УХВАЛА

07 травня 2020 року

м. Київ

Справа № 905/1057/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М"

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2020

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк"

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.03.2020 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 у справі №905/1057/18 про повернення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙЛОН" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.02.2019 на підставі пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з поданням касаційної скарги на ухвалу суду апеляційної інстанції, яка не приймалась цим судом, тому не може бути предметом касаційного оскарження.

20.03.2020 (згідно вхідного реєстраційного номера та дати суду апеляційної інстанції) Товариство з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М" повторно звернулось через суд апеляційної інстанції до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 у справі №905/1057/18 про повернення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.02.2019.

За результатами розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М", колегією суддів встановлено, що скаржник не є учасником даної справи

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М", Судом встановлено, що скаргу подано з численними недоліками, серед яких: відсутність клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження (стаття 288 ГПК України); за змістом описової частини касаційної скарги зазначено, що оскаржується ухвала суду апеляційної інстанції від 03.02.2020 про повернення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙЛОН" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.02.2019, а в прохальній частині касаційної скарги просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції від 03.02.2020 про повернення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.02.2019 (пункти 4, 6 частини 2 статті 290 ГПК); не зазначено дати отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції, що оскаржується та не надано докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції (пункт 7 частини 2, пункт 1 частини 4 статті 290 ГПК); відсутність документів, що підтверджують сплату судового збору за подання касаційної скарги (пункт 2 частини 4 статті 290 ГПК), вказані норми ГПК є загальновідомими, тому скаржник звертаючись із скаргою, міг і повинен був ними керуватися.

При цьому, в ухвалі Верховного Суду від 31.03.2020 скаржнику вказано на те, що Східним апеляційним господарським судом 03.02.2020 не приймалась ухвала про повернення апеляційної скарги (ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 у справі № 905/1057/18 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙЛОН" на ухвалу господарського суду Донецької області від 01.02.2019 у справі № 905/1057/18). Проте повторно звертаючись з аналогічною касаційною скаргою скаржником не усунуто недоліки вперше поданої ним касаційної скарги, а лише змінено дату підписання касаційної скарги та зазначеною, що оскаржуваною ухвалою повернуто апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М".

Разом з тим, відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвалою Східного апеляційного господарського суду 03.02.2020 у справі № 905/1057/18 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙЛОН" на ухвалу господарського суду Донецької області від 01.02.2019 у справі № 905/1057/18. При цьому, інших ухвал 03.02.2020 судом апеляційної інстанції у справі № 905/1057/18 не приймалось.

Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою як контакт-центру суду так і за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень, а отже Товариство з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М" не було позбавлено об`єктивної можливості дізнатися про суть оскаржуваного ним процесуального акту та звернутися з касаційною скаргою без зазначених вище недоліків.

При цьому слід зауважити, що про обов`язковість дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду з касаційною скаргою скаржнику у цій справі вже зазначалось в ухвалі Верховного Суду від 12.12.2019.

Зазначені обставини свідчать про зловживання Товариством з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М" процесуальними правами, що полягає у їх недобросовісному використанні, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом, оскільки неодноразове звернення у даній справі з апеляційними та касаційними скаргами з аналогічними недоліками призводить до того, що справа тривалий час не розглядається по суті, а отже подання таких скарг виходить за межі дійсного змісту процесуального права, що вказує на зловживання такою особою своїми правами. При цьому такі дії, як зазначалось вище, є неодноразовими у даній справі.

Разом з тим, слід зауважити, що ефективність судового захисту знаходиться у прямому зв`язку з належним виконанням учасниками судового процесу вимог процесуального законодавства.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі, для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

За приписами частин першої - третьої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що систематичне невиконання приписів процесуального законодавства (подання апеляційних та касаційних скарг з численними недоліками) спрямовано на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи (такі дії призводять до того, що справа не розглядається по суті), тому такі порушення процесуального законодавства слід визнати зловживанням процесуальними правами.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення без розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 у справі № 905/1057/18 на підставі частини третьої статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 131 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства (ч. 1). Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали (ч. 2).

Згідно з частиною другою статті 135 Господарського процесуального кодексу України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини сьомої статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 встановлено у розмірі 2102,00 грн.

Враховуючи диспозитивність змісту статей 43, 131, 135 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції може вжити заходи процесуального примусу, шляхом накладення штрафу, не лише в процесі розгляду касаційної скарги, а й на стадії вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України від 02 грудня 2010 року № 16652/04) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України від 20 січня 2011 року № 26976/06).

Враховуючи викладене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М" за неодноразове зловживання процесуальними правами заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 5 (п`яти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 10 510,00 грн.

Керуючись статтями 43, 131, 135, 234, 235, 288, 290, 293, 304, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 у справі №905/1057/18 залишити без розгляду.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопоставка-М" - боржник (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, провулок Джинчарадзе, будинок 4, секція 1, ) в дохід Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) за повторне зловживання процесуальними правами штраф у розмірі 10 510,00 (десять тисяч п`ятсот десять) грн 00 коп.

3. Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання, не може бути оскаржена та підлягає негайному виконанню.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді І.В. Кушнір

Є.В. Краснов