ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року Справа № 918/519/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Петухов М.Г.

секретар судового засідання Шилан О.С.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

третьої особи ОСОБА_1 - не з`явився

третьої особи Приватного підприємства фірма "Інтерекопласт" - не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги третьої особи Приватного підприємства фірма "Інтерекопласт"

на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.02.2020 р. (про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду Рівненської області від 28 травня 2019 року за нововиявленими обставинами) постановлену суддею Качур А.М. у м. Рівному, повний текст складено 20.02.2020 р.

у справі № 918/519/19

за позовом: ОСОБА_2

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод"

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області та Житомирській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватне підприємство фірма "Інтерекопласт"

про визнання недійсним рішення загальних зборів

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ухвали Господарського суду Рівненської області від 18.02.2020 р. у справі № 918/519/18 відмовлено Приватному підприємству фірмі "Інтерекопласт" в задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду Рівненської області від 28 травня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Приватне підприємство фірма "Інтерекопласт" подало скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.02.2020 р. та рішення Господарського суду Рівненської області від 28.05.2019 року, у даній справі та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову та заяви третьої особи відмовити повністю.

Вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню як незаконна, оскільки судом першої інстанції при її ухваленні порушені норми процесуального та матеріального права, висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають обставинам справи, а позивачами не доведені обставини, що мають значення для вирішення справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Так, що з рішення Господарського суду Рівненської області від 18.02.2020 р. та постанови Північно-західного апеляційного суду від 07.10.2019 р. вбачається, що суди першої та апеляційної інстанції встановили, що позивач і третя особа не були присутні на зборах; на підставі наявних у справі доказів, зокрема, протоколу № 12 загальних зборів акціонерів від 29.04.2011 р. неможливо встановити наявність кворуму на цих зборах, тоді як факт відсутності кворуму на загальних зборах є достатньою підставою для визнання таких зборів недійсними тільки з однієї даної підстави.

Пояснює, що 16.12.2019 р. до Прокуратури Рівненської області було вчинено запит про надання із матеріалів кримінальної справи № 569/2356/16-к належним чином завіреної копії Протоколу № 2 Про підсумки голосування на загальних зборах акціонерів ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» від 29.04.2011 р., який міститься у матеріалах кримінальної справи, і того ж дня 16.12.2019 р. прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника відділу прокуратури області В.Данілей заявнику було надано належним чином завірену копію Протоколу № 2 Про підсумки голосування на загальних зборах акціонерів ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» від 29.04.2011 р.

Цим протоколом спростовані висновки судів щодо неможливості встановити кворум на проведених 29.04.2011 р. зборах, оскільки у протоколі № 2 Про підсумки голосування на загальних зборах акціонерів ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» від 29.04.2011 р., зокрема зазначено, що кількість голосів акціонерів-власників простих акцій (їх представників), які зареєструвалися для участі у зборах, - 34417812, що становить 76,74603% від загальної кількості голосуючих акцій товариства.

Крім того, 12.02.2020 р. представнику ПП. Фірми «Інтерекопласт» адвокату І.М.Діонісьєву акціонерами та колишніми працівниками ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» ОСОБА_8, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були надані нотаріально завірені заяви, з яких вбачається, що позивач та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, були присутні на загальних зборах акціонерів ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» 29.04.2011 р. і приймали участь у голосуваннях з усіх питань порядку денного, що спростовує викладене позивачем та третьою особою у своїх позовних заявах стосовно їх відсутності на зазначених зборах та не повідомлення їх як акціонерів про дату, час і місце їх проведення.

14.02.2020 р. представником ПП фірми «Інтерекопласт» у даній справі адвокатом Діонісьєвим І.М. зазначені заяви акціонерів ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» з відповідним клопотанням було долучені до матеріалів судової справи в якості письмових доказів.

Скаржник доводить, що в матеріалах справи відсутні будь-які письмові докази які б свідчили про відсутність позивача та третьої особи на зборах, окрім тверджень самого позивача та третьої особи. Відтак, суд першої інстанції без дослідження поданих заявником нововиявлених обставин в якості відповідних письмових доказів, які не були предметом дослідження при первинному розгляді справи, визнав встановленим факт відсутності позивача та третьої особи на загальних зборах акціонерів ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» 29.04.2011 р., що є не припустимим.

