ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року
м. Київ

Справа № 903/611/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ішів" на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 (головуючий суддя Розізнана І.В., судді Грязнов В.В., Василишин А.Р.) про зупинення провадження у справі № 903/611/19 Господарського суду Волинської області
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ішів"
до Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства
про внесення змін до договору
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Ішів" (далі позивач) звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства (далі відповідач) про внесення змін до договору.
1.1. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що позивач не може фактично і юридично здійснювати користування 465 га мисливських угідь, які є частиною площі мисливських угідь за Договором про умови ведення мисливського господарства від 12.04.2013. Оскільки 465 га мисливських угідь знаходяться у прикордонній смузі та не можуть бути предметом договірних відносин між сторонами, а тому мають бути виключені з договору про умови ведення мисливського господарства від 12.04.2013, в результаті за яким загальна площа мисливського господарства, яка надається ТОВ "Ішів" в оренду, має становити 13788 га, а не 14253 га.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
2. Рішенням Господарського суду Волинської області від 15.10.2019 позов задоволено. Виключено із Договору про умови ведення мисливського господарства, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ішів" та Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства від 12.04.2013 мисливські угіддя площею 465 га, шляхом внесення змін до п.1.1, вищевказаного договору, встановивши загальну площу наданих в оренду мисливських угідь у розмірі 13788 га. Стягнуто з Волинського обласного управлінням лісового та мисливського господарства на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ішів" 1 921,00 грн витрат по сплаті судового збору та 15 000,00 грн витрат на правову допомогу.
3. Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Волинське обласне управління лісового та мисливського господарства звернулося до Північно західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 15.10.2019 у справі №903/611/19 та ухвалити нове судове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ішів" залишити без розгляду.
4. Ухвалою Північно західного апеляційного господарського суду від 13.12.2019 відкрито апеляційне провадження у справі за вищевказаною скаргою та призначено її до розгляду.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали, постановленої судом апеляційної інстанції
5. Ухвалою Північно західного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 зупинено апеляційне провадження у справі №903/611/19 за апеляційною скаргою Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства на рішення Господарського суду Волинської області від 15.10.2019 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №903/531/19.
5.1. Мотивуючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції установив, що рішенням Господарського суду Волинської області від 02.12.2019 у справі №903/531/19 задоволено позов Заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави - в особі його органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах: Адміністрації Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства, Товариства з обмеженою відповідальністю "Ішів" про визнання недійсним договору. Визнано недійсним договір про умови ведення мисливського господарства від 12.04.2013 та застосовано наслідки недійсності правочину, укладеного між Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ішів" в частині мисливських угідь Ішівського, Стенжаричівського та Устилузького лісництв на території відділів прикордонної служби Пархоменкове та Коритниця Львівського прикордонного загону в смузі місцевості, що знаходяться в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруджень Державної прикордонної служби України загальною площею 465 га. Вказане рішення оскаржено в апеляційному порядку, справа перебуває на розгляді апеляційного суду.
Посилаючись на положення статті 227 ГПК України, апеляційний суд вказав, що вважає пов`язаними дані справи, оскільки обставини, які будуть встановлені при вирішенні спору у справі №903/531/19 можуть вплинути на вирішення спору у справі №903/611/19.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, позивач подав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та зобов`язати Північно західний апеляційний господарський суд продовжити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства.
Аргументи учасників справи
Доводи позивача, викладені у касаційній скарзі (узагальнено)
7. Скаржник зазначає, що постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, судом апеляційної інстанції було застосовано положення статті 227 ГПК України без урахування висновків щодо застосування вказаної норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №910/12694/18, від 24.01.2020 у справі №927/548/19.
7.1. На думку позивача, приймаючи рішення про зупинення провадження у справі, суд апеляційної інстанції повинен керуватися метою зупинення провадження у вигляді виявлення обставин, підстав та фактів, які не можуть бути встановлені у цьому процесі, в той же час пов`язаність справ не є самостійною підставою, що свідчить про неможливість розгляду та вирішення справи.
8. У відзиві на касаційну скаргу відповідач зазначає, що рішення суду про зупинення провадження у справі ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням всіх фактичних обставин, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано як норми процесуального так і матеріального права. Відповідач зауважує, що оскільки предметом окремого спору є визнання недійсним договору в частині використання угідь, площею 465 га, то з`ясування наявності істотної зміни обставин, що є підставою для внесення змін до договору про умови ведення мисливського господарства від 12.04.2013 у справі № 903/611/19, що по суті є укладанням додаткової угоди, буде неповним та передчасним без надання судом оцінки законності укладеного договору в частині використання угідь площею 465 га.
