ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.04.2020 м. Ужгород Справа № 907/54/19

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Мешко Р.В.

розглянувши позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Корадо Каннінг Інкорпорейтед», с.Ракошино Мукачівського району до компанії QINGDAO HONGXINSHUNHE TRADE CO., LTD (China, Shandong, Qingdao City, Huangdao district, Maoshan road, No 687, room 284) про стягнення суми 7719,57 доларів США.

За участю представників:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Корадо Каннінг Інкорпорейтед» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до компанії QINGDAO HONGXINSHUNHE TRADE CO., LTD про стягнення суми 7718,57 доларів США за контрактом № ССІ-101018 від 10.10.2018.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 05.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у розгляді справи №907/54/19, призначено підготовче засідання на 10.09.2019, зупинено провадження у справі до надходження відповіді від Компетентного органу Особливого адміністративного району Гонконг Китайської Народної Республіки - Registrar High Court, 38 Queensway, Hong Kong на прохання господарського Закарпатської області про вручення відповідачу перекладів на англійську мову, з нотаріальним засвідченням їх вірності, позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Корадо Каннінг Інкорпорейтед» до компанії QINGDAO HONGXINSHUNHE TRADE CO., LTD про стягнення 7719,57 доларів США з додатками, ухвали Господарського суду Закарпатської області від 05.02.2019 у справі № 907/54/19.

Ухвалою суду від 10.09.2019 відкладено підготовче засідання на 16.03.2020 та зупинено провадження у справі до надходження відповіді від Компетентного органу -Центр міжнародного правового співробітництва (ILCC) Міністерства юстиції Китаю (International Legal Cooperation Center (ILCC) Ministry of Justice of China, 33, Pinganli Xidajie, Xicheng District BEIJING 100035 People's Republic of China)» на прохання господарського суду Закарпатської області про вручення відповідачу перекладів на англійську мову, з нотаріальним засвідченням їх вірності, позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Корадо Каннінг Інкорпорейтед» до компанії QINGDAO HONGXINSHUNHE TRADE CO., LTD про стягнення 7 719,57 доларів США з додатками, ухвали Господарського суду Закарпатської області від 10.09.2019 у справі № 907/54/19.

На виконання ухвали суду від 10.09.2019 року представником позивача подано клопотання з нотаріально завіреними перекладами наявних у матеріалах справи документів щодо вручення судових документів відповідачу (неможливість вручення у зв`язку із відсутністю за зареєстрованим місцезнаходженням), а також переклад ліцензії відповідача, що підтверджує його зареєстроване місцезнаходження.

За таких обставин, суд вважає за необхідне поновити провадження у справі № 907/54/19.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з тим ним подано на дату засідання клопотання про проведення судового засідання за його відсутності. Окрім того, позивач заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами.

Пояснив, що на виконання укладеного з відповідачем контракту № ССІ-101018 відповідно до якого Продавець продає, а Покупець купляє гриби в заливці в асортименті, китайського виробництва, ним було перераховано передоплату в розмірі 7 395,00 доларів США що складає 30% загальної ціни Контракту. Посилаючись на те, що Продавець свої зобов`язання з поставки товару у строки визначені п. 3.2. Контракту не виконав, а отриману за товар передоплату не повернув, просить суд стягнути з відповідача суму 7 395,00 доларів США попередньої оплати, та проценти за користування коштами в розмірі 324,57 доларів США.

Відповідно до вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах від 15.11.1965 року, судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи. Судом надіслано до компетентного органу, уповноваженого на виконання прохань про вручення за кордоном судових або позасудових документів - Центр міжнародного правового співробітництва (ILCC) Міністерства юстиції Китаю (International Legal Cooperation Center (ILCC) Ministry of Justice of China, 33, Pinganli Xidajie, Xicheng District BEIJING 100035 People's Republic of China)», обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, судове доручення про вручення компанії QINGDAO HONGXINSHUNHE TRADE CO., LTD відповідних процесуальних документів та позовної заяви з доданими до неї документами.

До суду від компетентного органу іноземної держави повернулись документи, які направлялися для вручення відповідачу, із повідомленням про неможливість їх вручення.

Пунктом 6 Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19.10.2000 р. № 2052-III встановлено, що, якщо виконано всі умови, зазначені у частині другій статті 15 Конвенції, суддя незалежно від положень частини першої статті 15 Конвенції може винести рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів.

