ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
29.04.2020 Справа № 905/376/20
Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Курило Г.Є.,
розглянувши матеріали заяви №441 від 21.04.2020 Комунального підприємства Міська служба єдиного замовника Курахівської міської ради, м.Курахове
про забезпечення позову
у справі за позовом: Комунального підприємства Міська служба єдиного замовника Курахівської міської ради, м.Курахове
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО, м.Курахове
про стягнення 108725,73грн
без виклику представників сторін
Комунальне підприємство Міська служба єдиного замовника Курахівської міської ради, м.Курахове, позивач, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО, м.Курахове про стягнення 108725,73грн.
Ухвалою суду від 12.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/376/20; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Розглянувши заяву позивача, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини (ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).
Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частиною 4 згаданої статті передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснені учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.
Ефективним способом захисту по справі позивач обрав стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 108725,73грн, що виникла на підставі договору про надання послуг з прийому та розміщенню твердих побутових та промислових відходів №5155-ВЭ-КуТЭС від 20.12.2018.
Суд звертає увагу, що арешт є крайнім заходом забезпечення позову, а тому відповідно заявником повинно бути надане достатнє обґрунтування для застосування таких заходів.
Суду не доведено наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову (накладення арешту на нерухоме майно та заборона вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна) та предметом позовної вимоги (про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з прийому та розміщенню твердих побутових та промислових відходів №5155-ВЭ-КуТЭС від 20.12.2018 у розмірі 108725,73грн). Накладення арешту на нерухоме майно та заборона вчинення будь-яких дій стосовно такого майна не є співмірним та адекватним заходом для забезпечення стягнення з відповідача заборгованості по договору про надання послуг.
Крім того, позивачем жодним чином не обґрунтовано та не підтверджено жодними доказами наявність фактичних підстав для застосування такого виду забезпечення як арешт нерухомого майна відповідача, зокрема, вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, зокрема, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.
Також, заявником не було наведено достатніх належних та допустимих у розумінні вищенаведених положень Господарського процесуального кодексу України доказів наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі. Суд відхиляє посилання позивача в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову на тривале невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, а також на те, що відповідач може стати неплатоспроможним, або зможе позбутись грошових коштів на рахунках у банківських установах, що може призвести до ухилення від виконання відповідачем своїх зобов`язань та утруднення виконання рішення суду, оскільки вказані твердження є тільки припущенням заявника та не можуть бути достатнім свідченням можливості ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення позову, та не вказують на наявність достатніх підстав для застосування заходів забезпечення позову.
Таким чином, виходячи з вищевикладеного, з огляду на доказову необґрунтованість заяви №441 від 21.04.2020 Комунального підприємства Міська служба єдиного замовника Курахівської міської ради, м.Курахове про забезпечення позову суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.
Керуючись статтями 136, 137, 140, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
У задоволенні заяви №441 від 21.04.2020 Комунального підприємства Міська служба єдиного замовника Курахівської міської ради, м.Курахове про забезпечення позову відмовити.
Ухвала набрала чинності з моменту її підписання 29.04.2020.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи протягом десяти днів з дня її підписання до апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Г.Є. Курило