9. 24.04.2020 позивачем на адресу суду надіслано письмові пояснення щодо відзиву на касаційну скаргу відповідача.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду апеляційної інстанції
10. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку, зокрема, господарського судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
11. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
12. За наведеною нормою обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
13. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, з іншою справою, що розглядається судом; 2) чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
14. Крім цього, слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього. Подібний правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18.
15. Предметом розгляду у даній справі №903/611/19 є вимога ТОВ "Ішів" про внесення змін до Договору про умови ведення мисливського господарства від 12.04.2013, укладеного між Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та ТОВ "Ішів", а саме, виключення із договору мисливських угідь площею 465 га, шляхом внесення змін до п.1 1 вказаного договору, установивши загальну площу наданих в оренду мисливських угідь у розмірі 13 788 га.
16. Правовою підставою заявлених позовних вимог про внесення змін до договору є стаття 652 ЦК України, при цьому, істотною зміною обставин позивач вважає рішення суду у справі №910/23066/17, яким визнано незаконним та скасовано підпункт 1.8 п. 1 рішення Волинської обласної ради VІ скликання від 26 лютого 2013 року № 17/82 "Про надання мисливських угідь у користування" в частині надання в користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Ішів" мисливських угідь площею 465 га. На підставі даного рішення був укладений договір про умови ведення мисливського господарства від 12.04.2013, в тому числі й щодо використання угідь площею 465 га.
17. Предметом іншого судового розгляду у справі №903/531/19 є оцінка законності укладеного між сторонами договору про умови ведення мисливського господарства від 12.04.2013 в частині використання угідь площею 465 га, з підстав скасування рішенням суду у справі №910/23066/17 підпункту 1.8 п. 1 рішення Волинської обласної ради VІ скликання від 26 лютого 2013 року № 17/82 "Про надання мисливських угідь у користування" в частині надання в користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Ішів" мисливських угідь площею 465 га, на підставі якого було укладено оспорюваний договір.
18. Колегія суддів зазначає, що у разі застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, у відповідності до вимог ст. 234 ГПК України, у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.
19. Однак, всупереч вказаному, суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи № 903/611/19, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів, неможливість здійснення ним перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції відповідно до викладених у ньому висновків.
20. Посилання суду апеляційної інстанції на те, що необхідність з`ясування наявності істотної зміни обставин, що є підставою для внесення змін до договору про умови ведення мисливського господарства від 12.04.2013 у даній справі, буде неповним та передчасним без надання судом оцінки законності укладеного договору в частині використання угідь площею 465 га, яка є предметом окремого спору, є необґрунтованим, оскільки неповнота та передчасність вирішення даного спору до вирішення спору у справі №903/531/19 в розумінні процесуального закону не свідчать про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи.
21. Враховуючи приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі.
22. Разом з тим, слід зазначити, що підставою заявлених позовних вимог у даній справі №903/611/19 та у справі №903/531/19 є наявність рішення суду у справі №910/23066/17, яким визнано незаконним і скасовано підпункт 1.8 п. 1 рішення Волинської обласної ради VІ скликання від 26 лютого 2013 року № 17/82 "Про надання мисливських угідь у користування" в частині надання в користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Ішів" мисливських угідь площею 465 га, на підставі якого було укладено оспорюваний договір.
23. Позов у даній справі має на меті подальше врегулювання договірних правовідносин сторін за Договором про умови ведення мисливського господарства від 12.04.2013 за виключенням спірних земель (465 га) із загальної площі орендованих земель мисливського господарства. При цьому, вирішення спору у справі № 903/531/19 про визнання недійсним цього договору в частині використання угідь площею 465 га не буде мати значення для вирішення даного спору.
24. Наведеного суд апеляційної інстанцій не врахував, тому дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі, порушивши приписи пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України.
25. При цьому необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. Схожі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/5425/18 та від 20.06.2019 у справі № 910/12694/18.
26. Посилання скаржника на те, що судом апеляційної інстанції було застосовано положення статті 227 ГПК України без урахування висновків щодо застосування вказаної норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №910/12694/18, від 24.01.2020 у справі №927/548/19 визнаються судом обґрунтованим, виходячи з того, що у наведеній судовій практиці відображена аналогічна позиція застосування п.5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
27. Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала відповідно до частини 6 статті 310 ГПК України підлягає скасуванню як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а справа направленню для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції. У зв`язку з чим касаційна скарга підлягає задоволенню.
Судові витрати
28. Оскільки в даному випадку справа направляється для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат Касаційним господарським судом не здійснюється.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України (у редакції, чинній з 08.02.2020), суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ішів" задовольнити.
2. Ухвалу Північно західного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 у справі №903/611/19 скасувати.
3. Справу № 903/611/19 передати на розгляд суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.