СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2020 р. Справа № 922/3548/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.,

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представника:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрома" - Сичова А.Ю.,посвідчення № 000047 від 26.02.2016, свідоцтво КР №000047 від 26.02.2016;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрома" (вх. №900 Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 20.02.2020 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 25.02.2020 у справі № 922/3548/19,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю"Торговий будинок "Новаагро", м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрома", с. Мартове, Харківська область,

про стягнення коштів,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрома" с. Мартове, Харківська область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю"Торговий будинок "Новаагро", м. Харків,

про стягнення 484142,97 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (надалі по тексту ТОВ "ТБ "Новаагро") звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрома" (надалі по тексту ТОВ "Агрома") щодо:

-стягнення за Договором поставки № 1909К від 19.09.2019 неустойки у розмірі 169506,00 грн, суми штрафу у розмірі 147964,08 грн;

-стягнення за Договором поставки № 2609К від 26.09.2019 неустойки у розмірі 97500,00 грн, суми штрафу у розмірі 81250,00 грн;

у зв`язку з несвоєчасною поставкою ТОВ "Агрома" товару за даними договорами.

ТОВ "Агрома" подало до суду зустрічну позовну заяву про стягнення з ТОВ "ТБ "Новаагро" заборгованості за поставлений товар в розмірі 484142,97 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.02.2020 у справі №922/3548/19 первісний позов задоволено; стягнуто з ТОВ "Агрома" на користь ТОВ "ТБ "Новаагро" за порушення строку поставки за договором поставки № 1909К від 19.09.2019 року неустойку станом на 01.11.2019 у розмірі 169506,00 грн; штраф станом на 01.11.2019 року у розмірі 147964,08 грн; стягнуто з ТОВ "Агрома" на користь ТОВ "ТБ "Новаагро" за порушення строку поставки за договором поставки № 2609К від 26.09.2019 неустойку станом на 01.11.2019 у розмірі 97500,00 грн; штраф станом на 01.11.2019 у розмірі 81250,00 грн; стягнуто з ТОВ "Агрома" на користь ТОВ "ТБ "Новаагро" суму судового збору у розмірі 7443,31 грн; в задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Задовольняючи первісні позовні вимоги ТОВ "ТБ "Новаагро" в повному обсязі місцевий господарський суд констатував укладення ТОВ "Агрома" договору поставки № 1909К від 19.09.2019, договору поставки № 2609К від 26.09.2019 та недотримання стороною обов`язку щодо своєчасної поставки товару за даними угодами, які підстави для нарахування постачальникові суми неустойки та штрафу в порядку пунктів 4.3, 4.5 угод.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ТОВ "Агрома" суд першої інстанції вказав про його недоведеність.

24.02.2020 ТОВ "ТБ "Новаагро" звернулось із заявою про розподіл судових витрат, які були понесені при розгляді справи № 922/3548/19 у якості витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 104002,00 грн.

Розглядаючи відповідну заяву, враховуючи обсяг виконаних адвокатом ТОВ "ТБ "Новаагро" робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення заяви в повному обсязі.

У зв`язку з чим додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 25.02.2020 у справі № 922/3548/19 стягнуто з ТОВ "Агрома" на користь ТОВ "ТБ "Новаагро" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 104002,00 грн.

ТОВ "Агрома" з відповідними рішеннями суду не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, прийняти нові рішення, яким відмовити в задоволенні первісного позову ТОВ "ТБ "Новаагро", задовольнити зустрічний позов ТОВ "Агрома" та відмовити в задоволенні заяви (вх. № 4872 від 24.02.2020) ТОВ "ТБ "Новаагро" про розподіл судових витрат, які були понесені при розгляді справи № 922/3548/19 у якості витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 104002,00 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що:

-між сторонами не укладалося договору поставки № 1909К від 19.09.2019, договору поставки № 2609К від 26.09.2019 у формі єдиного документа, правочин з поставки кукурудзи відбувся у спрощений спосіб, передбачений частиною першою статті 181 Господарського кодексу України, шляхом підтвердження прийняття замовлень позивача, їх виконання та фактичну поставку товару. За твердженням апелянта, директор або інша уповноважене особа ТОВ "Агрома" не підписувала дані договори, у зв`язку з чим ним у суді першої інстанції були заявлені клопотання про витребування у позивача оригіналів договорів поставки № 1909К від 19.09.2019, № 2609К від 26.09.2019, а також клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, які були безпідставно відхилені судом;

-визначений ТОВ "ТБ "Новаагро" розмір "штрафної неустойки" фактично є пенею, а тому позивач у своїх розрахунках перевищив встановлене Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" обмеження її розміру виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, а заявлений розмір штрафу не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості та справедливості;

-судом першої інстанції не надано мотивування підстав відмови в задоволенні їх зустрічного позову та не враховано доказів існування вказаної заборгованості;

-судом першої інстанції не досліджено жодного доводу відповідача про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу. За твердженням апелянта, заявлений ТОВ "ТБ "Новаагро" розмір витрат на правничу допомогу явно не відповідає вимогам, визначеним профільним законом про адвокатуру, а також приписам частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції мав би його зменшити

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Агрома" на рішення Господарського суду Харківської області від 20.02.2020 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 25.02.2020 у справі № 922/3548/19, призначено справу до розгляду на 29.04.2020 о 10:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132.

У судове засідання, яке відбулось 29.04.2020, з`явився представник ТОВ "Агрома".

На початку судового засідання колегія суддів встановила надходження від представника ТОВ "ТБ "Новаагро" клопотання про відкладення розгляду справи (від 29.04.2020 вх. №4014), яке обгрунтовано тим, що постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.202 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 на всій території України встановлено карантин.

Частинами 11,12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до норм ч.12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, оскільки визначальним є не явка представників, а достатність матеріалів справи для ухвалення рішення у справі.

Ураховуючи положення статті 273 Господарського процесуального кодексу України щодо строку розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення вищевказаних клопотань про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно Східний апеляційний господарський суд звертає увагу, що на засіданні 17.03.2020 Рада суддів України рекомендувала судам продовжувати здійснювати правосуддя незважаючи на епідемію коронавірусу й карантин, та, по можливості, здійснювати судовий розгляд справи в порядку письмового провадження без участі сторін.

При цьому судом врахований принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також враховано положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

За таких обставин колегія суддів вважає за доцільне відмовити в задоволенні клопотання ТОВ "ТБ "Новаагро" про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила, що рішення Господарського суду Харківської області від 20.02.2020 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 25.02.2020 у справі № 922/3548/19 не відповідають в повній мірі нормам матеріального та процесуального права, враховуючи таке.

Звертаючись з позовною заявою ТОВ "ТБ "Новаагро" вказує, що:

-19.09.2019 між ним, як покупцем, та ТОВ "Агрома", постачальником, укладено договір поставки № 1909К (далі по тексту також Договір поставки №1), згідно умов якого постачальник зобов`язався поставити 1000,00 т кукурудзи загальною вартістю 3300000,00 грн в строк до 10.10.2019, а покупець - прийняти та оплатити товар.

-26.09.2019 між ним, як покупцем, та ТОВ "Агрома", постачальником, укладено договір поставки № 2609К (далі по тексту також Договір поставки №2), згідно умов якого постачальник зобов`язався поставити 500,000 тон кукурудзи вартістю 1625000,00 грн в строк до 20.10.2019, а покупець - прийняти та оплатити товар.

За твердженням ТОВ "ТБ "Новаагро", всупереч вимог договору поставки №1 ТОВ "Агрома" поставило товар в обсязі 551,624 тон, за який здійснено повний розрахунок з боку покупця.

З огляду на неповну поставку товару за договором поставки №1 постачальникові нараховано штрафну неустойку в розмірі 0,5% від вартості не поставленого в строк товару за кожен день прострочення до моменту фактичного виконання постачальником свого зобов`язання за договором у розмірі 169506,00 грн, а також штраф за порушення строків поставки товару більш ніж на 20 календарних днів - 10% від вартості непоставленого у розмірі 147964,08 грн.

Одночасно, за позицією позивача, за договором поставки товару №2 не здійснено жодної поставки товару.

У зв`язку з чим за договором поставки №2 постачальникові нараховано штрафну неустойку в розмірі 0,5% від вартості не поставленого в строк товару за кожен день прострочення до моменту фактичного виконання постачальником свого зобов`язання за договором у розмірі 97500,00 грн, а також штраф за порушення строків поставки товару більш ніж на 20 календарних днів - 10% від вартості непоставленого у розмірі 81250,00 грн.

За таких обставин ТОВ "ТБ "Новаагро" просить стягнути відповідні кошти у судовому порядку.

Звертаючись із зустрічною позовною заявою ТОВ "Агрома" вказує про неповну оплату ТОВ "ТБ "Новаагро" вартості поставленого товару за договором поставки №1 в розмірі 484142,97 грн та просить стягнути вказану суму у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає про таке.

