласником спільного майна такого будинку, зокрема, приміщень загального користування та прибудинкової території.

Обов'язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства, зокрема, статті 322 ЦК України та ч. 2 статті 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) щодо нього входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в ОСББ.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верхового Суду від 22.02.2018 року у справі №910/11312/17.

З огляду на викладене та враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставин відносно: - доведеності належними доказами наявності у відповідача права власності на квартири №№4 (площею 75,6 кв.м.), 18 (площею 48,3 кв.м.), 53 (площею 78,7 кв.м.), 105 (площею 53,6 кв.м.), 125 (площею 78,3 кв.м.), 183 (площею 145,8 кв.м.), 179 (площею 143,9 кв.м.) та на будівлю трансформаторної підстанції (площею 125,3 кв.м.); - періодів, в які відповідач був власником вказаного майна; - розміру загальнообов'язкового щомісячного цільового внеску на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 4,70 грн./м2 для власників (користувачів) приміщень, колегія суддів, здійснивши власний перерахунок розміру заборгованості відповідача, вважає за необхідне стягнути з останнього 32385,16 грн.

Як вказувалося вище, в матеріалах справи відсутні докази наявності у відповідача права власності на квартиру №181, у зв'язку з чим, висновок місцевого господарського суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 13874,40 грн. є вірним, так само як і висновок про відсутність підстав для нарахування на вказану суму заборгованості інфляційних втрат та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України.

Разом з тим колегія суддів вважає за необхідне зупинитися на одному із доводів апеляційної скарги. Так, в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що право власності у відповідача на квартири та будівлю трансформаторної підстанції виникло з моменту введення в експлуатацію будинку по вулиці Драгоманова 4-А у м. Києві (сертифікат серії ІУ №47 від 12.05.2015, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкта та готовність його до експлуатації), а не з моменту державної реєстрації відповідачем права власності на квартири та будівлю трансформаторної підстанції. При цьому скаржник посилається на ч. 2 статті 331 ЦК України відповідно до якої право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає за моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрації права власності як на об'єкт незавершеного будівництва, так і на нерухоме майно здійснюється у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з приписами ч. 1 статті 2 вказаного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Частиною 2 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Відповідно до ч. 13 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Згідно з ч. 1 статті 12 вказаного Закону державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Частиною 5 вказаної норми встановлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Отже, системний аналіз наведених норм та положень дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об'єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації (аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 26.02.2020 у справі №914/1658/15).

Позивачем не надано всупереч положень статті 74 ГПК України (обов'язковість доказування і подання доказів) доказів на підтвердження виникнення у відповідача права власності на майно, про яке йдеться у даній справі, саме з моменту введення його в експлуатацію, так само як і не надано доказів наявності у відповідача майнових прав на квартиру №181.

Посилання скаржника на постанову Північного апеляційного господарського суду у справі №910/1378/18 не приймаються до уваги, оскільки вказана справа не перебувала у провадженні даної колегії суддів, останні не знайомилися з матеріалами зазначеної справи та з доказами, що в ній містяться, а відповідно до ч. 7 статті 75 ГПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для господарського суду.

Відповідно до приписів статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з положеннями статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, нез'ясування обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про доведеність позивачем підстав для стягнення з відповідача лише 5706,56 грн., замість 32385,16 грн., як встановлено судом апеляційної інстанції, так само як і висновки про періоди, за які місцевим господарським судом стягнута з відповідача заборгованість, не відповідають матеріалам справи, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 у справі №910/10174/19 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 32385,16 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу, надану у Господарському суді міста Києва у розмірі 3931,76 грн. (враховуючи часткове задоволення позову).

За приписами ч. 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 статті 126 Кодексу).

У частині 3 статті 126 цього Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 статті 126 Кодексу).

Як вбачається із прохальної частини апеляційної скарги, заявник просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції, у розмірі 4900,00 грн. До апеляційної скарги скаржником додано додаткову угоду від 03.12.2019 до договору №31/05 від 31.05.2019 про надання правової допомоги, ордер про надання правової допомоги серії КВ №821422, виданий Лев Роману Васильовичу, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4044 від 29.06.2010 на ім'я Лев Романа Васильовича. В матеріалах справи міститься сам договір про надання правової допомоги №31/05 від 31.05.2019.

Колегія суддів, дослідивши додані до апеляційної скарги зазначені документи, а також договір про надання правової допомоги №31/05, встановила, що в додатковій угоді від 03.12.2019 сторони погодили обсяг та вартість робіт, які надаватимуться адвокатом Лев Р.В. позивачу, а саме: вартість правової допомоги - 4900,00 грн., що дорівнює 7 годинам надання правових послуг (у додатку №1 до договору про надання правової допомоги сторони погодили вартість гонорару у розмірі 700,00 грн. за одну годину роботи адвоката); - перелік надаваних послуг, серед яких представлення інтересів замовника (позивача) протягом 30 хв. в Північному апеляційному господарському суді.

Виходячи із вартості однієї години роботи адвоката, погодженої позивачем та адвокатом Лев Р.В., та враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги, колегія суддів робить власний перерахунок вартості правничої допомоги, надаваної адвокатом Лев Р.В. позивачу, який підлягає стягненню з відповідача: 1965,88 грн.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи відповідача, викладені у поясненнях від 13.03.2020, в яких останній заперечує проти задоволення вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та зазначає про недоведеність позивачем розміру фактичних витрат, оскільки, позивачем в порядку ч. 3 статті 126 ГПК України доведено належними доказами, про які вказувалося вище, розмір витрат на правничу допомогу як у суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції. Відповідачем не доведено протилежного, так само як не доведено неспівмірності таких витрат відповідно до ч. 6 статті 126 ГПК України.

У зв'язку зі скасуванням рішення Господарського суду міста Києва 13.11.2019 у справі №910/10174/19 та прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову, витрати за подання позову у розмірі 484,28 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 726,42 грн. у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 4а» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 у справі №910/10174/19 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 у справі №910/10174/19 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Київміськбуд» (01010, м. Київ, вул. М. Омеляновича-Павленка, 4/6, ) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 4а» (02068, м. Київ, вул. Драгоманова, 4А, ) 32385,16 грн. (тридцять дві тисячі триста вісімдесят п'ять гривень, 16 копійок) заборгованості.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Київміськбуд» (01010, м. Київ, вул. М. Омеляновича-Павленка, 4/6, ) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 4а» (02068, м. Київ, вул. Драгоманова, 4А, ) витрати на правничу допомогу у Господарському суді міста Києва у розмірі 3931,76 грн. (три тисячі дев'ятсот тридцять одну гривню 76 копійок).

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Київміськбуд» (01010, м. Київ, вул. М. Омеляновича-Павленка, 4/6, ) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 4а» (02068, м. Київ, вул. Драгоманова, 4А, ) витрати на правничу допомогу у Північному апеляційному господарському суді у розмірі 1 965,88 грн. (одну тисячу дев'ятсот шістдесят п'ять гривень 88 копійок).

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Київміськбуд» (01010, м. Київ, вул. М. Омеляновича-Павленка, 4/6, ) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 4а» (02068, м. Київ, вул. Драгоманова, 4А, ) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 484,28 грн. (чотириста вісімдесят чотири гривні 28 копійок) та за подання апеляційної скарги у розмірі 726,42 грн. (сімсот двадцять шість гривень 42 копійки).

7. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

8. Справу №910/10174/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 28.04.2020

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков