ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2020 р. Справа №914/2329/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Желік М.Б.

суддів Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело», вих. №24/03-2 від 24.03.2020 (вх. № 01-05/1178/20 від 26.03.2020)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.03.2020 (повний текст ухвали складено 17.03.2020, головуючий - суддя Березяк Н.Є., судді Фартушок Т.Б., Стороженко О.Ф.)

у справі № 914/2329/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело», м. Львів

до відповідача 1: Малого підприємства «Сніжинка», м. Жидачів, Львівської області

до відповідача 2: Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дякович Мирослави Михайлівни, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», м. Сєвєродонецьк, Луганської області

про: скасування рішення державного реєстратора про права власності та запису про право власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.03.2020 у справі №914/2329/18 зупинено провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» до відповідача 1 - Малого підприємства «Сніжинка», та до відповідача 2 - Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дякович Мирослави Михайлівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про скасування рішення державного реєстратора про права власності та запису про право власності на нерухоме майно до набрання рішенням суду у справі №914/795/18 законної сили.

Не погоджуючись з даним рішенням скаржник звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.03.2020 у справі №914/2329/18 та направити дану справу для продовження розгляду до Господарського суду Львівської області.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2020 справу №909/964/19 передано до розгляду колегії суддів у наступному складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії - Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.255 ГПК України та ч.2 ст.271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, зокрема, ухвала про зупинення провадження у справі, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 8 ГПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 31.03.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, встановлено учасникам справи строк для подання обґрунтованого відзиву на апеляційну скаргу до 27.04.2020.

27.04.2020 від відповідача-1 - МП «Сніжинка» на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що заявник не отримував копії апеляційної скарги ТзОВ «НДВП «Джерело» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.03.2020 у справі №914/2329/18, тому не має можливості подати суду обґрунтований відзив на неї. Відтак, заявник просить не здійснювати розгляд справи до забезпечення можливості МП «Сніжинка» подати обґрунтовані заперечення проти апеляційної скарги, у зв'язку з чим зобов'язати апелянта надіслати на адресу МП «Сніжинка» копію апеляційної скарги разом із доданими до неї документами.

Розглянувши вказане клопотання колегія суддів відмовляє у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.258 та вимог ст.259 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання іншим учасникам справи копії апеляційної скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

До апеляційної скарги ТзОВ «НДВП «Джерело» вих. №24/03-2 від 24.03.2020 (вх. №01-05/1178/20 від 26.03.2020) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.03.2020 у справі №914/2329/18 в якості доказів надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів іншим учасникам справи було додано фіскальні чеки ПАТ «Укрпошта», поштові накладні та описи вкладення у цінний лист із відмітками пошти про їх перевірку та відтисками поштових штемпелів.

Так, відповідно до поштової накладної №13 від 25.03.2020 ТзОВ «НДВП «Джерело» відправило МП «Сніжинка» лист з оголошеною цінністю. Як вбачається з опису вкладення, лист містив апеляційну скаргу №24/03-2, довіреність на представництво інтересів та свідоцтво адвоката, витяг з веб-сайту Укрпошта про відстеження листа, тобто копії документів, доданих до апеляційної скарги, яка подана суду.

Відповідно до інформації, отриманої за результатами відстеження поштового відправлення №13 на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта», вказане відправлення вручено особисто за адресою 81700, м. Жидачів, Україна, 27.03.2020 о 15:36:00.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що апелянт надіслав, а відповідач-1 - МП «Сніжинка» отримав копію апеляційної скарги, відсутні підстави для задоволення клопотання МП «Сніжинка», у якому заявник просить відкласти розгляд справи та зобов'язати апелянта надіслати на його адресу копію апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що учасники справи не скористались правом подання відзиву на апеляційну скаргу, хоча були належним чином та завчасно повідомлені про відкриття апеляційного провадження та встановлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.3 ст.263 ГПК України неподання відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід скасувати, з огляду на наступне.

В провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа №914/2329/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» до відповідача 1 - Малого підприємства «Сніжинка», та до відповідача 2 - Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дякович Мирослави Михайлівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», про скасування рішення державного реєстратора про права власності та запису про право власності на нерухоме майно.

МП «Сніжинка» звернулось до суду із клопотанням про зупинення провадження до набрання законної сили судовими рішеннями у справах №914/795/18, №914/3162/16, №914/1679/18.