При зверненні з позовною заявою до Господарського суду Харківської області ТОВ "ТБ "Новаагро" вказує про укладення з ТОВ "Агрома" двох договорів поставки продукції:№ 1909К від 19.09.2019 та № 2609К від 26.09.2019.

На підтвердження цього ТОВ "ТБ "Новаагро" надає копію договору поставки продукції № 1909К від 19.09.2019 (Том 1, а.с. 12) та № 2609К від 26.09.2019 (Том 1, а.с.30-31).

В ході розгляду справи у суді першої інстанції та звертаючись з апеляційною скаргою ТОВ "Агрома" заперечує підписання даних екземплярів договорів з боку директора підприємства. За твердженням ТОВ "Агрома", директор товариства ОСОБА_1 не підписувала з позивачем договори поставки № 1909К від 19.09.2019 та № 2609К від 26.09.2019 у формі єдиного документу, як це передбачено ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України (далі ГК України), а договір було укладено та виконано у спрощеній формі - шляхом прийняття відповідачем пропозиції позивача про поставку кукурудзи.

Суд першої інстанції встановив відсутність необхідності у дослідженні обставини приналежності підпису у вказаних договорах директору ТОВ "Агрома" ОСОБА_1 виходячи з того, що постачальником не заперечується факт здійснення поставки товару за договором поставки №1.

За таких обставин місцевий господарський суд констатував укладення між сторонами договору поставки № 1909К від 19.09.2019 та № 2609К від 26.09.2019, а відтак і погодженість ТОВ "Агрома" умови угод щодо штрафних санкцій за прострочення поставки товару та їх розміру.

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України (далі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Положеннями частини першої статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Згідно з частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Частина 1 статті 181 ГК України передбачає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Відповідно до ч.1 статті 639 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну.

Згідно до ч.2 статті 639 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Таким чином, обов`язковим елементом письмової форми договору, як свідчення його укладення, є проставлення підписів сторонами такої угоди.

Обов`язок надання відповідних доказів вчинення дій покладається, згідно з ч. 2 ст. 74 ГПК України, на того учасника справи, який їх повинен вчинити. Цей же обов`язок покладається на цього учасника щодо доведеності певної події, у разі посилання іншого учасника на її відсутність. Застосування такого принципу щодо обов`язку доведеності пов`язано з тим, що доведенню підлягають обставини, які мали місце, оскільки вони фіксуються предметами матеріального світу. За приписами цієї ж норми у разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, стверджуючи про укладення договору поставки № 1909К від 19.09.2019 ТОВ "ТБ "Новаагро" повинно надати оформлену у письмовому вигляді угоду, з визначеними істотними умовами, дати її укладення, номер договору, найменування сторін, адреси сторін, підписами сторін.

В даному випадку суд першої інстанції не дослідив належним чином зміст копії договору поставки № 1909К від 19.09.2019, наданої ТОВ "ТБ "Новаагро" до позовної заяви (Том 1, а.с.12 на звороті аркуша) та не звернув увагу на відсутність підпису директора ТОВ "ТБ "Новаагро" М.П. Пилипенко та печатки підприємства у відповідній графі угоди.

При цьому матеріали справи не містять іншого екземпляру копії договору поставки № 1909К від 19.09.2019.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про ненадання ТОВ "ТБ "Новаагро" доказів належного укладення договору поставки № 1909К від 19.09.2019, що свідчить про його неукладеність сторонами.

Таким чином, всупереч принципу доведення, ТОВ "ТБ "Новаагро" не надано доказів укладення договору поставки № 1909К від 19.09.2019, а отже і погодження між сторонами умов щодо строку та обсягу поставки, а також штрафних санкцій за несвоєчасну поставку продукції.

У зв`язку з чим з боку ТОВ "ТБ "Новаагро" не доведено існування у ТОВ "Агрома" обов`язку щодо поставки визначеної кількості товару у конкретні строки та сплати штрафних санкцій за неналежне виконання даного зобов`язання в порядку пунктів 4.3, 4.5 договору.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з позицією апелянта про безпідставність позовних вимог ТОВ "ТБ "Новаагро" про стягнення неустойки за порушення строку поставки за Договором поставки № 1909К від 19.09.2019 станом на 01.11.2019 у розмірі 169506,00 грн, суми штрафу у розмірі 147964,08 грн.

Колегія суддів зазначає, що за змістом частини першої статті 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Отже, законом допускається укладення договору між господарюючими суб`єктами у спрощений спосіб, зокрема шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, тобто у вигляді конклюдентних дій, які полягають у прийнятті замовлення до виконання.

Укладення договору у такий спосіб має місце тоді, коли, зокрема, вбачається прийняття пропозиції на запропонованих умовах другою стороною та вчинення нею відповідних конклюдентних дій (відвантаження товару, сплата певної суми грошей тощо).

З наведеного вбачається, що здійснена ТОВ "Агрома" поставка продукції є позадоговірною, та не підпадає під регулювання наданого ТОВ "ТБ "Новаагро" тексту договору поставки № 1909К від 19.09.2019.

Поряд з цим колегія суддів не погоджується з доводами апелянта щодо неукладення ТОВ "Агрома" договору поставки № 2609К від 26.09.2019 з огляду на таке.

На підтвердження факту укладення договору поставки № 2609К від 26.09.2019 ТОВ "ТБ "Новаагро" надано копію вказаного договору (Том 1, а.с.30-31).

З наявної копії договору вбачається, що останній містить усі істотні умови договору поставки, а також має всі обов`язкові реквізити, як то письмову форму, дату укладення, номер договору, найменування сторін, адреси сторін, підписи (з боку ТОВ "ТБ "Новаагро" директора ОСОБА_2 , з боку ТОВ "Агрома" директора ОСОБА_1 ), печатки підприємств, що свідчить про укладення угоди в належній формі.

Стосовно заперечень апелянта про не підписання даної угоди директором ОСОБА_1 та необхідність дослідження даної обставини у суді першої інстанції шляхом призначення судової почеркознавчої експертизи колегія суддів зазначає таке.

У тексті копії договору поставки № 2609К від 26.09.2019 наявний відтиск круглої печатки ТОВ "Агрома".

Суд апеляційної інстанції враховує, що ТОВ "Агрома" не заперечує автентичність даної печатки та не зазначає про її неналежність або підроблення.

Тим часом відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю користування ними покладається на керівників підприємств, установ і організацій, господарських об`єднань, суб`єктів господарської діяльності. Контроль за виготовленням, зберіганням та використанням печаток і штампів покладається на канцелярії та осіб, відповідальних за діловодство (у разі наявності таких). Керівники підприємств, установ і організацій, господарських об`єднань, суб`єктів підприємницької діяльності, інших організаційних форм підприємництва, діяльність яких передбачена чинним законодавством України, у разі потреби можуть своїм наказом покласти відповідальність за зберігання і користування печатками і штампами на одного з безпосередньо підлеглих їм працівників.

Будь-яких доказів втрати печатки ТОВ "Агрома" до суду першої та апеляційної інстанції не надавалось, що зумовлює висновок суду про засвідчення підпису директора ТОВ "Агрома" уповноваженою на це особою.

Крім того в ході апеляційного перегляду справи ТОВ "Агрома" не заявлялось клопотання про необхідність проведення даної експертизи.

Ураховуючи наведене колегія суддів вважає доведеним з боку ТОВ "ТБ "Новаагро" факт укладення договору поставки № 2609К від 26.09.2019.

Так, за умовами даної угоди ТОВ "Агрома" зобов`язалось поставити, а покупець прийняти 500,000 тон кукурудзи вартістю 1625000,00 грн.

Згідно п. 1.4. договору, строк поставки - до 20.10.2019.

Сторонами договору не заперечується відсутність жодної поставки продукції з боку ТОВ "Агрома", що свідчить про недотримання ТОВ "Агрома" взятих на себе зобов`язань.

У пункті 4.3. договору визначено, що у випадку несвоєчасної поставки товару згідно умов договору постачальник зобов`язався сплатити покупцю на вимогу останнього штрафну неустойку в розмірі 0,5% від вартості не поставленого в строк товару за кожен день прострочення до моменту фактичного виконання постачальником свого зобов`язання за договором.

Згідно п. 4.5. договору в разі порушення строків поставки товару постачальник сплачує на користь покупця штраф в наступних розмірах: порушення строку поставки товару більш ніж на 10 календарних днів - 5 % від вартості непоставленого товару.

З огляду на вказане ТОВ "ТБ "Новаагро" нараховано штрафну неустойку в порядку пункту 4.3 договору в розмірі - 97500,00 грн, штраф порядку пункту 4.5 договору в розмірі - 81250,00 грн.

Колегія суддів зауважує, що види штрафних санкцій, зокрема і визначення пені за порушення господарських зобов`язань, встановлені приписами Цивільного та Господарського кодексів України.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 9 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Частиною 2 статті 4 ГК України передбачено, що особливості регулювання майнових відносин суб`єктів господарювання визначаються цим Кодексом.

