РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.04.2020Справа № 910/13330/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Дьогтяр О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудконтракт»

2) ОСОБА_1

про стягнення 199 839,96 грн,

представники сторін:

від позивача ОСОБА_2 .

від відповідачів-1, 2 не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудконтракт» (далі - ТОВ «Євробудконтракт», відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач-2) про стягнення 199 839,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 його обов`язку своєчасно та в повному обсязі повернути грошові кошти, надані йому позивачем як кредитний ліміт на поточний рахунок на підставі договору б/н від 10.12.2014. Оскільки виконання відповідачем-1 його зобов`язань за вказаним договором було забезпечене договором поруки № Р488905748 від 14.08.2018, укладеним між позивачем та відповідачем-2, позивач просив стягнути заборгованість по кредиту (тіло кредиту) у розмірі 199 839,96 грн з відповідачів солідарно.

Ухвалою від 02.10.2019 Господарський суд міста Києва звернувся до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1

15.10.2019 до суду надійшла відповідь Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації на вищевказаний запит.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 відкрито провадження у справі № 910/13330/19 та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.11.2019.

12.11.2019 судом відкладено підготовче засідання на 28.11.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2019 викликано ТОВ «Євробудконтракт», як відповідача-1, та ОСОБА_1 , як відповідача-2, у підготовче засідання, призначене на 28.11.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2019 відкладено підготовче засідання на 12.12.2019 та запропоновано позивачу надати суду:

- письмові пояснення (докази) щодо того, що договір поруки № Р488905748 від 14.08.2018 укладався на забезпечення кредитного договору б/н від 10.12.2014;

- інформацію щодо заявки, на підставі якої відкрито рахунок № НОМЕР_1 ;

- письмові пояснення щодо того, чому позивач стверджує, що кошти надавались на підставі долучених до позову заявок, як кредитних, з урахуванням того, що у вказаних заявках зазначено про відкриття поточного і карткового рахунків (а не кредитного).

12.12.2019 судом відкладено підготовче засідання на 10.01.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 викликано ТОВ «Євробудконтракт», як відповідача-1, та ОСОБА_1 , як відповідача-2, у підготовче засідання, призначене на 10.01.2020.

09.01.2020 до суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2020 відкладено підготовче засідання на 23.01.2020 та повторно запропоновано позивачу надати суду документи, зазначені в ухвалі суду від 28.11.2019.

23.01.2020 до суду надійшли подані позивачем письмові пояснення по справі, а також щодо витребуваних судом відомостей та доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.02.2020.

13.02.2020 судом відкладено розгляд справи на 03.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2020 викликано ТОВ «Євробудконтракт», як відповідача-1, та ОСОБА_1 , як відповідача-2, у судове засідання для розгляду справи по суті, призначене на 03.03.2020.

03.03.2020 судом відкладено розгляд справи на 02.04.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 викликано ТОВ «Євробудконтракт», як відповідача-1, та ОСОБА_1 , як відповідача-2, у судове засідання для розгляду справи по суті, призначене на 02.04.2020.

02.04.2020 до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника, в якому позивач також зазначив, що заявлені ним позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Судові засідання, призначені на 02.04.2020, у тому числі судове засідання у справі № 910/13330/20, Господарським судом міста Києва у складі судді Удалової О.Г. не проводились з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» № 211 від 11.03.2020, з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України № 9/рс-186/20 від 16.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2020 викликано АТ КБ «Приватбанк», як позивача, ТОВ «Євробудконтракт», як відповідача-1, та ОСОБА_1 , як відповідача-2, у судове засідання для розгляду справи по суті, призначене на 28.04.2020.

28.04.2020 у судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідачі-1, 2 у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, жодних заяв та клопотань станом на час проведення судового засідання не надійшло.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

10.12.2014 ТОВ «Євробудконтракт» звернулось до АТ КБ «Приватбанк» з заявою на відкриття рахунку, на підставі якої банк відкрив товариству два рахунки: поточний - № НОМЕР_2 та картковий - № НОМЕР_3 .