Відповідно до частини 2 статті 15 зазначеної Конвенції кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, в разі коли виконані всі нижчеперелічені умови:

a) документ передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув строк, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не отримано будь-якого підтвердження незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Таким чином, однією з вимог, при виконанні якої суддя може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, є закінчення строку з дати направлення документа, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

З огляду на приписи частини третьої статті 3 ГПК України та статті 3 Закону України "Про міжнародне приватне право" господарський суд повинен виходити з правил, встановлених у міжнародному договорі, тобто застосовувати щонайменше шестимісячний строк з моменту порушення провадження у справі.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення належним чином відповідача про розгляд судової справи з метою реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Таким чином, з огляду на перебування в провадженні даної справи більше шести місяців, наявність доказів передання процесуальних документів у спосіб передбачений Конвенцією, повідомлення про неможливість вручення, суд вважає можливим прийняти рішення по даній справі виходячи із приписів ч.2 ст.15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні 22.04.2020 року, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані позивачем матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Корадо Каннінг Інкорпорейтед» (далі - Позивач, Покупець) та QINGDAO HONGXINSHUNHE TRADE СО., LTD (далі - Відповідач, Продавець) було укладено Контракт № ССІ-101018 (далі - Контракт), відповідно до якого Продавець продає, а Покупець купляє гриби в заливці в асортименті, китайського виробництва.

Розділом 2 Контракту «Количество, качество товара» передбачено, що количество товара к поставке - 17 метрических тонн; качество поставляемого товара должно соответствовать нормативной документации на данный сорт товара. Поставка каждой партии товара должна сопровождаться сертификатом качества на данную продукцию и фитосанитарным сертификатом. Качество грибов должно отвечать следующим требованиям: Грибы маслята, в соляной заливке - целые, шапка: 2-5ст, ножка 2ст. Вес нетто 6Зкг/бочка, сухой вес грибов 50кг/бочка. Срок годности 1 год.

Відповідно до п. 3.1. Контракту «Поставка товаров будет производиться морским путем с порта Циндао (Китай) на условиях CFR в порт Одесса, согласно правилам Инкотермс 2010».

Пунктом 3.2. Контракту передбачено, що «отгрузка осуществится в октябре-ноябре 2018 г. Общая стоимость контракта составляет 24650 долларов США (пункт 4.3. Контракту)».

Згідно п.5.1. Контракту «Покупатель осушествляет предоплату в размере 30% от стоимости товара согласно выставленной проформы-инвойса Продавиа. Далее, после получения предоплаты, Продавец осуществляет отгрузку товара в адрес Покупателя и на протяжении 5 рабочих дней с даты отгрузки пересылает Покупателю на электронную почту сканкопии документов: инвойс; упаковочный лист; коносамент; сертификат качества; сертификат происхождения; фитосанитарный сертификат; экспортная декларация; официальный прайс лист.

После получения сканкопий документов и подтверждения правильности их оформления Покупатель осуществляет доплату 70% стоимости товара Продавцу. После получения оставшейся доплаты, Продавец на протяжении 2х календарнык дней отправляет все оригиналы документов Покупателю международными службами доставки, такими, как DHL и др». (пункт 5.3 Контракту).

Зокрема пунктом 10.1 Контракту передбачено, що правом, регулюючим даний контракт, є матеріальне право України.

Даний контракт вступає в силу с моменту його підписання та діє до 31.12.2019г. Даний Контракт діє до повного взаєморозрахунку між сторонами та виконання всіх зобов`язань один перед одним (пункти 13.1, 13.5 Контракту).

За доводами позивача, що підтверджуються матеріалами справи на виконання умов Контракту, Покупцем було перераховано передоплату в розмірі 7 395 доларів (копія платіжного доручення № 34 від 25.10.2018 р. міститься в матеріалах справи), що складає 30% загальної ціни Контракту, однак Продавець свої зобов`язання з поставки товару у строки визначені п. 3.2. Контракту не виконав, а отриману за товар передоплату не повернув.

Наведене і стало підставою звернення позивача до суду із позовними вимогами про стягнення суми 7395,00 доларів попередньої оплати та 324,57 доларів відсотків за користування коштами.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності з частиною першою статті 4 Закону України Про міжнародне приватне право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Із частини другої та третьої статті 32 Закону України Про міжнародне приватне право, вбачається, що у разі відсутності вибору права до змісту правочину застосовується право, яке має найбільш тісний звязок із правочином. Якщо інше не передбачено або не випливає з умов, суті правочину або сукупності обставин справи, то правочин більш тісно повязаний з правом держави, у якій сторона, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту правочину, має своє місце проживання або місцезнаходження. У разі відсутності згоди сторін договору про вибір права, що підлягає застосуванню до цього договору, застосовується право відповідно до частин другої і третьої статті 32 цього Закону, при цьому стороною, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту договору, є продавець - за договором купівлі-продажу (частина перша статті 44 Закону України Про міжнародне приватне право).

Згідно з листом Вищого господарського суду України від 01.01.2009р. "Про узагальнення судової практики вирішення господарськими судами окремих категорій спорів за участю нерезидентів", відзначено, що при вирішенні спорів, пов`язаних з неналежним виконанням договірних зобов`язань, слід приймати до уваги відповідні норми Закону України "Про міжнародне приватне право" і Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність".