Згідно з частинами 1-3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з визначенням, наведеним у частині першій статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Із системного аналізу наведених норм вбачається, що штрафна санкція, яка полягає у нарахуванні відсотків на суму невиконаного зобов`язання за кожний день прострочення, за своєю правовою природою є пенею, незалежно від того як її визначення наведено у відповідному документі.

Отже, визначена ТОВ "ТБ "Новаагро" "штрафна неустойка" є пенею, оскільки передбачає санкцію у вигляді нарахування процентів від вартості товару, поставленого з порушенням строку, за кожний день прострочення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 24.10.2019 у справі № 904/3315/18, постанові Верховного суду України від 08.02.2017 у справі № 910/29752/15, де вищі суди зазначили, що для договірної практики та практики правозастосування сама лише назва тієї чи іншої санкції, вжита в тексті договору, практичного значення не має. У такому випадку слід виходити з мети встановлення у законі відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді штрафної санкції забезпечення належного виконання зобов`язання.

Спеціальним законом, який регулює особливості застосування пені у господарських правовідносинах, є Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Даний Закон виступає як спеціальний інструмент справедливості, розумності та співмірності в господарських правовідносинах, покликаний запобігати покладенню надмірного тягаря на ту чи іншу сторону господарського правочину.

Статтями першою та другою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (стаття 1).

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 2).

Колегія суддів, дослідивши розрахунок пені, долучений ТОВ "ТБ "Новаагро" до позовної заяви, встановила, що позивач порушив вимоги Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", оскільки обрахував розмір пені з перевищенням подвійної облікової ставки НБУ.

У зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне здійснити власний перерахунок даної суми з урахуванням наступних показників:

Дата початкуДата закінченняКількість днівЦіна товаруОблікова ставка НБУ х2Пеня, грн.
21.10.1924.10.1941 625 000,00335 876,71
25.10.1901.11.1981 625 000,003111 041,10
Усього 16 917,81
З огляду на наведене колегія суддів вважає правомірним стягнення з ТОВ "Агрома" неустойки за порушення строку поставки за Договором поставки № 2609К від 26.09.2019 у розмірі 16917,81 грн, замість 97500,00 грн стягнутих судом першої інстанції. ТОВ "ТБ "Новаагро" у своєму розрахунку не було враховано обмеження щодо нарахування пені, внаслідок чого було допущено її завищення на 80 582,19 грн.

У зв`язку з чим, оскаржуване рішення є незаконним в частині стягнення з ТОВ "Агрома" на користь ТОВ "ТБ "Новаагро" за порушення строку поставки за договором поставки № 2609К від 26.09.2019 неустойки у розмірі 80 582,19 грн.

Проаналізувавши наданий ТОВ "ТБ "Новаагро" розрахунок штрафу порядку пункту 4.5 договору колегія суддів встановила, що стороною обрано належну суму та період прострочення її сплати, процентну ставку, а відтак останній відповідає вимогам законодавства та положенням договору.

З огляду на зазначене позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ "Агрома" на користь ТОВ "ТБ "Новаагро" за порушення строку поставки за договором поставки № 2609К від 26.09.2019 штрафу порядку пункту 4.5 договору в розмірі - 81250,00 грн є правомірними, а рішення суду першої інстанції в цій частині законним.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам в частині зустрічного позову ТОВ "Агрома" до ТОВ "ТБ "Новаагро" про стягнення 484142,97 грн колегія суддів зазначає про таке.

Як свідчать матеріали справи протягом 21.09.2019 - 16.10.2019 ТОВ "Агрома" поставило ТОВ "ТБ "Новаагро" товар - кукурудзу на підставі видаткових накладних, а саме: № 131631725 від 23.09.2019 на суму 63534,00 грн, № 131631739 від 24.09.2019 на суму 320457,00 грн, № 131631780 від 26.09.2019 на суму 396200,00 грн, № 131631871 від 01.10.2019 на суму 76797,00 грн, № 131631949 від 04.10.2019 на суму 277801,00 грн, № 131632110 від 16.10.2019 на суму 138791,24 грн на виконання договору поставки № 1909К від 19.09.2019. Усього на загальну суму 1 757 723,21 грн.

Колегією суддів вище встановлено, що договір поставки № 1909К від 19.09.2019 є неукладеним, а відтак відповідна поставка продукції є позадоговірною.

