ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.05.2020 Справа № 908/993/20

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, розглянувши заяву Комунального підприємства Бердянської міської ради «Житлосервіс-2А» (вул. Свободи, буд. 129, м. Бердянськ, Запорізька область, 71118, ідентифікаційний код 33318125) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Східний 96-98» (пр. Східний (Пролетарський), буд, 98, м. Бердянськ, Запорізька область, 71100, ідентифікаційний код 40494510) заборгованості в сумі 4591,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Бердянської міської ради «Житлосервіс-2А» звернулось до Господарського суду Запорізької області в системі «Електронний суд» з заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Східний 96-98» заборгованість за надані послуги в сумі 4591,38 грн. за договором б/н на обслуговування систем диспетчеризації житлових будинків від 31.01.2018.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2020 заяву про видачу судового наказу передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 147-149 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір. Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

Пунктами 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Відповідно до ст. ст. 76-78 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 цього Кодексу суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зі змісту заяви, поданої Комунальним підприємством Бердянської міської ради «Житлосервіс-2А», слідує, що заявник просить стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Східний 96-98» заборгованості за надані послуги у лютому 2018 року в сумі 4591,38 грн. за договором б/н на обслуговування систем диспетчеризації житлових будинків від 31.01.2018.

До заяви додано копію зазначеного договору, копії актів надання послуг № 6 від 31.01.2018 та № 34 від 28.02.2018, рахунків на оплату № 6 від 31.01.2018 та № 34 від 28.02.2018, акту звірення взаєморозрахунків за період з січня 2018 року по березень 2020 року (підписаного заявником).

Інших доказів на підтвердження правовідносин сторін у спірний період та виникнення заявленої до стягнення заборгованості у заяві не вказано та до неї не додано.

Відповідно до п.п. 4.1 - 4.2 договору вартість наданих послуг за цим договором буде складатися за фактичними витратами і виставленими рахунками. Сума сплати може буди збільшена за згодою сторін, при вступі в силу нових нормативних актів, що впливають на вартість робіт. При цілодобовій роботі ліфтів розмір сплати за січень місяць складає 859,43 грн., з 01.02.2018 складе 765,23 грн. в місяць за 1 ліфт при цілодобовій роботі. Роботи сплачуються Замовником згідно Акту виконаних робіт до 20 числа місяця, наступного за звітнім.

Також, Комунальне підприємство Бердянської міської ради «Житлосервіс-2А» у заяві зазначає, що ним зобов`язання виконані у повному обсязі, що підтверджується виписаними та отриманими боржником рахунками-актами для сплати та відсутність актів-претензій з його боку.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проте, як вбачається із змісту копії акту надання послуг № 34 від 28.02.2018 за лютий 2018 року на суму 4591,38 грн. (заборгованість за яким заявник просить стягнути), вказаний акт підписаній та скріплений печатною тільки Комунальним підприємством Бердянської міської ради «Житлосервіс-2А». Доказів отримання Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Східний 96-98» рахунку на оплату № 34 від 28.02.2018 та акту надання послуг № 34 від 28.02.2018 за лютий 2018 року на суму 4591,38 грн. до заяви не додано.

Відтак із наданих заявником документів не можливо встановити виникнення у боржника зобов`язання компенсації наданих послуг з лютий 2018 року відповідно до умов договору б/н на обслуговування систем диспетчеризації житлових будинків від 31.01.2018.

Судовий наказ, відповідно до положень статті 232 ГПК України, є судовим рішенням.

Отже, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. З цією метою, насамперед, необхідно встановити факт виникнення заборгованості, настання строку виконання боржником зобов`язання, перевірити його розмір.

Приписами ч. ч. 3 ст. 152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви про видачу судового наказу слід відмовити на підставі п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

За змістом ч. 1 ст. 153 цього Кодексу відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. 150, п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству Бердянської міської ради «Житлосервіс-2А» у видачі судового наказу про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Східний 96-98» заборгованості в сумі 4591,38 грн.

2. Копію даної ухвали надіслати на адресу заявника та боржника у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

З судовим рішенням можливо ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади: http://court.gov.ua/fair/sud5009/. Електронна адреса господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua.

Ухвала підписана 04.05.2020.

Суддя Т.А. Азізбекян