РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.04.2020Справа № 910/2390/20
Суддя Господарського суду міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін господарську справу За позовом Приватного акціонерного товариства "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА" (вул. Левченка , буд.1, м.Маріуполь, Донецька область, 87504, ) до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, буд.5, м. Київ, 03680, ) про стягнення 40 447,69 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Приватне акціонерне товариство "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення суми 40 447,69 грн збитків. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору перевезення, оформленого залізничною накладною №51118636 від 15.08.2019 щодо схоронності вантажу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов Договору № 245/108/16Сб від 01.02.2016 року та відповідно залізничною накладною №51118636 від 15.08.2019 року на адресу позивача (одержувач вантажу, графа "4" залізничної накладної) надійшов вантаж - кокс доменний, вантажовідправник (графа "1" накладної) ПРАТ "АКХЗ" (код ЄДРПОУ 191075), в тому числі у вагонах №№ 63130017, 60643988, 63161723 при зважуванні якого на станції Волноваха Донецької області, внаслідок чого була виявлена недостача вантажу, на підтвердження чого 17.08.2019 року складені комерційні акти: № 485604/911; № 485604/912 ; № 485604/913. Таким чином, оскільки відправлений вантаж було втрачено під час його перевезення залізницею, позивач просить стягнути з відповідача вартість втраченого вантажу у зазначеному вище розмірі. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи відповідно до ст. 120 ГПК України, ухвала суду від 19.02.2020 року отримана позивачем 02.03.2020, відповідачем 03.03.2020 року. 02.04.2020 року через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує та вказує що позивач вимагає відшкодування збитків за незбережене майно, при цьому, на підтвердження завданих збитків не надано належних доказів, твердження позивача про завдання збитків не підтверджуються матеріалами справи.

08.04.2020 року через відділ діловодства суду, позивачем подано відповідь на відзив, в якій вказує, що факт нестачі (збитків) за спірним перевезенням підтверджений матеріалами справи, зокрема, комерційними актами, залізничною накладною, копією рахунку вантажовідправника та платіжним дорученням і реєстрами до них.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2018 р. між Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі вантажовідправник, вантажоодержувач, платник, замовник, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі відповідач, перевізник) укладено Договір №00039/ЦТЛ-2018, за умовами якого: - предметом Договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги; у розумінні даного Договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування вагоном перевізника не є орендною платою (пункт 1.1 Договору); - перевізник зобов`язаний приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) змовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника відповідно до інформації АС "МЕСПЛАН", доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до Договору (підпункт 2.3.2 пункту 2.3 Договору); Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання Замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ", або вчинення Замовником будь-якої дії на виконання Договору і діє з 19.02.2018 до 31.12.2018 (пункт 12.1 Договору). 01.02.2016 між публічним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат іменні Ілліча" (покупець) і ПАТ "Авдіївський коксохімічнй завод" (постачальник) укладено Договір поставки №245/108/16Сб, за умовами якого постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти та оплатити коксову продукцію на умовах, передбачених Договором поставки. Відповідно до накладної від 15.08.2019 року №51118636 позивачу у вагонах № № 63130017, 60643988, 63161723 надійшов вантаж - кокс доменний. Вантажовідправник - постачальник Згідно з частиною п`ятою статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань. Статтею 52 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів. Відповідно до статті 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству. 17.08.2019 р. на станції Волноваха Донецької залізниці були складені комерційні акти№ 485604/911; № 485604/912 ; № 485604/913., в яких зазначено наступне: - комерційний акт № 485604/911: "На підставі попутного акта з/ф № 11945 від 16.08.19 р. ст. Волноваха Дон. Зал. проводилось комісійне переважування вагона № 63130017 по відправці, вказаній на лицьовій стороні акта. По документу значиться вантаж кокс доменний, навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 23 560 кг, нетто - 37 840 кг. При перевантажуванні виявилось: брутто 59 250 кг, тара - 23 560 кг, нетто 35 690 кг, що менш за документ на 2 150 кг. При комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні вище рівня бортів на 400-500 мм «шапкою». Вантаж марковано по центру однією поздовжньою смугою шириною 400-600 мм вздовж вагона вапном. За рухом поїзда, праворуч, над 2-7 люками є виїмка розміром 9000ммХ1500ммХ500мм у глиб вагона, що відповідає акту з/ф № 11945 від 16.08.19 р. ст. Волноваха Дон. зал. Маркування порушено. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає. Переважування вантажу проводилось у присутності ДС ОСОБА_1, аг. ком. ОСОБА_4, пр.сд.к-та ОСОБА_2 , ваг-ка к-та ОСОБА_3 на 150 т. електронних тензометричних вагах № 14 ст. Сартана-2 з повною зупинкою вагона. При повторному перевантажуванні даного вагона недостача вантажу підтвердилась. Завідуючого вантажним двором немає за штатом". - комерційний акт № 485604/912: « На підставі попутного акта з/ф № 11946 від 16.08.19 р. ст. Волноваха Дон . Зал. проводилось комісійне переважування вагона № 60643988 по відправці, вказаній на лицьовій стороні акта. По документу значиться вантаж кокс доменний, навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 23 400 кг, нетто - 37 350 кг. При перевантажуванні виявилось: брутто 58 250 кг, тара - 23 400 кг, нетто 34 85 кг, що менш за документ на 2 500 кг. При комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні вище рівня бортів на 400-500 мм «шапкою». Вантаж марковано по центру однією поздовжньою смугою шириною 400-600 мм вздовж вагона вапном. За рухом поїзда, праворуч, над 2-7 люками є виїмка розміром 9000ммХ1500ммХ500мм у глиб вагона, що відповідає акту з/ф № 11946 від 16.08.19 р. ст. Волноваха Дон. зал. Маркування порушено. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає. Переважування вантажу проводилось у присутності ДС ОСОБА_1, аг. ком. ОСОБА_4, пр.сд.к-та ОСОБА_2 , ваг-ка к-та ОСОБА_3 на 150 т. електронних тензометричних вагах № 14 ст. Сартана-2 з повною зупинкою вагона. При повторному перевантажуванні даного вагона недостача вантажу підтвердилась. Завідуючого вантажним двором немає за штатом ». - комерційний акт № 485604/913: «На підставі попутного акта з/ф № 11947 від 16.08.19 р. ст. Волноваха Дон. зал. проводилось комісійне переважування вагона № 63161723 по відправці, вказаній на лицьовій стороні акта. По документу значиться вантаж кокс доменний, навалом. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 23 520 кг, нетто - 38 280 кг. При перевантажуванні виявилось: брутто 59 250 кг, тара - 23 520 кг, нетто 35 730 кг, що менш за документ на 2 550 кг. При комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні вище рівня бортів на 400-500 мм «шапкою». Вантаж марковано по центру однією поздовжньою смугою шириною 400-600 мм вздовж вагона вапном. За рухом поїзда, праворуч, над 2-7 люками є виїмка розміром 9000ммХ1500ммХ500мм у глиб вагона, що відповідає акту з/ф № 11947 від 16.08.19 р. ст. Волноваха Дон.зал. Маркування порушено. Вагон прибув у технічному стані справний. Течі вантажу немає. Переважування вантажу проводилось у присутності ДС ОСОБА_1, аг.ком. ОСОБА_4, пр.сд.к-та ОСОБА_2 , ваг-ка к-та ОСОБА_3 на 150 т. електронних тензометричних вагах № 14 ст. Сартана-2 з повною зупинкою вагона. При повторному перевантажуванні даного вагона недостача вантажу підтвердилась. Завідуючого вантажним двором немає за штатом». Згідно із статтею 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин. Частинами першою і другою статті 114 Статуту встановлено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Згідно з пунктом 27 Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі ( сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить для кокс, який зазначений у накладній як вологій, 2% маси, зазначеної в перевізних документах. Розрахунок шкоди, спричиненої внаслідок недостачі вантажу з урахуванням природних втрат, проведений відповідно до Правил перевезення вантажів: - у вагоні № 63130017 становить 11 411, 32 грн., а саме: 2 150 кг - 756, 8 кг (сума норми природної втрати вантажу) = 1 393,2 кг ( 1,393 т.)х 8 191,90 грн =11 411, 32 грн