За змістом частини першої статті 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Отже, законом допускається укладення договору між господарюючими суб`єктами у спрощений спосіб, зокрема шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, тобто у вигляді конклюдентних дій, які полягають у прийнятті замовлення до виконання.

Укладення договору у такий спосіб має місце тоді, коли, зокрема, вбачається прийняття пропозиції на запропонованих умовах другою стороною та вчинення нею відповідних конклюдентних дій (відвантаження товару, сплата певної суми грошей тощо).

Підтвердженням прийняття замовлень до виконання є здійснення особою дій на виконання умов певної домовленості, зокрема, таке підтвердження може здійснюватися як шляхом направлення відповідного підтверджуючого повідомлення про прийняття замовлення, так і шляхом здійснення поставки товару, виконання певних робіт, надання послуг, вчинення інших дій, що свідчать про волю особи, спрямовану на виконання договору.

Товар в повному обсязі з боку ТОВ "ТБ "Новаагро" прийнято Гуровим С.М. на підставі довіреності № 190904 від 19.09.2019.

У зв`язку з цим у ТОВ "ТБ "Новаагро" виник обов`язок щодо сплати повної вартості отриманого товару.

Проте як вбачається з наявних в матеріалах справи платіжних доручень, ТОВ "ТБ "Новаагро" поставлений товар оплатило частково, лише сумі 1 273 580,24 грн.

За твердженням ТОВ "ТБ "Новаагро", з яким погодився і суд першої інстанції, товар за накладними № 228 від 03.10.2019, № 229 від 03.10.2019, № 259 від 14.10.2019, № 260 від 14.10.2019, № 261 від 15.10.2019, № 262 від 16.10.2019 було прийнято за зниженою ціною відповідно до пункту 1.3. договору.

Втім як відповідні накладні не містять інформації щодо зменшення ціни поставленого продукції, так і в матеріалах справи відсутня жодна домовленість сторін з приводу останнього.

При цьому, пункт 1.3. договору передбачає, що у випадку невідповідності фактичної якості зерна базовим вимогам покупець має право відмовитись від партії такого товару або прийняти товар зі зменшеною ціною.

Однак жодного доказу на підтвердження поставки ТОВ "Агрома" продукції неналежної якості не надано ТОВ "ТБ "Новаагро".

У зв`язку з чим твердження ТОВ "ТБ "Новаагро", та висновок суду першої інстанції, про правомірність прийняття покупцем товару за накладними № 228 від 03.10.2019, № 229 від 03.10.2019, № 259 від 14.10.2019, № 260 від 14.10.2019, № 261 від 15.10.2019, № 262 від 16.10.2019 за зниженою ціною є недоведеними та не відповідають фактичним обставинам справи.

Оскільки ТОВ "ТБ "Новаагро" прийнято від ТОВ "Агрома" товар на загальну суму 1 757 723,21 грн та оплачено лише 1 273 580,24 грн, з боку покупця неоплаченою є вартість товару в розмірі 484 142,97 грн.

Згідно з частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З приводу сплати вказаної заборгованості 14.11.2019 ТОВ "Агрома" на адресу ТОВ "ТБ "Новаагро" направлено вимогу про сплату боргу № 1.

Відповідна вимога отримана ТОВ "ТБ "Новаагро" 02.12.2019, а отже включно у строк по 09.12.2020 покупець мав обов`язок виконати вимогу ТОВ "Агрома" про сплату вартості товару в розмірі 484 142,97 грн.

Оскільки на момент розгляду спору у суді першої інстанції сплив строк для сплати покупцем вартості товару в розмірі 484 142,97 грн і ТОВ "ТБ "Новаагро" не надано доказів погашення даної заборгованості, колегія суддів вважає правомірним задовольнити зустрічний позов ТОВ "Агрома" про стягнення з ТОВ "ТБ "Новаагро" заборгованості в сумі 484 142,97 грн.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції погоджується з аргументами апелянта стосовно безпідставної відмови Господарського суду Харківської області в задоволенні зустрічного позову ТОВ "Агрома". У наслідок чого оскаржуване рішення підлягає в цій частині скасуванню, а зустрічні позовні вимоги задоволенню в повному обсязі.

Стосовно правомірності розподілу судом першої інстанції судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів зазначає таке.

24.02.2020 на адресу Господарського суду Харківської області надійшла заява (вх. № 4872) від ТОВ "ТБ "Новаагро" про розподіл судових витрат, які були понесені при розгляді справи № 922/3548/19 у якості витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 104002,00 грн.

