ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. ОдесаСправа № 915/1726/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Разюк Г.П.,

суддів: Колоколова С.І., Савицького Я.Ф.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прометей Агрі"

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2020, проголошене суддею Ткаченко О.В. у м. Миколаїв, повний текст якого складено 06.02.2020

у справі № 915/1726/19

за позовом Дочірнього підприємства "Товариство шанувальників природи Козелецького району"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прометей Агрі"

про зобов`язання відшкодувати вартість понесених витрат (реальних збитків) в розмірі 20 000,00 грн.,

В С Т А Н О В И В :

15.07.2019 Дочірнє підприємство (далі по тексту - ДП) "Товариство шанувальників природи Козелецького району" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просило суд зобов`язати Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Прометей Агрі" відшкодувати вартість понесених витрат (реальних збитків) в загальному розмірі 20000 грн.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу від 09.04.2019 №02 04/19 в частині прийняття партії товару (насіння соняшнику), який було доставлено позивачем за власний рахунок до елеватора відповідача та у зв`язку з відмовою у його прийнятті та оплаті вивезено назад до складу позивача, що завдало позивачу збитки у вигляді витрат, понесених на перевезення насіння соняшнику транспортним засобом, залученим позивачем за договором №100419-ФЛ від 10.04.2019.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2020 позов задоволено в повному обсязі з підстав його обґрунтованості та стягнуто з ТОВ "Прометей Агрі" на користь ДП "Товариство шанувальників природи Козелецького району" 20 000 грн. збитків та 1 921 грн. судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Прометей Агрі" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На думку скаржника, рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки його прийнято із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, скаржник вважає неправомірним висновок місцевого господарського суду про укладення між сторонами договору купівлі-продажу від 09.04.2019 №02 04/19 шляхом електронного обміну сканкопією документу, оскільки відповідачем не виявлено даних листів та особа яка підписувала договір з боку відповідача йому не відома.

Скаржник стверджує, що і надана позивачем довіреність директора ТОВ «Прометей Агрі» Ольховського С.А. №3600 від 10.04.2019 на отримання соняшнику у кількості 23 тони, є несправжньою з огляду на відсутність в журналі реєстрації довіреностей відповідача відомостей щодо отримання такої довіреності, при цьому копію журналу реєстрації довіреностей долучає до апеляційної скарги.

Також, скаржник зазначає, що підтвердженням того, що договір купівлі продажу № 02 04/19 від 09.04.2019 не укладався з відповідачем, є відсутність відтиску печатки відповідача на товаро - транспортній накладній, а також наявність на даному документі відтиску печатки іншого підприємства, а саме - ТОВ «Прометей Рад».

Крім того, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що в матеріалах справи відсутні докази поставки товару відповідачу, передбачені п. 2.4 договору

Від позивача до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.7 ст.252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з ч.2 ст.270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Станом на час прийняття даної постанови до суду не надійшло клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку без проведення судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши законність і обґрунтованість рішення господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до наступного висновку.

Як вказує позивач, з 01 квітня 2019 року по 09 квітня 2019 року між ДП "Товариство шанувальників природи Козелецького району" та ТОВ "Прометей Агрі" відбувся обмін електронними листами з метою узгодження питання щодо укладення договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції (насіння соняшнику).

За результатом обміну листами, 08-09 квітня 2019 року позивач отримав з електронної адреси "Прометей. Торговий офис Кировоград" відсканований примірник договору купівлі-продажу №02 04/19 з підписом директора та відбитком печатки ТОВ "Прометей Агрі", та, в свою чергу, підписаний директором ДП "Товариство шанувальників природи Козелецького району" та засвідчений відбитком печатки підприємства-позивача відсканований примірник договору був направлений позивачем на електронну адресу відповідача - "Прометей. Торговий офис Кировоград" .

Умовами договору купівлі-продажу №02 04/19 ТОВ "Прометей Агрі", як покупець, та ДП "Товариство шанувальників природи Козелецького району", як продавець, узгодили, що продавець зобов`язався передати у власність покупцю сільськогосподарську продукцію у кількості 23 +/- 5% тон, ціною 10300,0 грн. за одну тону загальною вартістю 236900,0 грн. (п.п.1.1, 1.2 договору).