Постановляючи оскаржену ухвалу про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 914/795/18, місцевий господарський суд дійшов висновку, що за результатами розгляду справи №914/795/18 судом може бути встановлено преюдиціальні обставини для справи №914/2329/18, оскільки предмет спору у вказаній справі стосується скасування первинної та подальших реєстрацій в тому числі і оспорення права власності МП «Джерело» на будівлю металевого складу площею 499,2 м. кв., на підставі якого позивач вважає себе належним користувачем земельної ділянки, на якій знаходиться вказана будівля та саме цю обставину покладено в основу позовних вимог у справі №914/2329/18, а відтак існує об'єктивна неможливість розгляду справи №914/2329/18 до вирішення справи №914/795/18, з огляду на що клопотання відповідача-1 в частині зупинення провадження у справі №914/2329/18 до набрання законної сили судовим рішеннями у справі №914/795/18 підлягає до задоволення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали невірно навів обставини справ №914/2329/18 та №914/795/18, не вірно з'ясував предмет позову у справі №914/795/18 та невірно встановив підстави позовних вимог у справі №914/2329/18, не врахував численних правових позицій Верховного суду, в тому числі позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної в постанові від 27.11.2019 у справі №440/3716/18 та в постанові від 05.12.2018 у справі №757/1660/17 щодо належного відповідача у справі про скасування запису про право власності на нерухоме майно. Також апелянт зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, якою передбачено зокрема, що суд не може посилатись на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, оскільки такі обставини, які б не міг встановити суд першої інстанції при розгляді справи №914/2329/18 відсутні. Окрім того, скаржник вважає, що суд першої інстанції допустив порушення розумності строків розгляду справи, безпідставно зупинивши провадження у справі після завершення підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті через рік після відкриття порушення провадження у справі.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої господарський суд має винести рішення. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У позовній заяві №17/12-1 від 17.12.2018 ТзОВ «НДВП «Джерело» визначило предметом позову скасування рішення державного реєстратора про право власності та запису про право власності на нерухоме майно.

Зокрема, позивач просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:29666414 від 19.05.2016, вчинене державним реєстратором приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович Мирославою Михайлівною про державну реєстрацію права приватної власності за Малим підприємством «Сніжинка», , на об'єкт нерухомого майна: будівлю металевого складу, загальною площею 499,2 кв.м., за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Городоцька, буд 371, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, а також скасувати запис про право власності №14573485, внесений 19.05.2016 державним реєстратором - Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович Мирославою Михайлівною про державну реєстрацію за Малим підприємством «Сніжинка», , права власності на об'єкт нерухомого майна: будівлю металевого складу, загальною площею 499,2 кв.м., за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Городоцька, буд 371, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТзОВ «НДВП «Джерело» є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: вул.Кільцева, 5 «г», с.Холодновідка Пустомитівського району Львівської області на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.06.2010, укладеного між позивачем та Лапаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, а також нерухомого майна - будівлі ангару-складу літ.»Б», загальною площею 475,9 кв.м., розташованого на цій земельній ділянці.

19.05.2016 за відповідачем-1 - МП «Сніжинка» було зареєстровано право власності на об'єкт нерухомого майна: будівлю металевого складу, загальною площею 499,2 кв.м., за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Городоцька, буд 371.

Як зазначає ТзОВ «НДВП «Джерело» у позовній заяві, МП «Сніжинка», оспорює право власності ТзОВ «НДВП «Джерело» на земельну ділянку за адресою: вул.Кільцева, 5«г», с. Холодновідка Пустомитівського району Львівської області на підставі ст.120 Земельного кодексу України, вважаючи, що земельна ділянка за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, буд 371, частково накладається на земельну ділянку за адресою: вул.Кільцева,5 «г», с. Холодновідка Пустомитівського району Львівської області.

Так, в провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа №914/1679/18 за позовом МП «Сніжинка» до Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та ТзОВ «НДВП «Джерело» про визнання недійсним рішення Лапаївської сільської ради №256 від 06.05.2010 та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.06.2010, укладеного між ТзОВ «НДВП «Джерело» та Лапаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області).

Як стверджує позивач, оскаржене рішення державного реєстратора, вчинене на підставі неукладеного договору фінансового лізингу від 11.08.1998 та акта від 18.08.1998, недійсного (нікчемного) договору відчуження об'єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу від 25.04.2006, а відтак суперечить положеннм ч.4 ст.18, ч.1 ст.22, п.1 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п.12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127.