Крім того, 10.12.2014 ТОВ «Євробудконтракт», як клієнт, підписало Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та погодилось з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банка, розміщеними на офіційному сайті Банка www.pb.ua, які разом складають договір банківського обслуговування та взяло на себе зобов`язання виконувати умови договору.

З банківської виписки по рахунку ТОВ «Євробудконтракт» № НОМЕР_2 вбачається, що 05.03.2019 грошові кошти у розмірі 199 955,69 грн віднесено банком на прострочену заборгованість за кредитом.

З банківської виписки по рахунку ТОВ «Євробудконтракт» № НОМЕР_1 за період з 05.03.2010 по 11.09.2010 вбачається, що ТОВ «Євробудконтракт» здійснило погашення заборгованості за кредитом в розмірі 115,73 грн, а залишок заборгованості склав 199 839,96 грн.

У поданих 23.01.2020 поясненнях, позивач вказав, що рахунок № НОМЕР_1 був відкритий банком на підставі внутрішніх документів банку для організації обліку простроченої заборгованості ТОВ «Євробудконтракт».

При цьому відповідач-1 не заперечував факт надання йому банком кредитного ліміту на поточний рахунок та доказів протилежного всупереч приписам ст. 74 ГПК України суду не надав.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування, тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Положеннями ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), до яких приєдналось ТОВ «Євробудконтракт», передбачено, що у разі відсутності або недостатності коштів на рахунку клієнта (в разі перевищення суми платежу над залишком власних коштів) банк може встановити клієнту на рахунок кредитний ліміт.

Так, відповідно до п. 3.2.1.1.1 Умов (тут і далі в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - «Кредит») надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту на поточному рахунку (далі - «Ліміт»). Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Вид кредиту - овердрафтовий кредит.

Розмір Кредиту - від 5 000 до 1 000 000 грн. Про розмір Ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій розсуд: або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (система Приват24, мобільний додаток Приват24, SMS-повідомлення або інші).

Банк здійснює обслуговування Ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо. Кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів, комісії за управління фінансовим інструментом та інших платежів за цим Договором.

Згідно з п. 3.2.1.1.3 Умов розмір Ліміту розраховується відповідно до затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі даних про рух грошових коштів на поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківських нормативів та положень і нормативних актів Національного банку України. Ліміт овердрафту встановлюється Банком на кожен операційний день.

Таким чином, шляхом приєднання відповідача-1 до Умов та правил надання банківських послуг та внаслідок користування відповідачем-1 кредитним лімітом на поточний рахунок між сторонами виникли кредитні правовідносини.

З розрахунку розміру заборгованості, долученого до матеріалів позовної заяви позивачем, вбачається, що кредитні кошти, стягнення яких є предметом розгляду у даній справі, були надані ТОВ «Євробудконтракт» 01.02.2019.

Пунктом 3.2.1.4.1 Умов передбачено, що за сумами кредиту, отриманими з 01.02.2015, періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом в цей період не впливають на зміну дати закінчення періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, по закінченні якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо. Період безперервного користування «кредитним лімітом на поточному рахунку» - не більше 30 днів, для клієнтів аграрного сектора економіки - не більше 270 днів.

Відповідно до п. 3.2.1.4.2.3 Умов за сумами кредиту, отриманими з 01.07.2018, у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 31-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Матеріали справи не містять документів, які б підтверджували повернення кредитних коштів у розмірі 199 839,96 грн позивачу в повному обсязі або спростовували доводи останнього.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 199 839,96 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив суд стягнути вищевказану заборгованість з відповідачів солідарно, з огляду на те, що відповідач-2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем-1 його боргових зобов`язань.