Суд першої інстанції врахувавши обсяг проведеної представником ТОВ "ТБ "Новаагро" правничої допомоги, складність справи, дійшов висновку про необхідність задоволення заяви та відшкодування заявникові витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 104002,00 грн.

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду не погоджується з вказаним висновком в повній мірі з огляду на таке.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Колегія суддів звертає увагу, що заява про відшкодування витрат на правничу допомогу разом з доказами на підтвердження її проведення була подана ТОВ "ТБ "Новаагро" 24.02.2020.

Копію заяви ТОВ "ТБ "Новаагро" про постановлення додаткового судового рішення було отримано ТОВ "Агрома" поштою лише 25.02.2020.

Оскільки розгляд вказаної заяви відбувся 25.02.2020 без виклику представників сторін, колегія суддів вважає правомірним врахувати заяву ТОВ "Агрома" про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, подану до суду першої інстанції 27.02.2020.

З матеріалів справи вбачається, що 21.12.2018 між ТОВ "ТБ "Новаагро" (Клієнтом за договором) та АО "ЛОУ УОЛВС" (адвокатське об`єднання за договором) укладено Договір про надання правової допомоги № 300620/ТБ, згідно якого Адвокатське об`єднання зобов`язалось надавати послуги з представництва у встановленому порядку інтересів Клієнта в судових органах, зокрема, господарських судах.

23.10.2019 між ТОВ "ТБ "Новаагро" та АО "ЛОУ УОЛВС" укладено додаткову угоду до договору, згідно якої Адвокатське об`єднання зобов`язалось виконати наступні роботи та надати наступні послуги: підготувати позовну заяву до ТОВ "Агрома" щодо стягнення штрафних санкцій за порушення зобов`язання щодо поставки товару у строк за договором поставки № 1909К від 19.09.2019 та договором поставки № 2609К від 29.09.2019, підготувати відповідь на відзив на позов, здійснити аналіз судової практики розгляду спорів, що виникають з аналогічних правовідносин, інших процесуальних документів, подання до суду, відправити копій документів відповідачу. Здійснювати представництво у встановленому порядку інтересів клієнта в господарському суді Харківської області у справі за позовом ТОВ "ТБ "Новаагро" до ТОВ "Агрома" щодо стягнення штрафних санкцій за порушення зобов`язання щодо поставки товару за договором поставки № 1909К від 19.09.2019 та договором поставки № 2609К від 29.09.2019.

23.12.2019 ТОВ "ТБ "Новаагро" та АО "ЛОУ УОЛВС" уклали додаткову угоду № 5 до договору, згідно якої Адвокатське об`єднання зобов`язалось виконати наступні та надати наступні послуги: підготувати відзив на зустрічний позов ТОВ "Агрома" у справі № 922/3548/19 відправити копії ТОВ "Агрома", подати до суду, підготувати інші процесуальні документи.

На підтвердження наданих за договором послуг сторони договору підписали акт прийому-здачі наданих послуг від 20.02.2020 на суму 104002,00 грн.

Однак варто зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Зі змісту поданих позивачем документів вбачається, що ним витрачено:

Складання позовної заяви у справі, аналіз судової практики у аналогічних спорах, надання усних консультацій, складання відповіді на відзив у справі7 годКоефіцієнт х258 422,00 грн
Складання відзиву на зустрічну позовну заяву у справі № 922/3548/19, аналіз судової практики3,5 годКоефіцієнт х 233 061,00 грн
Участь у двох судових засіданнях3Коефіцієнт х 212 519,00 грн
Усього10.53 104 002,00 грн
При цьому вартість години роботи складає 4 173,00 грн виходячи з розміру мінімальної заробітної відповідно до ЗУ "Про державний бюджет на 2019" рік та 4 723,00 грн за годину роботи виходячи з розміру мінімальної заробітної відповідно до ЗУ "Про державний бюджет на 2020".

Слід зазначити, що ставка гонорару у розмірі мінімальної заробітної плати за одну годину роботи викликає сумніви в її розумності і обґрунтованості не тільки у зв`язку з невідповідністю ринковим цінам на правову допомогу в аналогічних справах, а й у зв`язку з категорією складності справи.

Також ТОВ "ТБ "Новаагро" при обчисленні розміру гонорару застосувало подвійні коефіцієнти, що збільшило вартість години роботи до 8 346,00 грн у 2019 році та 9 446, 00 грн у 2020 році.

Колегія суддів враховує, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку із неналежним виконанням договору купівлі-продажу (поставки). У спорах такого характеру, за відсутності особливостей поставки товару у спірних правовідносинах, відсутності протиріч щодо факту поставки товару і його часткової оплати, судова практика є сталою (тим більше, що відповідач навіть не заперечує поставку і суму позовної вимоги).