Позовну вимогу про скасування запису про право власності за МП «Сніжинка» (відповідачем-1) на нерухоме майно заявлено позивачем як похідну від вимоги скасування рішення про державну реєстрацію права власності на цей об'єкт за МП «Сніжинка», оскільки сам факт скасування судом рішення державного реєстратора без скасування запису про право власності, внесеного на його підставі, не слугуватиме ефективним засобом юридичного захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Зважаючи на предмет та підстави позову до предмета доказування у цій справі входить дослідження судом набуття МП «Сніжинка» речових прав на будівлю металевого складу, загальною площею 499,2 кв.м. за адресою: Львівська область, м. Львів, вул.Городоцька, буд.371, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01.

У задоволеному оскаржуваною ухвалою клопотанні відповідач-1 - МП «Сніжинка», просив зупинити розгляд справи до набрання законної сили рішеннями у справах №914/795/18, №914/3162/16, №914/1679/18. До клопотання додано ухвали Господарського суду Львівської області про відкриття проваджень у цих справах та копії позовних заяв.

Ухвалою Господарського суду Львівської від 21.05.2018 відкрито провадження у справі №914/795/18 за позовом МП «Сніжинка» до ТзОВ «Шрифт» та Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про:

- визнання протиправною першу державну реєстрацію права власності за Приватним підприємством «Нива-Львів» на ангар-склад, що позначено на плані літ.Б-1, загальною площею 475,9 м.кв., за адресою: с.Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул.Кільцева, 5 «г» з присвоєнням реєстраційного номера 27628337, та скасування рішення про реєстрацію права власності від 24.06.2009р., здійсненого реєстратором Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Куйбіда З.Я., та запису про державну реєстрацію прав від 24.06.2009р. про реєстрацію права власності за ПП «Нива-Львів» на ангар-склад, що позначено на плані літ.Б-1, загальною площею 475,9 м.кв., за адресою: с.Холоновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул.Кільцева, 5 «г»;

- визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності від 03.07.2009 р., здійсненого реєстратором Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Куйбіда З.Я., та запису про державну реєстрацію прав від 03.07.2009р. про реєстрацію за Приватним підприємством «Львівський тесля» права власності на ангар-склад, що позначено на плані літ.Б-1, загальною площею 475,9 м.кв., за адресою: с.Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул. Кільцева, 5 «г»;

- визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності від 23.12.2009 р., здійсненого реєстратором Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Садівською Н.С., та запису про державну реєстрацію прав від 23.12.2009 р. про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» права власності на ангар - склад, що позначено на плані літ.Б-1, загальною площею 475,9 м.кв., за адресою: с.Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул. Кільцева, 5 «г».

Станом на дату постановлення оскарженої ухвали провадження у справі №914/795/18 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №914/194/17 (ухвала Господарського суду Львівської області від 22.08.2018 у справі №914/795/18).

Ухвалою Господарського суду Львівської від 12.06.2017 поновлено провадження у справі №914/3162/16 за позовом МП «Сніжинка» до ТзОВ «Шрифт», ПП «Львівський тесля», ТзОВ «НДВП «Джерело» про визнання недійним договорів купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Станом на дату постановлення оскарженої ухвали провадження у справі №914/3162/16 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Львівського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №813/1844/17 (ухвала Господарського суду Львівської області від 12.07.2017 у справі №914/3162/16, залишена без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.09.2017).

Ухвалою Господарського суду Львівської від 28.09.2018 відкрито провадження у справі №914/1679/18 за позовом МП «Сніжинка» до Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та ТзОВ НДВП «Джерело» про визнання недійсним рішення Лапаївської сільської ради №256 від 06.05.2010 та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.06.2010.

Станом на дату постановлення оскарженої ухвали провадження у справі №914/1679/18 зупинено до набрання законної сили судовими рішеннями у справах №914/2329/18 та №914/194/17 (ухвала Господарського суду Львівської області від 18.02.2019, залишена без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.03.2019).

Слід зазначити, що постановляючи оскаржену ухвалу суд першої інстанції дійшов висновків про пов'язаність справ №914/795/18 та №914/2329/18, однак, не зазначив про відмову у задоволенні клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішеннями у справах №914/3162/16 та №914/1679/18, не навів жодних мотивів та обґрунтування щодо відхилення клопотання в цій частині.