Судом встановлено, що 14.08.2018 між АТ КБ «Приватбанк» (кредитор за договором) та ОСОБА_1 (поручитель за договором) був укладений договір поруки № Р488905748 (далі - договір поруки), предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ «Євробудконтракт» (боржник за договором) зобов`язань за угодами приєднання:

- до розділу 3.2.1 «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг (Угода-1) по сплаті, зокрема, кредиту в розмірі 150 000,00 грн;

- до розділу 3.2.2 «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» Умов та правил надання банківських послуг (Угода-2), по сплаті, зокрема, кредиту в розмірі 150 000,00 грн.

Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за Угодою-1 та Угодою-2 в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього договору поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Умовами договору поруки також передбачено, якщо під час виконання угоди-1,2 зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за угодою-1,2 в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Разом з тим, оскільки порука є видом забезпечення виконання зобов`язань і при цьому водночас сама має зобов`язальний, договірний характер, на правовідносини поруки поширюються загальні положення про зобов`язання та про договори (розділи І та II кн. 5 ЦК України).

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи характер поруки (похідний, залежний від основного зобов`язання), до істотних умов договору поруки слід віднести, зокрема визначення зобов`язання, яке забезпечується порукою, його зміст та розмір, зокрема реквізити основного договору, його предмет, строк виконання тощо.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 31.07.2019 у справі № 922/2913/18.

Судом встановлено, що предмет договору поруки № Р488905748 від 14.08.2018 визначено як надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ «Євробудконтракт» зобов`язань за договорами приєднання до розділу 3.2.1 «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг (Угода-1) та до розділу 3.2.2 «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» Умов та правил надання банківських послуг (Угода-2), що розміщені на офіційному сайті банку у мережі Інтернет за адресою http://privatbank.ua.

З системного аналізу всіх умов вказаного договору поруки не вбачається, яке ж саме основне зобов`язання забезпечене порукою, оскільки з наданого договору неможливо встановити ані правочин, який як основне зобов`язання забезпечене порукою, ані поточний рахунок, на який надається послуга кредитного ліміту. Лише визначено особу, первинні зобов`язання якої забезпечені порукою.

За таких обставин, на переконання суду, твердження позивача про те, що договір поруки № Р488905748 від 14.08.2018 укладено між сторонами саме в забезпечення виконання зобов`язань за договором від 10.12.2014 матеріалами справи не підтверджуються, а суд позбавлений можливості зі змісту означеного правочину встановити які саме первинні зобов`язання забезпечені порукою.

Отже, вади укладеного між позивачем та відповідачем-2 договору поруки № Р488905748 від 14.08.2018, у сукупності з відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів, що підтверджують факт надання згоди відповідачем-2 на забезпечення виконання зобов`язань саме за договором від 10.12.2014, спростовують твердження позивача щодо наявності солідарного обов`язку відповідачів по сплаті заборгованість за договором від 10.12.2014 у загальному розмірі 199 839,96 грн.

Згідно зі ст.ст.73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відтак, враховуючи об`єктивну неможливість ідентифікувати, які саме зобов`язання та за яким первинним правочином забезпечені порукою, суд дійшов висновку, що вимоги позивача до відповідача-2 задоволенню не підлягають, у зв`язку з чим в частині позову щодо солідарного стягнення заборгованості слід відмовити, оскільки така вимога не доведена належними та допустимими доказами.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача-1 заборгованості за тілом кредиту в розмірі 199 839,96 грн. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення вказаної заборгованості з відповідача-2 як солідарного боржника суд відмовляє.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача-1 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудконтракт» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудконтракт» (02090, м. Київ, вул. Володимира Сосюри, буд. 5, офіс 408/2, ідентифікаційний код 39514528) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний номер 14360570) заборгованість за тілом кредиту в розмірі 199 839,96 грн (сто дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот тридцять дев`ять грн 96 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 997,60 грн (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто сім грн 60 коп.).

3. У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 29.04.2020.

Суддя О.Г. Удалова