- у вагоні № 60643988 становить 14 390,94 грн., а саме: 2 500 кг. - 7474 кг. (сума норми природної втрати вантажу) = 1, 753 кг ( 1, 753 т.)х 8 209, 32 грн. = 14 390,94 грн.- у вагоні № 61361723 становить 14 645, 43 грн., а саме: 2550 кг. - 765, 6 кг (сума норми природної втрати вантажу) = 1, 784, 4 кг ( 1, 784 т.)х 8 209, 32 грн. = 14 645,43 грн.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд перевірив правильність наданого позивачем розрахунку вартості вагової нестачі вантажу і встановив, що останній проведений з урахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто (2 %) та кількості фактичної недостачі, у зв`язку з чим загальний розмір нестачі ( вартість втраченого вантажу) складає: 11 411,32 грн + 14 390,94 грн. + 14 645,43 грн. = 40 447, 69 грн. Таким чином, оскільки відповідачем не збережено вантаж, прийнятий ним до перевезення, доказів на підтвердження того, що недостача поставленого вантажу сталася не з вини відповідача, суду не подано, отже, позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Однак, Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" у відзиві зазначено, що позивач вимагає стягнути 40 447, 69 грн у відшкодування збитків за незбережене перевезення. При цьому, як зазначає відповідач, на підтвердження завданих збитків не надано належних доказів. Проте, судом не приймаються до уваги заперечення відповідача як такі, що не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи наявна накладна №51118636 від 15.08.2019 р, комерційні акти від 17.08.2019 року: №485604/911; № 485604/912; № 485604/913, рахунком вантажовідправника № 92740121 від 15.08.2019 р., сертифікатами якості №№ 27641,27643 та платіжними дорученнями № від 25.09.2019 р. та роздруківками відповідних реєстрів рахунків, що оплачується згідно вказаних платіжних доручень, копії яких містяться в матеріалах справи.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин,враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" у повному обсязі. Окрім того, позивач в тексті позовної заяви наводить розрахунок витрат по сплаті професійної правничої допомоги (адвоката) на суму 1 980,98 грн. Згідно з частиною 1-3 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат. В порушення ч. 3 ст. 126 ГПК України позивачем не подано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених позивачем витрат. Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 126, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська,5, м. Київ, 03680, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Левченка, 1, ) суму збитків у розмірі 40 447, 69 ( сорок тисяч чотириста сорок сім) грн. 69 коп. та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судовогозбору. 3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 27. 04. 2020 року

Суддя Н.І. Ягічева