Щодо пов'язаності справ №914/795/18 та №914/2329/18 колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Неможливість розгляду однієї справи до вирішення іншої справи полягає в тому, що обставини, які розглядаються судом в іншій справі, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно в поточній справі.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для справи.

Як вбачається із позовної заяви МП «Сніжинка» до ТзОВ «Шрифт» та Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про визнання протиправною першої державної реєстрації права власності на ангар-склад загальною площею 475,9 м.кв. за адресою с.Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул.Кільцева, 5 «г», за ПП «Нива-Львів» та скасування запису про державну реєстрацію права власності, визнання протиправними державної реєстрації та скасування записів про державну реєстрацію права власності на цей об'кт нерухомого майна за ПП «Львівський тесля» та ТзОВ «НДВП «Джерело», за якою Господарським судом Львівської області відкрито провадження у справі №914/795/18, позовні вимоги у цій справі обґрунтовано тим, що МП «Сніжинка» є власником об'єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 01 - будівлі арочного складу літ. «Б-1», площею 475,9 кв.м., що розташований за адресою м.Львів, вул.Городоцька,371, на підставі укладеного з АТ «Український інноваційний банк» та МП «Сніжинка» договору фінансового лізингу від 11.08.1998, договору відчуження об'єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу від 11.08.1998, договору відчуження об'єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу від 25.04.2006 (а/с 103-107, том 1).

Також у позовній заяві зазначено, що будівля ангару-складу загальною площею 499,2 кв.м. за адресою: Львівська область, м. Львів, вул.Городоцька, буд.371, та будівля на ангару-склад загальною площею 475,9 м.кв. за адресою с.Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул.Кільцева, 5 «г», є одним і тим же об'єктом нерухомого майна, що встановлено ухвалою господарського суду від 26.09.2016 у справі №914/2167/16, якою скасовано Рішення Постійно діючого Третейського суду при Українському національному комітеті Міжнародної Торгової Палати від 05.02.209 у справі №10-47/09.

Далі в тексті позовної заяви обґрунтовується незаконність першої державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна за ПП «Нива-Львів» 24.06.2009 та подальші перереєстрації права власності на нерухоме майно.

Таким чином, до предмета доказування у справі №914/975/18 входить дослідження законності набуття ТзОВ «НДВП «Джерело» права власності на ангар-склад загальною площею 475,9 м.кв. за адресою с.Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул.Кільцева, 5 «г».

Суд першої інстанції вважав, що встановлення обставин порушення прав позивача у даній справі реєстрацією за відповідачем права власності на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться по вул. Городоцька,371 у м.Львові, в той час, як оскаржується первинна реєстрація права власності на належний позивачу об'єкт нерухомого майна по вул. Кільцева,5 г в с.Холодновідка, входить до предмету доказування у даній справі, з огляду на що за результатами розгляду справи №914/795/18 судом може бути встановлено преюдиціальні обставини для справи №914/2329/18, і існує об'єктивна неможливість розгляду справи №914/2329/18 до вирішення справи №914/795/18.

Як вже зазначалось колегією суддів до предмета доказування у справі №914/2329/18 входить дослідження судом набуття МП «Сніжинка» речових прав на будівлю металевого складу, загальною площею 499,2 кв.м. за адресою: Львівська область, м. Львів, вул.Городоцька, буд.371, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01.

Водночас підставою позовних вимог у справі №914/2329/18 є те, що ТзОВ «НДВП «Джерело» є власником земельної ділянки за адресою: вул.Кільцева, 5 «г», с.Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, право власності набуте відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеної між ТзОВ «НДВП «Джерело» та Лапаївською сільською радою Пустомитівського району.

Як вірно звертає увагу апелянт у скарзі, в межах справи №914/795/18МП «Сніжинка» не заявлено жодних вимог щодо земельної ділянки вул.Кільцева, 5 «г», с.Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області.