Крім того, доводить, що справу розглянуто господарським судом за відсутності учасника справи - арбітражного керуючого Франка О.П., не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, яке відбулось 18.02.2020 р., внаслідок чого арбітражний керуючий був позбавлений можливості прийняти участь у судовому засіданні, скористатись процесуальними правами, наданими законом учаснику справи, що є безумовною підставою для скасування судового рішення згідно з п.3 ч.3 ст.277 ГПК України.

Просить врахувати викладене та скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.02.2020 р. у даній справі про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами від 28.05.2019 р., а також скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 28.05.2019 р. у даній справі та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову та заяви третьої особи відмовити повністю.

Позивач ОСОБА_7 О., відповідач Публічне акціонерне товариство "Рівненський радіотехнічний завод", третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_1 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області та Житомирській області відзивів на апеляційну скаргу суду не подали.

Учасники не забезпечили явку представників у судове засідання, тоді як були повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення /а.с.133-135 у т .5/.

Разом з тим, на адресу суду повернулись ухвали суду від 30.03.2020 р. про відкриття провадження у справі з відміткою пошти «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо вручення», які були направленні відповідачу Публічному акціонерному товариству "Рівненський радіотехнічний завод" та третій особі ОСОБА_1 а.с.136-143 у т. 5/.

З матеріалів справи вбачається, що Північно-західний апеляційний господарський суд своєчасно направив ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду в судовому засіданні відповідачу Публічному акціонерному товариству "Рівненський радіотехнічний завод" за адресою м. Рівне, вул. Данила Галицького, 25 та третій особі, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , і такі адреси підтверджені матеріалами справи. Так, адреса відповідача Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод" підтверджена відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а адреса третьої особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) зазначена у його позовній заяві - заяві третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору /а.с.100-103 у т.1/. Відомості про іншу адресу цих учасників суду не повідомлені.

Отже, ухвали відповідачу та третій особі ОСОБА_1 надіслані судом в установленому порядку рекомендованим листом з повідомленням за належними адресами, і їх неодержання зумовлено суб`єктивною поведінкою учасника щодо отримання кореспонденціі, яка надходить за його/учасника адресою.

Третя особа Приватне підприємство фірма "Інтерекопласт" подала апеляційному суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату після закінчення карантинних заходів, пов`язаних із пандемією, з метою надання можливості представнику скаржника бути присутнім в судовому засіданні та підтримувати вимоги апеляційної скарги.

Колегія суддів відхиляє клопотання про відкладення розгляду справи, враховуючи, що відповідно до норми ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Доводи та правова позиція скаржника викладена у апеляційній скарзі та не змінена ним. Додаткових доказів сторонами подано не було.

Переглядаючи справу в суді апеляційної інстанції за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів керується нормами ст.270 ГПК України. Відповідно до норм ч.12 ст.270 ГПК України неявка у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, оскільки визначальним є не явка представників, а достатність матеріалів справи для ухвалення рішення у справі.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, явка представників в судове засідання обов`язковою не визнавалась і неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору, колегія суддів дійшла висновку, що наявні у справі матеріали є достатніми для постановлення обґрунтованого рішення, тому є можливим завершення розгляду апеляційної скарги без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.

При цьому колегія суддів враховує, що у клопотанні про відкладення розгляду справи третя особа Приватне підприємство фірма "Інтерекопласт" жодним чином не спростовує, що зміст скарги та наявні у справі матеріали є достатніми для постановлення обґрунтованого рішення, і не доводить, чому явка представника третьої особи в судове засідання за наведених вище обставин може бути необхідною. Тому клопотання відхиляється як необґрунтоване.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, колегія суддів Північно - західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Колегією суддів на підставі матеріалів справи встановлено наступне.

ОСОБА_2 звернувся до господарського суду з позовом до ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" про визнання недійсним рішення загальних зборів ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", оформлених протоколом № 12 від 29.04.2011 р. Позов обґрунтований тим, що ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" не повідомило позивача як акціонера про скликання загальних зборів акціонерів товариства, що призвело до неможливості прийняти участь у загальних зборах, а отже - до порушення корпоративних прав позивача.

ОСОБА_1 , який також є акціонером ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", заявив самостійні вимоги щодо предмета спору до спільного розгляду з первісним позовом. Вимоги заявника мотивовані посиланням на порушення його корпоративних прав, оскільки ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" не повідомило його про скликання загальних зборів 29.04.2011 р.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 28.05.2019 р. у справі № 918/519/18, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2019 р. та постановою Верховного Суду складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.10.2019 р., позови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволені, визнано недійсним рішення загальних зборів акціонерів ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", оформлені протоколом № 12 від 29.04.2011 р.