Умовами пункту 10.1 Контракту № ССІ-101018 від 10.10.2018 року сторонами зокрема узгоджено, що «Все споры, разногласия или требования, возникающие по настоящему договору или в связи с ним, в том числе касающиеся его заключения, толкования, исполнения, нарушения, прекращения или недействительности, подлежат разрешению в Хозяйственном суде Закарпатской области. Правом, регулирующим настоящий контракт, является материальное право Украины.».

Таким чином, застосуванню до спірних правовідносин підлягає право за місцезнаходженням покупця, яким є позивач у справі. Оскільки місцезнаходженням позивача є Україна, то застосуванню підлягає законодавство України.

Між сторонами у справі виникли зобов`язання з приводу купівлі-продажу товару на підставі Контракту, згідно пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, частини 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з нормою частини 1 статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 509 ЦК України в силу зобов`язання - кредитор вправі вимагати виконання обов`язку від боржника. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

У спірній ситуації підставою виникнення зобов`язальних відносин між сторонами є факт укладання Контракту та факт його виконання позивачем шляхом оплати обумовленого товару відповідачу.

Судом встановлено, що договір укладений між позивачем та відповідачем за своєю юридичною природою є договором купівлі-продажу та поставки, а тому правовідносини щодо виконання зобов`язань регулюватися Главою 54 ЦК України та Главою 30 ГК України.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 663 ЦК Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, відповідач не поставив позивачу товар, за який у відповідності до вимог п.5.1 Договору позивач здійснив попередню оплату, чим порушив зобов`язання зі строку поставки товару на умовах договору.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 663 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З огляду на те, що матеріалами справи підтверджено невиконання відповідачем своїх зобов`язань та ним не надано суду жодних доказів у спростування цих обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача в частині стягнення попередньої оплати в сумі 7 395,00 доларів США є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім суми попередньої оплати позивач посилаючись на положення ст. 536 ЦК України просить суд стягнути з відповідача 324,57 доларів відсотків за користування коштами.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 Цивільного кодексу України).

Підставами для застосування до правовідносин сторін статті 536 Цивільного кодексу України є факт користування чужими коштами і встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

За загальним правилом, розмір і порядок одержання, процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Аналогічний правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 05 липня 2018 року по справі № 914/120/17.

Перевіривши розрахунок відсотків за користування коштами, в сумі 324,57 доларів на підставі вимог ст. 536 ЦК України суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають повному задоволенню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Корадо Каннінг Інкорпорейтед», с. Ракошино до компанії QINGDAO HONGXINSHUNHE TRADE CO., LTD (China, Shandong, Qingdao City, Huangdao district, Maoshan road, No 687, room 284) про стягнення суми 7718,57 доларів США підлягають задоволенню повністю.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд встановив, що при подачі даного позову позивачем сплачено 3242,22 грн. судового збору за платіжним дорученням від 30.01.2019 р. № 3330.

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 3217,91 грн. покладається на відповідача.

Надмірно сплачена позивачем сума судового збору може бути повернута з Державного бюджету України у разі надходження від позивача належним чином оформленого клопотання з цього процесуального питання в порядку ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Поновити провадження у справі № 907/54/19.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з QINGDAO HONGXINSHUNHE TRADE СО., LTD (Китай, Шандонг, м. Кінгдао, р-н Гуангдао, вул. Маошан, буд. 687, офіс 284 (China, Shandong, Qingdao City, Huangdao district, Maoshan road, No 687, room 284) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Корадо Каннінг Інкорпорейтед» (89620, Україна, Закарпатська обл., Мукачівський район, село Ракошино, вулиця Латорична, будинок 51/1, ) заборгованість за Контрактом № ССІ-101018 від 10 жовтня 2018 року в розмірі 7 719,57 доларів США (сім тисяч сімсот дев`ятнадцять доларів 57 центів), що в еквіваленті по курсу НБУ станом на момент подання позову становить 214 526,85 грн. (двісті чотирнадцять тисяч п`ятсот двадцять шість гривень 85 коп.) в тому числі, суму попередньої оплати 7 395,00 доларів та суму 324,57 доларів відсотків за користування коштами.

Стягнути з QINGDAO HONGXINSHUNHE TRADE СО., LTD (Китай, Шандонг, м. Кінгдао, р-н Гуангдао, вул. Маошан, буд. 687, офіс 284 (China, Shandong, Qingdao City, Huangdao district, Maoshan road, No 687, room 284) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Корадо Каннінг Інкорпорейтед» (89620, Україна, Закарпатська обл., Мукачівський район, село Ракошино, вулиця Латорична, будинок 51/1, ) суму 3217,91 грн. (три тисячі двісті сімнадцять гривень 91 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ на виконання рішення в порядку вимог п. 4 ст. 327 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 29.04.2020.

Суддя О. Ф. Ремецькі