ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2020 р. Справа № 922/603/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємеця Придухи Ігоря Олександровича, , смт. Недригайлів, Сумська обл.
до Державного підприємства "Дослідне господарство "Гонтарівка" Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України, с. Гонтарівка, Вовчанський р.-н, Харківська обл.
про стягнення 540802, 81 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Придуха І.О.; Скляров С.Л. (договір про надання правової допомоги № 24-20 від 25.03.2020);

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Придуха Ігор Олександрович, , смт. Недригайлів, Сумська обл. (далі за текстом - позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Гонтарівка" Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України, с. Гонтарівка, Вовчанський р.-н, Харківська обл. (далі за текстом - відповідач) 540802,81 грн., з яких:

528385,00 грн. заборгованості за договором;

5295,47 грн. інфляційних;

7122,34 грн. 3% річних.

Позов обґрунтовано з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору оренди сільськогосподарської техніки № 15-07/19 від 15.07.2019 щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.03.2020 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 30.03.2020.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 30.03.2020 розгляд справи відкладено на 13.04.2020.

В процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у порядку та строк, встановлені ухвалою господарського суду Харківської області від 03.03.2020.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.04.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.05.2020.

На судове засідання 04.05.2020 прибули позивач та його представник, які просять суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач на судове засідання 04.05.2020 свого уповноваженого представника не направив, про причини неприбуття суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про розгляд даної справи (про що зокрема свідчать залучені до матеріалів справи зворотні поштові повідомлення (а. с. 44, 57), згідно з якими останній отримував копії відповідних ухвал по даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки неявка на судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності зазначеного представника, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 202 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив наступні факти та обставини.

Як свідчать матеріали справи, 15.07.2019 між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, укладено договір оренди сільськогосподарської техніки № 15-07/19 (далі за текстом - договір; а. с. 11-12), за умовами якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування сільськогосподарську техніку з екіпажем для збирання зернових та технічних сільськогосподарських культур, а саме: комбайн марки CLAAS LEXION 480 (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 3.1. початок перебігу строку оренди сільськогосподарської техніки відраховується з дати підписання акту приймання-передачі.

Пунктами 4.1-4.2 договору також передбачено, що за користування сільськогосподарською технікою встановлюється орендна плата. Розмір орендної плати визначається в додатку 1 до даного договору та який є невід`ємною частиною даного договору. Виплата орендної плати буде здійснена орендарем протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня підписання акту прийому-передачі (повернення) сільськогосподарської техніки за умови попереднього надання рахунку-фактури. Підставою для оплати орендодавцеві послуг є відповідні рахунку-фактури.

Додатками № 1 та № 2 до договору сторони узгодили, що згідно умов договору сторонами досягнута згода, що розмір орендної плати за користування об`єктом оренди визначається виходячи з фактично зібраної об`єктом оренди площі, із розрахунку 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят грн.) за один гектар збирання, загальний об`єм якої відображається сторонами у актах прийому-передачі виконаних робіт.

Згідно з п. п. 10.1, 10.4 договору останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 30.09.2019. Закінчення терміну дії або розірвання договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань, прийнятих на себе по ньому.

Як свідчать матеріали справи, позивач на виконання умов договору надавав відповідачу в оренду комбайн марки CLAAS LEXION 480, про що сторонами складено акти приймання-передачі до договору від 15.07.2019, та від 28.08.2019 (а.с. 17-18).

Крім того, на виконання умов договору позивачем було надано відповідачу визначені договором послуги, про що між сторонами складено акт № 1 від 24.07.20 на суму 216835,00 грн. та акт № 1 від 10.09.2019 на суму 461550,00 грн. (а. с. 15-16), всього на суму 678385 грн.

Крім того, позивачем у відповідності до п. 4.2 договору виставлено відповідачу рахунок на оплату № 25/1 від 24.07.2019 на суму 678385 грн. (а. с. 19).

Однак, надані позивачем послуги відповідачем були оплачені лише частково, а саме, платіжними дорученням № 22 від 14.08.2019 сплачено 50000 грн., № 17 від 16.09.2019 сплачено 50000 грн. та № 58 від 20.12.2019 сплачено 50000 (а. с. 20-22), всього 150000 грн.

Решта заборгованості у сумі 528385,00 грн. залишилась несплаченою відповідачем.

З метою врегулювання спору позивач надіслав на адресу відповідача претензію № 1 від 11.01.2020 (а. с. 30-34) в якій вимагав сплати існуючої заборгованості та санкцій нарахованих в зв`язку з простроченням її оплати, однак, зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення викладених у ній вимог.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом по даній справі. Крім того, в зв`язку з простроченням відповідачем виконання своїх зобов`язань, позивачем на підставі відповідних вимог чинного законодавства України нараховано до стягнення з останнього 5295,47 грн. інфляційних та 7122,34 грн. 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію існуючим між сторонами правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтями 901, 903 ЦК України також передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 528385,00 грн. підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростовується.

Строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати є таким, що настав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в зазначеній частині, та заборгованості у вказаній вище сумі з відповідача на користь позивача.

Стаття 610 ЦК України вказує на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз статті 625 ЦК України вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Факт прострочення відповідачем своїх зобов`язань з оплати наданих позивачем орендних послуг за договором підтверджується матеріалами справи. Зазначене, з урахування вимог ст. 625 ЦК України надає право позивачу на нарахування інфляційних та 3% річних за весь час прострочення.

Як свідчить заявлений позов, в ньому позивачем нараховано інфляційні та річні на суму 533680,47 грн. за період прострочення з 03.09.19 по 14.02.2020.

Однак, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд приходить до висновку правомірність нарахування інфляційних та річних на залишок суми суму боргу за актом № 1 від 24.07.2019.

При цьому, є безпідставними нарахування позивачем інфляційних та річних на суму 461550 грн. з 03.09.2019.

Згідно з умовами договору, орендна плата має бути внесена відповідачем протягом 5 банківських днів з дня підписання акту приймання-передачі сільгосптехніки. Факт надання позивачем орендних послуг на суму 461550 грн. було зафіксовано сторонами в акті № 1 від 10.09.2019.

З огляду на вказані обставини строк виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати за вказаним актом мав бути виконаний протягом 5 банківських днів з дня підписання цього акту, тобто до 17.09.2019.

Таким чином, відповідач вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань з оплати послуг за вказаним актом з 18.09.2019, та саме з цієї дати позивач має право нарахування інфляційних та річних.

Здійснивши з урахуванням зазначених обставин відповідний розрахунок, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 4700,24 грн. інфляційних та 6591,40 грн. 3% річних. В решті позову про їх стягнення слід відмовити в зв`язку з безпідставністю їх нарахування до стягнення.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 8095,15 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Гонтарівка" Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України (адреса: 62570, Харківська обл., Вовчанський р.-н, с. Гонтарівка, вул. Дмитрівська, буд. 102; ) на користь Фізичної особи-підприємеця Придухи Ігоря Олександровича (адреса: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ):

528385,00 грн. заборгованості за договором;

4700,24 грн. інфляційних;

6591,40 грн. 3% річних;

8095,15 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "07" травня 2020 р.

Суддя О.І. Байбак