Судові рішення обґрунтовані тим, що позивач та третя особа ОСОБА_1 не були присутні на загальних зборах товариства 29.04.2011 р., і докази щодо належного їх повідомлення про скликання та про порядок денний таких зборів у матеріалах справи відсутні, а тому суди дійшли висновку про порушення порядку скликання загальних зборів, передбаченого ст. ст. 35, 47 Закону України "Про акціонерні товариства", що спричинило порушення прав позивача та третьої особи на участь у зборах акціонерів та прав на участь в управлінні товариством.

17 грудня 2019 року Приватне підприємство фірма "Інтерекопласт" звернулось до Господарського суду Рівненської з заявою про перегляд рішення Господарського суду Рівненської області від 25 травня 2019 року за нововиявленими обставинами. Як на підставу перегляду рішення суду у даній справі за нововиявленими обставинами заявник посилається на те, що 16 грудня 2019 року прокурором у кримінальному провадженні було надано ОСОБА_6 (колишньому голові наглядової ради відповідача) належним чином завірену копію протоколу № 2 "Про підсумки голосування на загальних зборах акціонерів ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" від 29 квітня 2011 року, і на переконання заявника даним протоколом спростовуються висновки судів щодо неможливості встановлення кворуму на проведених 29 квітня 2011 року зборах. Крім того, заявником надані суду письмові заяви фізичних осіб ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які заявник просить вважати показами свідків відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України та які, на його думку, доводять присутність позивача та третьої особи ОСОБА_1 на зборах 29.11.2011 р.

Відповідно до ухвали Господарського суду Рівненської області від 18.02.2020 р. у справі № 918/519/19 судом відмовлено Приватному підприємству фірмі "Інтерекопласт" в задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду Рівненської області від 28 травня 2019 року за нововиявленими обставинами, оскільки суд першої інстанції дійшов висновку, що заявник помилково ототожнив такі поняття як "новий доказ" та "нововиявлена обставина". При цьому суд встановив, що з наданого протоколу № 2 "Про підсумки голосування на загальних зборах акціонерів ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" від 29 квітня 2011 року" вбачається, що його зміст по суті дублює зміст наявного в матеріалах справи та дослідженого при розгляді справи протоколу № 12 від 29 квітня 2011 року. Таким чином, зазначений доказ - протокол № 2 не відображає нових/нововиявлених обставин.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.2 ст.320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною 4 статті 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Отже, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Вказаними процесуальними нормами не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.11.2019 р. у справі № 910/4521/14.

Згідно з ч. 4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - Суд) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя як така не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (пп. 27 - 28 рішення від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії" N69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" N 2). Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (п.п. 51 - 52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24.06.2003; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п.п. 42-44 рішення Суду у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пп. 27 - 34 рішення Суду у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

Вивчивши матеріали справи та надані скаржником докази, колегія суддів встановила, що надані заявником протокол № 2 "Про підсумки голосування на загальних зборах акціонерів ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" від 29 квітня 2011 року" та заяви акціонерів ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за своєю правовою природою є новими доказами, за допомогою яких заявник має на меті переоцінити докази, яким судами всіх інстанцій вже була надана оцінка.

Так, у свої заявах від 05.02.2020 р. та від 07.02.2020 р. акціонери ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Бойко Ю.О. зазначають, що позивач та третя особа Копійчук О.М., який заявляє самостійні вимоги на предмет спору, були присутні на загальних зборах акціонерів ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод», що відбулись 29.04.2011 р. та приймали участь у голосуваннях зі всіх питань порядку денного.

Натомість, як видно з наданого протоколу №2 "Про підсумки голосування на загальних зборах акціонерів ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" від 29 квітня 2011 року, його зміст по суті дублює зміст наявного в матеріалах справи та дослідженого судом протоколу № 12 від 29 квітня 2011 року. Зазначений доказ (протокол № 2) не відобраажає жодних нових обставин, що могли б вважатися нововиявленими. Так, зміст наданого протоколу № 2 "Про підсумки голосування на загальних зборах акціонерів ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" від 29 квітня 2011 року не підтверджує, які саме учасники, зокрема, позивач та третя особа із самостійними вимогами, були присутні на загальних зборах, тоді як матеріали справи не містять реєстру учасників товариства, присутніх на спірних загальних зборах. Водночас з тексту наданого суду протоколу № 2 "Про підсумки голосування на загальних зборах акціонерів ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" від 29 квітня 2011 року вбачається, що заявника ППФ "Інтерекопласт" було обрано до складу наглядової ради ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод». Таким чином, ППФ "Інтерекопласт" будучи обраним до складу наглядової ради ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод», що підтверджується самим протоколом № 2 від 29.11.2011 р. на час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції мав можливість об`єктивно знати про наявність протоколу № 2 "Про підсумки голосування на загальних зборах акціонерів ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" від 29 квітня 2011 року" та представити його суду.