Відповідно до умов п. 1.3 договору, якість товару, який є предметом договору, повинна відповідати наступним вимогам: вологість - не більше 8%, сміттєва домішка - не більше 3%, олійна домішка - не більше 15%, масова частка олії в перерахунку на суху речовину - 35%.

Умовами розділу 2 договору узгоджено терміни та умови поставки товару, зокрема, визначено, що товар поставляється на умовах СРТ (в розумінні "Інкотермс-2010") за адресою смт. Гребінки, вул. Індустріальна, 3, Васильківський район, Київська область.

Право власності на товар виникає у покупця з моменту його вивантаження на складі покупця (п. 2.2).

Строк поставки товару - до 12 квітня 2019 року включно. Після закінчення терміну поставки, продавець не звільняється від обов`язку поставити товар на суму отриманої передплати. Покупець має право в односторонньому порядку відмовитись від отримання недопоставленого товару, письмово попередивши про це продавця (п. 2.3 договору).

Відповідно до п.2.4 договору, для підтвердження поставки продавцем надаються наступні документи: - рахунок-фактура на 100% вартості товару, що поставляється за договором із зазначенням кількості товару, ціни без ПДВ, загальної суми без ПДВ, суми ПДВ, всього до сплати; - видаткова накладна, виписана на 100% товару у відповідності до діючого законодавства України, та податкова накладна, зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних; - товарно-транспортні накладні.

Згідно з умовами п. 3.1 договору, покупець здійснює 100% оплату вартості товару в день поставки товару (після зважування автомобіля з товаром в пункті розвантаження, до моменту вивантаження товару з транспортного засобу) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця на підставі виставленого рахунку-фактури.

Позивач також зазначає, що 08.04.2019 надіслав на електронну адресу відповідача рахунок на оплату насіння соняшнику на суму 189 520,0 грн., в якому підставою даного рахунку зазначено договір купівлі-продажу №02 04/19 від 08.04.2019, а відповідач надав позивачу також електронною поштою сканкопію довіреності від 10.04.2019 №3600 на отримання товарно-матеріальних цінностей - соняшнику у кількості 23 тони.

На виконання договору купівлі-продажу позивач, 10 квітня 2019 року уклав, як замовник, з ТОВ "Фьюел Лайн", як перевізником, договір-заявку за №100419-ФЛ на надання послуг перевезення автотранспортом, відповідно до умов якого перевізник зобов`язався забезпечити перевезення вантажу замовника (соняшник орієнтовною вагою 22 тони) з пункту завантаження (с.Браниця Бобровицький район Чернігівська обл.) до пункту розвантаження (смт. Гребінки, Васильківський район, Київська обл.), з вартістю послуги перевезення 20000,0 грн.

11 квітня 2019 року позивач транспортним засобом перевізника (автомобіль DAF FT XF 105510 НОМЕР_1 з причепом) перевіз 25,340 тон насіння соняшнику до місця розвантаження, зазначеного у договорі - смт. Гребінки, вул. Індустріальна, 3, Васильківський район, Київська область, на підтвердження чого позивачем надана копія товарно-транспортної накладної №1 від 11.04.2019.

З даної накладної вбачається, що насіння соняшнику було завантажено позивачем на автомобіль перевізника та прийнято водієм та в подальшому здано водієм перевізника та прийнято знову позивачем. В розділі вантажно-розвантажувальні операції значиться дата та час прибуття " 11.04.2019р. о 12 год. 10 хв." та дата і час вибуття " 12.04.2019р. в 16 год. 45 хв." Також на товарно-транспортній накладній значиться відбиток штампу наступного змісту "ТОВ "Прометей-Рад" зерносклад у смт. Гребінки Васильківського р-ну Київської обл., аналіз №____, вологість - 8,0, сміттєва домішка - 3,0, зернова домішка ___, зернистість____, лаборант____, ст. майстер __міститься підпис".

Зазначений документ не містить жодних позначок відповідача і тому, зважаючи на відсутність будь-яких доказів щодо відмови відповідача від отримання товару, не може вважатися належним доказом доставки товару саме відповідачу.

