Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2020 р. м. Житомир Справа № 910/537/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.,

секретаря судового засідання Василенко М.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Торгонський Д.В. (довіреність №05-105 від 10.03.2020);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячні інвестиції" (м. Київ)

до Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (м. Житомир)

про стягнення 98280,19 грн

Процесуальні дії у справі.

03.02.2020 до Господарського суду Житомирської області на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 20.01.2020 надійшла позовна заява ТОВ "Сонячні інвестиції" до ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" про стягнення 98280,19 грн.

Ухвалою від 06.02.2020 суд призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 10.03.2020.

Ухвалою від 10.03.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 26.03.2020 о 12:00.

Ухвалою від 26.03.2020 суд з огляду на складну епідеміологічну ситуацію в Україні відклав розгляд справи на 07.04.2020 об 11:00.

Розгляд справи №910/537/20 за позовом ТОВ "Сонячні інвестиції" до ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод", яка призначена на 07.04.2020 об 11:00, не здійснювався через відпустку судді Давидюка В.К.

Ухвалою від 08.04.2020 суд призначив судове засідання по суті на 04.05.2020 о 11:00.

Від ТОВ "Сонячні інвестиції" 10.04.2020 надійшли письмові пояснення, в яких представник позивача просить залишити без розгляду відзив ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод", оскільки відповідач пропустив строк, який встановив суд. Водночас при поданні відзиву ДП "ЖЛГЗ" не вказав причини поважності пропуску встановленого строку.

В судовому засіданні представник ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" повідомив, що на підприємстві відбулася зміна керівництва, що спричинило подання відзиву на позовну заяву з пропуском встановленого строку.

Заслухавши пояснення представника відповідача, суд враховує, що ухвалою про відкриття провадження у справі від 06.02.2020 сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Так, в п. 5 резолютивної частини ухвали постановлено ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі надіслати господарському суду відзив на позовну заяву.

В матеріалах справи міститься поштове повідомлення про вручення ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" копії ухвали про відкриття провадження у справі від 06.02.2020, яку адресат отримав 11.02.2020 (а.с. 50).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, останнім днем надсилання відзиву на позовну заяву ТОВ "Сонячні інвестиції" є 26.02.2020.

Як передбачено ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з ч. 2 ст. 119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин (ч. 4 ст. 252 ГПК України).

В судовому засіданні від 10.03.2020 представник відповідача не заявляв клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву. Водночас у відзиві ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" від 06.04.2020 не наведено поважні причини пропуску встановленого строку для подання заяви по суті.

Частиною 2 ст. 118 ГПК України визначено, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд залишає без розгляду відзив ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" на позовну заяву ТОВ "Сонячні інвестиції" про стягнення 98280,19 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. За інформацією офіційного сайту "Укрпошта" - https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html - щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за номером 400 (штрихкодовий ідентифікатор), яке суд адресував рекомендованим листом на адресу підприємства, вручене 13.04.2020 (а.с. 97-99).

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд враховує, що сторонам надано достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав, тому вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представника ТОВ "Сонячні інвестиції" за наявними в матеріалах справи документами, беручи до уваги письмові пояснення від 10.04.2020, в яких адвокат підприємства підтримувала позовні вимоги в повному обсязі.

Стислий виклад позицій сторін у справі.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Сонячні інвестиції" зазначено, що ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" не сплачувало орендну плату та комунальні платежі з моменту укладання договору оренди №237 від 03.10.2019, тому орендодавець надіслав повідомлення про усунення порушення. Враховуючи, що орендар протягом 15 (п`ятнадцяти) днів не сплатив заборгованість з моменту отримання повідомлення, договір оренди припинив дію 31.12.2019. З 01.01.2020 по 14.01.2020 підприємству нараховано 11290,32 грн за фактичне користування приміщенням. Водночас ТОВ "Сонячні інвестиції" просить стягнути пеню, інфляційні та 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язання.

Представник ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" в судовому засіданні визнав борг за договором оренди №237 від 03.10.2019 в частині орендної плати за період з 01.10.2019 по 31.12.2019, однак не погодився з оплатою за користування приміщення з моменту припинення дії договору та нарахованим розміром комунальних послуг, оскільки господарська діяльність в орендованому приміщенні не здійснювалася. Вказав, що після припинення договору оренди орендодавець мав можливість використовувати орендоване приміщення.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

03.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сонячні інвестиції" (орендодавець/ позивач) та Державним підприємством "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (орендар/ відповідач) укладено договір оренди №237 (а.с.8-14), за умовами якого орендодавець зобов`язується передати орендареві в строкове платне користування нежиле приміщення №2, площею 32,5 (тридцять дві цілих п`ять десятих) квадратних метрів, та нежиле приміщення № 3, площею 33,3 (тридцять три цілих три десятих) квадратних метрів, які розташовано за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, буд. 9/2 , в т.ч. торговий зал 32,5 квадратних метрів, а орендар зобов`язується прийняти це приміщення, своєчасно сплачувати орендну плату в порядку та на умовах визначених цим договором, та після припинення даного договору повернути орендоване приміщення орендодавцю в належному стані (п.1.1. договору).

Відповідно до п.1.4. договору, приміщення надається орендареві для розміщення магазину з продажу алкогольних напоїв та продовольчих і непродовольчих товарів (без права продажу пива на розлив).

Згідно з п.1.5. договору, фактична передача приміщення здійснюється за актом прийому-передачі.

Як передбачено п. 3.1. договору, починаючи з дати початку строку оренди, орендар сплачує плату за приміщення (надалі - орендна плата) до дати повернення приміщення за актом приймання - передачі або до виселення у встановленому законодавством порядку.

Сторони у п. 3.2. договору домовилися про розмір щомісячної орендної плати протягом строку оренди, яка становить з моменту підписання і до спливу строку дії договору 25000,00 (двадцять п`ять тисяч) гривень без ПДВ.

Незалежно від наслідків своєї господарської діяльності орендар сплачує орендну плату не пізніше, ніж до 10-го числа поточного календарного місяця строку оренди, за який здійснюється оплата (абзац 2 п. 3.4. договору).

За п. 3.5. договору орендар самостійно, крім орендної плати, оплачує всі витрати, пов`язані з споживанням комунальних послуг (холодне водопостачання та електрична енергія), вивозом сміття та прибиранням прибудинкової території згідно показників лічильників та виставлених рахунків-фактур орендодавця, які підтверджуються рахунками та/або актами виконаних робіт від відповідних служб та організацій, що надають такі послуги. Орендар має право самостійно обирати оператора зв`язку та проводити телефонні лінії у приміщення за власні кошти. На строк оренди орендар укладає з відповідним оператором зв`язку договір на надання послуг зв`язку та оплачує послуги телефонного зв`язку і усі понесені ним витрати, пов`язані з місцевими, міжміськими та міжнародними телефонними розмовами, а також з іншими послугами зв`язку.

Відповідно до п. 3.8 договору, сторони до 10 числа поточного місяця зобов`язані підписувати двосторонній акт про надання послуг, який підтверджує факт надання послуг оренди приміщення в попередньому місяці, а також забезпечує належне відображення правовідносин щодо оренди приміщення в бухгалтерському обліку сторін, орендодавець зобов`язаний скласти акт про надання послуг і в двох примірниках, підписати його та надати орендарю на підпис не пізніше 3 (третього) числа місяця наступного за звітним.

Згідно з п. 5.1.4 договору, орендар зобов`язаний не перешкоджати в користуванні приміщенням за цільовим призначенням при умові належного виконання орендарем своїх зобов`язань згідно з договором.

Натомість орендар повинен своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендодавцю орендну плату. На прохання орендодавця орендар може виставляти рахунки на оплату орендної плати, однак відсутність виставленого рахунку не позбавляє орендаря обов`язку по сплаті орендної плати (п. 6.1.2. договору).

За п. 6.1.3. договору орендар відшкодовує всі витрати, пов`язані з споживанням комунальних послуг (холодне водопостачання та електрична енергія), вивозом сміття та прибиранням прибудинкової території згідно показників лічильників та виставлених рахунків-фактур орендодавця, які підтверджуються рахунками та/або актами виконаних робіт від відповідних служб та організацій, що надають такі послуги. Орендар самостійно сплачує вартість спожитих послуг, які надаються за окремими договорами з постачальниками таких послуг (зв`язок, Інтернет, телефон), а також сплачує вартість по технічному обслуговуванню інженерного обладнання, що використовується для надання таких послуг.

На виконання умов договору ТОВ "Сонячні інвестиції" передало ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" в користування об`єкт оренди за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, буд. 9/2, приміщення №2,3, загальною площею 65,8 кв. м, що підтверджується актом-приймання передачі приміщення (а.с. 15).

Матеріали справи містять копії рахунків-фактур на оплату за оренду вказаного приміщення в сумі 73387,10 грн (а.с. 16, 18, 20).

На підтвердження заборгованості по сплаті комунальних послуг ТОВ "Сонячні інвестиції" надало копії рахунків-фактур №СФ-0000075 від 10.10.2019, №СФ-0000213 від 06.11.2019, №СФ-00050 від 02.12.2019 (а.с. 17, 19, 21).

З огляду на наявну заборгованість з орендної плати, орендодавець надіслав орендарю повідомлення про порушення умов договору (вих.№1-13/12-19 від 13.12.2019) з посиланням на абзац 4 п. 8.1. договору (а.с. 22-24).

Відповідно до інформації з офіційного сайту "Укрпошта" - https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html - щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за номером 516 (штрихкодовий ідентифікатор), адресоване ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод", повернуто за зворотною адресою 02.01.2020 (а.с. 100).

Крім того, підприємству надсилалося відправлення за номером 508 (штрихкодовий ідентифікатор), яке адресат отримав 16.12.2019 (а.с. 24, 101).

ТОВ "Сонячні інвестиції" вважає, що договір оренди №237 від 03.10.2019 припинив свою дію на шістнадцятий день з моменту отримання ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" повідомлення про порушення умов договору та не усунув порушення у відведений строк, тобто з 31.12.2019.

Внаслідок невиконання ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" обов`язку щодо оплати орендної плати та комунальних платежів за договором №237 від 03.10.2019, ТОВ "Сонячні інвестиції" звернулося з позовом до суду про стягнення заборгованості, а також нарахувань, здійснених відповідно до ст. ст. 549, 625 ЦК України.

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та аргументів, наведених учасниками справи, а також висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Приписами ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Такі ж положення містить ст. 526 ЦК України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання (ч.2 ст. 193 ГК України).

Згідно з матеріалами справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди №237 від 03.10.2019.

Як визначено частиною 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Умовами договору погоджено розмір щомісячної орендної плати у сумі 25000,00 (двадцять п`ять тисяч) гривень без ПДВ.

Заборгованість ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" з орендної плати за жовтень - грудень 2019 року становить 73387,10 грн.

Представник відповідача в засіданні суду визнав розмір основного боргу за договором оренди №237 від 03.10.2019.

Тому, з врахуванням наведеного вище, вимоги ТОВ "Сонячні інвестиції" про стягнення ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" заборгованості з орендної плати суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що строк оренди за цим договором починається від дати підписання сторонами акта приймання-передачі приміщення в орендне користування, який підписується протягом 15-ти календарних днів з моменту підписання цього договору, та діє до 31.12.2020 року включно.

Розділом 8 договору №237 від 03.10.2019 узгоджено порядок та умови розірвання договору оренди.

Так, договір припиняє свою дію за наявністю виявлення порушень умов договору орендарем, а саме не сплати орендної плати більше одного місяця та якщо орендар не усуне порушення впродовж 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення від орендодавця про порушення (абзац 4 п. 8.1. договору).

Враховуючи несплату орендної плати, ТОВ "Сонячні інвестиції" надіслало повідомлення про усунення порушень умов договору.

Представник ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" в судовому засіданні підтвердив, що підприємство отримало вказане повідомлення 16.12.2019.

За приписами ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, договір оренди №237 від 03.10.2019 припинив дію 01.01.2020.

У п. 2.3. договору визначено, що після закінчення або дострокового припинення строку оренди, орендар повертає орендодавцю приміщення протягом 5-ти днів за актом приймання-передачі (повернення) приміщення, у стані не гіршому ніж те, що в якому приміщення передавалося в оренду разом зі зробленими невід`ємними поліпшеннями з урахування зносу протягом строку оренди.

Аналогічні положення містяться у розділі договору, які визначають обов`язки орендаря (пункт 6.1.9. договору).

На питання суду щодо повернення орендованого приміщення за актом-приймання-передачі, представник ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" повідомив, що сторони не підписували документ про повернення орендованого майна.

З огляду на відсутність підписаного сторонами акта приймання-передачі (повернення) орендованого приміщення, вимоги ТОВ "Сонячні інвестиції" про стягнення з ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" 11290,32 грн (25000,00 (розмір орендної плати) х 14 (кількість днів за період з 01.01.2020 по 14.01.2020 (дата підписання позовної заяви) /31 (кількість днів у січні 2020 року)) за фактичне користування приміщенням підлягають задоволенню.

Відповідно до позовних вимог, у ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" наявна заборгованість зі сплати комунальних платежів у сумі 11208,58 грн.

За умовами договору, орендар самостійно, крім орендної плати, оплачує всі витрати, пов`язані з споживанням комунальних послуг (холодне водопостачання та електрична енергія), вивозом сміття та прибиранням прибудинкової території згідно показників лічильників та виставлених рахунків-фактур орендодавця, які підтверджуються рахунками та/або актами виконаних робіт від відповідних служб та організацій, що надають такі послуги (п. 3.5. договору).

Згідно з рахунком-фактурою №СФ-0000075 від 10.10.2019 (а.с.17), орендарю нараховано кошти за послуги по вивезенню сміття у сумі 343,10 грн та утримання прибункової території у сумі 1070,32 грн. За рахунком-фактурою №СФ-0000213 від 06.11.2019 (а.с. 19), здійснено нарахування за електроенергію в розмірі 4011,06 грн, за постачання води - 1439,16 грн, за утримання прибункової території - 197,59 грн. Рахунком-фактурою №СФ-00050 від 02.12.2019 (а.с. 21) визначено до сплати відшкодування за електроенергію - 2761,89 грн, за постачання води - 1187,67 грн, утримання прибункової території за липень 2018 року - 197,59 грн.

Аналізуючи вказані нарахування, суд встановив, що розмір плати за утримання прибункової території у визначені періоди різний, а у рахунку №СФ-00050 від 02.12.2019 зазначено "за липень 2018 року", однак договір оренди укладений 03.10.2019.

З огляду на те, що розмір комунальних послуг входить до предмета доказування у справі, суд просив надати ТОВ "Сонячні інвестиції" письмові пояснення щодо визначення розміру відшкодувань за комунальні послуги, які зазначені в рахунках-фактурах, та строків їх оплати. Однак підприємство доказів або письмових пояснень не надало, а в акті прийому-передачі об`єкта оренди у користування від 03.10.2019 відсутні відомості про показники лічильника електроенергії та холодного водопостачання.

Беручи до уваги, що споживання комунальних послуг (холодне водопостачання та електрична енергія), вивіз сміття та прибирання прибудинкової території підтверджуються не лише виставленими рахунками-фактурами орендодавця, а й показаннями лічильників, рахунками та/або актами виконаних робіт від відповідних служб та організацій, що надають такі послуги, тому за відсутності належних та допустимих доказів, що засвідчуюють обсяг та вартість комунальних послуг, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення комунальних платежів у розмірі 11208,58 грн.

При зверненні з позовом ТОВ "Сонячні інвестиції" також заявило до стягнення 1891,34 грн пені, 59,58 грн інфляційних втрат, 443,27 грн 3% річних.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як передбачено ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У пункті 9.3. договору оренди №237 від 03.10.2019 зазначено, що за несвоєчасну оплату орендної плати орендар, на письмову вимогу орендодавця, сплачує пеню в розмірі обліковує ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день просточення.

Суд перевірив нарахування пені (а.с. 2-3), розрахунок здійснений правильно, а тому вимоги про стягнення 1891,34 грн пені підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Дослідивши розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що інфляційні нараховані на суму орендної плати та комунальні платежі. Оскільки позивачу відмовлено у стягненні комунальних послуг, суд здійснив перерахунок інфляційних, розмір яких становить 65,06 грн (140,11 - 25,05 - 50,00):

за жовтень 2019 року: 23387,10 грн (сума боргу, на яку здійснюється нарахування) х 1,006 % (сукупний індекс інфляції за період з жовтня по грудень 2019 року) / 100% - 23387,10 грн = 140,11 грн;

за листопад 2019 року: 25000,00 грн х 0,999% (сукупний індекс інфляції за листопад по грудень 2019 року)/100% - 25000,00 грн = - 25,05 грн;

за грудень 2019 року: 25000,00 грн х 0,998 % (індекс інфляції за грудень 2019 року) /100% - 25000,00 грн = - 50,00 грн.

Враховуючи те, що суд не може вийти за межі позовних вимог, правомірними до стягнення є інфляційні в сумі 59,58 грн, які заявлені в позовній заяві.

Сплата трьох процентів річних не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд здійснив перерахунок 3% річних на суму заборгованості з орендної плати, за результатами якого розмір вказаних нарахувань становить 389,78 грн:

за жовтень 2019 року: 23387,10 грн х 82 (кількість днів прострочення за період 11.10.2019 по 31.12.2019) х 3% / 365 х 100% = 157,62 грн;

23387,10 грн х 14 (кількість днів прострочення за період 01.01.2020 по 14.01.2020) х 3% / 366 х 100% = 26,84 грн;

за листопад 2019 року: 25000,00 грн х 51 (кількість днів прострочення за період 11.11.2019 по 31.12.2019) х 3% / 365 х 100% = 104,79 грн;

25000,00 грн х 14 (кількість днів прострочення за період 01.01.2020 по 14.01.2020) х 3% / 366 х 100% = 28,69 грн;

за грудень 2019 року: 25000,00 грн х 21 (кількість днів прострочення за період 11.12.2019 по 31.12.2019) х 3% / 365 х 100% = 43,15 грн;

25000,00 грн х 14 (кількість днів прострочення за період 01.01.2020 по 14.01.2020) х 3% / 366 х 100% = 28,69 грн.

Отже, в стягненні 3 % річних в сумі 53,49 грн (443,27 - 389,78) необхідно відмовити.

Відповідач не надав суду доказів розрахунку з позивачем за договором оренди.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.73 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 73387,10 грн орендної плати, 11290,32 грн за фактичне користування приміщенням, 1891,34 грн пені, 59,58 грн інфляційних втрат та 3% річних в сумі 389,78 грн є обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, який підлягає стягненню з ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" - 1861,13 грн (87018,12 (розмір задоволених позовних вимог) х 2102,00 (сплачений судовий збір) / 98280,19 (розмір заявлених позовних вимог).

Водночас ТОВ "Сонячні інвестиції" заявило вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 13200,00 грн.

Представник ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" в судовому засіданні заперечував щодо витрат на професійну правничу допомогу, оскільки їх розмір є завищеним.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 ч. 1ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону).

Господарське-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Частинами 1,2 ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 3,4 ст. 126 ГПК України).

Як передбачено частинами 5,6 цієї статті у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В матеріалах справи наявні: копія договору про надання правничої допомоги №1-06/12-19 від 06.12.2019 (а.с. 28 - 33), ордер на надання правової допомоги серія КВ №461376 від 13.01.2020 (а.с. 37), копія свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 38-39), попередній орієнтовний розрахунок судових витрат (а.с.34), акти надання послуг №5 від 15.01.2020, №10 від 11.03.2020 (а.с. 73), а також копії платіжних доручень про оплату послуг адвоката на суму 13200,00 грн (а.с. 74).

Згідно з розрахунком наданих послуг (робіт) за договором про надання правничої допомоги №1-06/12-19 від 06.12.2019 вартість послуг адвоката становить 13200,00 грн та охоплює: консультування клієнта та узгодження правової позиції 1 год - 2500,00 грн; підготовка та надсилання претензії про порушення умов договору орендарем 0,5 год -1250,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу та підготовка додаткових документів 2 год - 5000,00 грн; супутні витрати для оформлення та надсилання документації 1 послуга - 1250,00 грн; участь в судовому засіданні в Господарському суді Житомирської області у справі №910/537/20 - 1 год 2500, 00 грн; супутні витрати для прийняття участі в судовому засіданні.

Відповідно до умов договору, укладеного між Адвокатським об`єднанням "СМАРТ ЛІГАЛ СОЛЮШНЗ ГРУП та ТОВ "Сонячні інвестиції", за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар (винагороду) відповідно до рахунків, наданих виконавцем, які розраховуються та оплачується в порядку, визначеному у додатку №1 до договору (п. 5.1. договору).