Також апелянт зазначає, що на цій земельній ділянці знаходиться будівля металевого складу, яка належить на праві власності відповідачу 1, набуття відповідачем 1 права власності на цю будівлю за рішенням державного реєстратора оскаржується у цій справі.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві, позивачем додано позовну заяву у справі 914/1679/18, інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №59535980 від 20.05.2016 щодо реєстрації права власності за МП «Сніжинка» спірного майна, договір купівлі-продажу земельної ділянки від 15.06.2010, укладений між ТзОВ «НДВП «Джерело» та Лапаївською сільською радою, договір купівлі-продажу будівлі-ангару від 21.12.2009, укладеного між ТзОВ «НДВП «Джерело» та ПП «Львівський тесля» з витягом про реєстрацію права власності на ангар-склад за ТзОВ «НДВП «Джерело», договір фінансового лізингу від 11.08.1998, акт передачі основних засобів у фінансовий лізинг від 18.08.1998, договір від 25.04.2006 про відчуження об'єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу, акт прийому-передачі об'єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу, висновки експертів Львівського НДЕКЦ МВС України від 18.06.2018 №6/328, від 16.07.2018 №6/361 та №6/632, та інші докази (а/с 23-28, том 1). Згодом позивач подавав суду клопотання про долучення додаткових доказів - 15.05.2019 (а/с 16-54, том 2).

Окрім того, на виконання вимог ухвали Господарського суду Львівської області від 13.11.2019 про забезпечення доказів у цій справі Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради надало копії реєстраційної справи. №01 щодо будівлі металевого складу, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Городоцька, буд.371 (а/с 218-249 , том2 ).

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги доводи, викладені в апеляційній скарзі, щодо того, що позивачем вчинено необхідні дії, спрямовані на збір доказів для повного встановлення обставин, викладених у позовній заяві.

Відповідно до ч.5 ст.227 ГПК України суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не обґрунтував об'єктивної неможливості розгляду справи за зібраними доказами.

Однак, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не застосовано правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного суду, викладеної в постанові від 27.11.2019 у справі №440/3176/18 та в постанові від 05.12.2018 у справі №757/1660/17 щодо належності відповідачів у справах про скасування запису про право власності на нерухоме майно, оскільки в оскаржуваній ухвалі вирішувалось питання об'єктивної неможливості розгляду справи до прийняття та набрання законної сили судовим рішенням у пов'язаній справі і те, що ТзОВ «НДВП «Джерело» є у справі №914/795/18 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, а не відповідачем, не впливає на визначення пов'язаності справ №914/2329/18 та 914/759/18. Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі.

Щодо доводів апелянта про порушення судом першої інстанції розумних строків розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.12.2018 відкрито провадження у справі №914/2329/18.

28.01.2019 відповідач-1 звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовими рішеннями у пов'язаних справах.

11.02.2019 позивач подав суду заперечення на вказане клопотання.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 31.01.2020 призначено справу до судового розгляду по суті на 17.02.2020. Ухвалою суду від 17.02.2020 відкладено розгляд справи по суті на 16.03.2020.

Відповідно до ч.3 ст.195 ГПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції з метою справедливого та неупередженого вирішення справи, з огляду на виявлену необхідність у розгляді поданого клопотання про зупинення провадження у справі і встановлення обставин можливості продовження розгляду справи та з'ясування обставин, що мають значення для справи, забезпечуючи сторонам можливість належного підтвердження та доказування обставин, на які вони посилаються, та водночас дотримуючись принципів змагальності та пропорційності у господарському судочинстві, у зв'язку з необхідністю дослідження доказів, що мають безперечне значення для вирішення спору, дійшов висновку про необхідність повернутися до розгляду справи у підготовчому провадженні.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що місцевим господарським судом не було обґрунтовано об'єктивної неможливості розгляду справи до набрання законної сили судовим рішенням у іншій господарській справі.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов'язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»).

Оскільки суд першої інстанції оскаржуваною ухвалою від 16.03.2020 розглянув клопотання відповідача -1 про зупинення провадження у справі, подане 28.01.2019, тобто більш, ніж через рік після подання такого клопотання, і з метою розгляду вказаного клопотання повернувся до стадії підготовчого провадження після призначення справи до розгляду по суті за відсутності перешкод для розгляду такого клопотання під час здійснення підготовчого провадження, яке тривало з 29.12.2018 по 31.01.2020, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що оскаржуваною ухвалою порушено принцип розумності строків розгляду справи, встановлений частиною третьої статті другої Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.3, п.4, ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, скасування ухвали Господарського суду Львівської області від 16.03.2020 та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Враховуючи проведення судового засідання без участі сторін, у відповідності до положень ч.5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення постанови у цій справі є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 86, 269, 270, 275, 277, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Вимоги апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело», вих. №24/03-2 від 24.03.2020 (вх. № 01-05/1178/20 від 26.03.2020) - задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.03.2020 у справі №914/2329/18 - скасувати.

3. Справу №914/2329/18 направити до Господарського суду Львівської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено та підписано 30.04.2020.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.