Після повернення вантажу відправнику, 13.04.2019 ТОВ "Фьюел Лайн" (перевізник) виставило позивачу рахунок №4517 на оплату послуг з перевезення в обидві сторони на суму 20.000,0 грн. (а.с.12), що дорівнює вартості перевезення в одну сторону, обумовленій сторонами до відправлення товару. Зазначений рахунок позивач оплатив в повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення №139 від 18.04.2019. (а.с.14) і вважає вартість перевезення збитком, завданим йому відповідачем.

26.04.2019 позивач за вих. №160 звернувся до відповідача з вимогою про оплату заподіяних збитків в сумі 20000,0 грн., однак відповідач відповіді на вимогу не надав.

Відповідач заперечував наявність договірних відносин з ДП "Товариство шанувальників природи Козелецького району", одначе місцевий господарський суд дійшов висновку про доведеність позивачем факту укладення між сторонами договору купівлі - продажу № 02 04/19 від 09.04.2019 шляхом обміну електронними листами та факту невиконання відповідачем його умов в частині прийняття та оплати партії товару (насіння соняшнику), який було доставлено позивачем.

Судова колегія не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Частинами 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до п. 1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За умовами ч. 1 ст. 240 Цивільного кодексу України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно положень статті 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк,- відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ст. 96 ГПК України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідчені електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Роздруківки електронної переписки не можуть вважатись електронними документами (копіями електронних документів) в розумінні частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", відповідно до якої електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 5, ч. 1, 2 ст. 6, ч. 1 ст. 7, ст. 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису.

Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершує створення електронного документа.

Таким чином, саме електронний цифровий підпис є головним реквізитом такої форми подання електронного доказу. Відсутність такого реквізиту в електронному документі виключає підстави вважати його оригінальним, а отже, належним доказом у справі.

Відтак, колегія суддів зазначає, що роздруківка електронної переписки без ЕЦП не може бути використана як доказ у справі, оскільки не відповідає вимогам Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", оскільки не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, що унеможливлює ідентифікацію відправника повідомлення та зміст такого документу не захищений від внесення правок та викривлення.

Зазначена правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14.02.2019 у справі №9901/43/19. Крім того, аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 19.12.2018 у справі №226/1204/18, від 04.12.2018 у справі №2340/3060/18, від 23.11.2018 у справі №813/1368/18, від 14.12.2018 у справі №804/3580/18, від 11.06.2019 у справі №904/2882/18 та від 24.09.2019 у справі №922/1151/18.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши наявну в матеріалах справи роздруківку електронного листування сторін засобами електронної пошти щодо укладення спірного договору колегія суддів звертає увагу на те, що остання не містить електронного підпису, що дозволило б достеменно ідентифікувати осіб, які складали відповідні листи.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що надана позивачем роздруківка електронної переписки щодо укладення спірного договору не може бути використана як доказ укладення цього договору, оскільки не відповідає вимогам Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", при цьому оригіналу договору купівлі-продажу №02 04/19 від 02.04.2019 з підписами та відбитками печаток сторін матеріали справи також не містять.

Означене свідчить про те, що позивач не довів, що між сторонами взагалі був укладений договір купівлі-продажу №02 04/19 від 02.04.2019, за умовами якого відповідач зобов`язувався придбати у позивача 23 тони соняшнику, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на корись позивача збитків у сумі 20 000 грн., які зазнав позивач внаслідок доставки товару у місце, визначене зазначеним договором, та відповідно зворотною доставкою перевізником цього товару до місця знаходження складу позивача.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, судова колегія вважає, що позовні вимоги ДП "Товариство шанувальників природи Козелецького району" є необґрунтованими, не підтверджені матеріалами справи, а відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ТОВ «Прометей Агрі» підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2020 у справі № 915/1726/19 скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати з розгляду справи підлягають покладанню на позивача.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прометей Агрі" задовольнити, рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2020 у справі № 915/1726/19 скасувати, в позові відмовити.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Товариство шанувальників природи Козелецького району" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прометей Агрі" 2881,5грн. судового збору, сплаченого за розгляд апеляційної скарги.

Видачу наказів за постановою з зазначенням повних реквізитів сторін доручити Господарському суду Миколаївської області.

Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і згідно з ч.5 ст.12, ч.2 ст.282 та п.2 ч.3 ст.287 касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених у підпунктах а-г п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.04.2020 об 11.00.

Головуючий суддя Разюк Г.П.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Савицький Я.Ф.