У додатку №1 до договору визначено погодинні ставки адвоката, яка становить 2500,00 грн. Протягом 3 (трьох) днів з моменту підписання даного договору клієнт сплачує адвокатському об`єднанню попередню оплату в розмірі 10000,00 гривень, які надалі враховуються в рахунок оплати гонорару за надану правову допомогу. Адвокатське об`єднання вправі не розпочинати надання правової допомоги до моменту отримання передоплати. Сума передоплати не повертається. Кожний адвокат / юрист буде вести облік часу, витраченого у зв`язку з кожним проектом, а також облік витрат, пов`язаних з таким проектом. До рахунку, який виставляється клієнту, додається опис наданих послуг. Клієнт погоджується відшкодувати адвокатському об`єднанню будь-які звичайні витрати, в тому числі витрати на поштові відправлення, транспортні витрати, витрати на виготовлення копій документів, тощо. Клієнт погоджується відшкодовувати адвокатському об`єднанню будь-які доцільні витрати на поїздки, пов`язані зі справами клієнта, та відповідні витрати на проживання, підтвердженням яких є рахунки або квитанції та інші документи, видані постачальниками відповідних послуг.

Адвокат Безсмертна М.Т. - представник ТОВ "Сонячні інвестиції" здійснює адвокатську діяльність у АО "СМАРТ ЛІГАЛ СОЛЮШНЗ ГРУП" за адресою: 01024, Київ обл., Київ, р-н Голосіївський, вул. Антоновича, буд. 23, оф. 1.

Так, серед наданих послуг наявна послуга - супутні витрати для оформлення та надсилання документації. У попередньому розрахунку судових витрат до вказаних витрат належать: поштове надсилання, транспортні витрати, подання позову до канцелярії суду тощо.

Суд встановив, що поштові послуги за пересилання кореспонденції, а саме: позовної заяви з додатками ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" становлять 29,00 грн (а.с. 27). Позовна заява подана безпосередньо до канцелярії Господарського суду м. Києва. Однак Господарський суд м. Києва направив матеріали позовної заяви ТОВ "Сонячні інвестиції" за підсудністю до Господарського суду Житомирської області. Оскільки представник позивача при складанні позовної заяви неправильно визначила підсудність вказаного спору, тому у суду відсутні підстави для стягнення з ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" транспортних витрат та подання позову до канцелярії суду. З огляду на співрозмірність витрат наданій послузі, суд вважає за можливе зменшити її розмір до 50,00 грн, що включає витрати робочого часу адвоката на пересилання кореспонденції.

Крім того, тривалість засідання суду від 10.03.2020 у справі №910/537/20 згідно з протоколом судового засідання зафіксована у 25 хвилин (початок 11:05 та кінець 11:30). Тому вартість послуги за участь адвоката у судовому засіданні необхідно зменшити до 1250,00 грн (2500/2). Водночас документально не підтверджені супутні витрати для прийняття участі в судовому засіданні адвоката. Проте суд враховує відстань від робочої адреси адвокатського об`єднання та місця проведення судового засідання - Господарського суду Житомирської області, а також витрат робочого часу адвоката в дорозі.

Враховуючи викладене, співрозмірним розміром витрат на правничу допомогу є 10750,00 грн (13200,00 - 1250,00 - 1200).

Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. При цьому суд врахував заперечення представника відповідача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, загальні засади господарського та цивільного законодавства та критерії такого відшкодування.

Частиною 4 ст. 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного, відповідно до приписів ст. 126 та ч.4 ст. 129 ГПК України, вимоги позивача, заявлені в позовній заяві про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, підлягають задоволенню частково в розмірі 9518,14 грн (87018,12 (розмір задоволених позовних вимог) х 10750,00 (витрати на професійну правничу допомогу) / 98280,19 (розмір заявлених позовних вимог).

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (10008, Житомирська область, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 38, ідентифікаційний код 00375504)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячні інвестиції" (01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, 1/2, ідентифікаційний код 41333703)

- 73387,10 грн орендної плати;

- 11290,32 грн за фактичне користування приміщенням;

- 1891,34 грн пені;

- 59,58 грн інфляційних;

- 389,78 грн 3% річних;

- 1861,13 грн судового збору;

- 9518,14 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 08.05.20

Суддя Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1- в справу;

2,3- сторонам (рек. з пов)