Отже, як свідчення акціонерів ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6, так і протокол № 2 "Про підсумки голосування на загальних зборах акціонерів ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" від 29 квітня 2011 року і раніше були доступні, зокрема, заявнику Фірмі «Інтерекопласт».

Звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, третя особа Приватне підприємство фірма «Інтерекопласт» жодним чином не довела, тоді як повинна була довести відповідно до ч.2 ст.320 ГПК України, що в неї не було об`єктивної можливості знати про такі докази та представити ці доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що ці докази є вирішальними.

Колегія суддів звертає увагу на необхідності розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні нововиявлені обставини, які могли б бути підставою для перегляду рішення Господарського суду Рівненської області від 28 травня 2019 року. Представлені суду докази та обставини існували та об`єктивно були відомі заявнику на час вирішення справи, при цьому третя особа/заявник/скаржник не довів в порядку ст..ст.74, 76-79 ГПК України, що такі докази об`єктивно не могли бути ним одержані (та представлені суду) на час розгляду справи в суді першої чи апеляційної інстанції, зокрема, в той же спосіб - шляхом вчинення запиту до Прокурату Рівненської області та шляхом одержання письмових заяв акціонерів ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Тому відповідно до норм ч.2,4 ст.320 ГПК України відсутні підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки суду надані нові докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. Переоцінка інших наявних в матеріалах справи доказів з урахуванням нових доказів не може бути підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, що правильно встановив суд першої інстанції.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема неповідомлення арбітражного керуючого Приватного підприємства фірми "Інтерекопласт" Франка О.П. про призначене судове засідання 18.02.2020 р., що є підставою для його скасування відповідно до ст. 277 ГПК України, критично оцінюються колегією суддів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до ухвали Господарського суду Рівненської області від 14.01.2020 р. у справі № 918/454/18 Приватне підприємство фірма "Інтерекопласт" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором Франка О.П. Разом з тим, третя особа Приватне підприємство фірма "Інтерекопласт" не повідомив суд про вказані обставини, тоді як відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Колегія суддів у зв`язку з цим зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тоді як учасники судового процесу добросовісно користуючись своїми процесуальними правами і виконуючи процесуальні обов`язки, зобов`язані відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження тощо.

З матеріалів справи вбачається, що третій особі Приватному підприємству фірмі "Інтерекопласт" за адресою м. Рівне, вул. Гагаріна, 39 Господарський суд Рівненської області своєчасно направив ухвалу від 20.01.2020 р. про відкриття провадження за нововиявленими обставинами. Ухвала надіслана третій особі рекомендованим листом з повідомленням та була завчасно 28.01.2020 р. вручена, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.45 у т. 5/. Адреса третьої особи Приватного підприємства фірма "Інтерекопласт" за адресою м. Рівне, вул. Гагаріна, 39 підтверджена відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також матеріалами справи, зокрема - зазначена у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставина /а.с.1 у т.5/.

Відповідно до відповідно до статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Таким чином, суд першої інстанції повідомив третю особу Приватне підприємство фірма "Інтерекопласт" за належною адресою, зазначеною, зокрема, у її/третьої особи заяві про перегляд рішення за ново виявленими обставинами та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відомості про іншу адресу суду не повідомлені. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що в судовому засіданні 18.02.2020 р. представник заявника Діонісьєв І.М. був присутній та надавав свої пояснення.

За наведених обставин не встановлено порушення норм процесуального права, а саме ст. 277 ГПК України судом першої інстанції та не вбачається підстав для скасування ухвали Господарського суду Рівненської області від 18.02.2020 р.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування відповідно до ст. 277 ГПК України ухвали Господарського суду Рівненської області від 18.02.2020 р. у справі № 918/519/19 про відмову в задоволенні заяви Приватного підприємства фірми "Інтерекопласт" про перегляд рішення Господарського суду Рівненської області від 28 травня 2019 року за нововиявленими обставинами. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно зі ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 282, 320, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства фірма "Інтерекопласт" залишити без задоволення. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.02.2020 р. у справі № 918/519/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали справи № 918/519/19 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений 04 травня 2020 року

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.