Крім того, спірні правовідносини регулюється нормами ЦК України та ГК України. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Також матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час. Так, до первісної позовної заяви додано два договори поставки, 11 видаткових накладних, шість платіжних доручень, неправильно зроблений розрахунок пені, та розрахунок штрафу.

Тобто, для Адвокатського об`єднання дана справа є звичайним розрахунковим спором; адвокат мав дослідити умови договору, розрахувати очікуваний обсяг поставки і відрахувати нього фактично поставлену кількість товару.

Суд апеляційної інстанції беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тощо, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ТОВ "ТБ "Новаагро" про розподіл судових витрат і стягнення з ТОВ "Агрома" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000, 00 грн. У зв`язку з цим додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 25.02.2020 у справі № 922/3548/19 в частині стягнення з ТОВ "Агрома" на користь ТОВ "ТБ "Новаагро" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 94 002,00 грн є незаконним та підлягає скасуванню.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції неналежно та неповно досліджені наявні в матеріалах справи докази, що спричинило неправильну кваліфікацію спірним правовідносинам, не в повному обсязі досліджені обставини справи, що мають значення для належного вирішення спору, у зв`язку із чим апеляційна скарга ТОВ "Агрома" підлягає частковому задоволенню, рішення Господарського суду Харківської області від 20.02.2020 у справі №922/3548/19 скасуванню в частині:1) стягнення з ТОВ "Агрома" на користь ТОВ "ТБ "НОВААГРО" за порушення строку поставки за договором поставки № 1909К від 19.09.2019 неустойки станом на 01.11.2019 у розмірі 169506,00 грн; штрафу станом на 01.11.2019 у розмірі 147964,08 грн; 2) за порушення строку поставки за договором поставки № 2609К від 26.09.2019 неустойки станом на 01.11.2019 у розмірі 80 582,19 грн; з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні первісного позову; 3)відмови в задоволенні зустрічного позову ТОВ "Агрома", з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення зустрічного позову ТОВ "Агрома". Також підлягає скасуванню додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 25.02.2020 у справі № 922/3548/19 в частині стягнення з ТОВ "Агрома" на користь ТОВ "ТБ "НОВААГРО" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 94002,00 грн з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в даній сумі.

Керуючись ст.ст. 233, 240, 275, 277, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрома" (62820, Харківська область, Печенізький район, с. Мартове, вул. 1 Травня, ) задовольнити частково.

Скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 20.02.2020 у справі №922/3548/19 в частині:

-стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрома" (62820, Харківська область, Печенізький район, с. Мартове, вул. 1 Травня, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (61002, м. Харків, вул. Чернишевського, 66, ) за порушення строку поставки за договором поставки № 1909К від 19.09.2019 року неустойки станом на 01.11.2019 у розмірі 169506,00 грн; штрафу станом на 01.11.2019 року у розмірі 147964,08 грн;

-стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрома" (62820, Харківська область, Печенізький район, с. Мартове, вул. 1 Травня, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (61002, м. Харків, вул. Чернишевського, 66, ) за порушення строку поставки за договором поставки № 2609К від 26.09.2019 неустойки станом на 01.11.2019 у розмірі 80 582,19 грн;

Прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (61002, м. Харків, вул. Чернишевського, 66, ).

В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 20.02.2020 у справі №922/3548/19 щодо первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (61002, м. Харків, вул. Чернишевського, 66, ) залишити без змін.

Скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 20.02.2020 у справі №922/3548/19 в частині відмови в задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрома" (62820, Харківська область, Печенізький район, с. Мартове, вул. 1 Травня, ).

Прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрома" (62820, Харківська область, Печенізький район, с. Мартове, вул. 1 Травня, ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (61002, м. Харків, вул. Чернишевського, 66, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрома" (62820, Харківська область, Печенізький район, с. Мартове, вул. 1 Травня, ) 484 142,97 грн заборгованості.

Скасувати додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 25.02.2020 у справі № 922/3548/19 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрома" (62820, Харківська область, Печенізький район, с. Мартове, вул. 1 Травня, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (61002, м. Харків, вул. Чернишевського, 66, ) витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 94 002,00 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в даній сумі.

В іншій частині додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 25.02.2020 у справі № 922/3548/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 04.05.2020.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя О.В. Ільїн

Суддя В.С. Хачатрян