РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.04.2020Справа № 910/11475/18

За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» (м. Київ)

про стягнення 1.079.392,02 грн

За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» (м. Київ)

про стягнення 411.218,34 грн

Суддя Ващенко Т.М.

секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники:

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком»: Стеченко Я.В.

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна»: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудком» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» про стягнення 1.079.392,02 грн, з яких: 690.784,02 грн сума авансового платежу, 388.608,00 грн штраф.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за укладеним з позивачем договором поставки № від 09.03.2017 здійснював поставку товару за замовленням позивача з простроченням та не здійснив поставку товару на суму 690.784,02 грн, яка була сплачена позивачем на виконання умов договору в якості передоплати. Відповідач відповідно до пункту 2 статті 693 Цивільного кодексу України має повернути зазначену суму попередньої оплати, по якій товар не був поставлений, а також відповідно до пункту 8.5. договору сплатити штраф за непоставку та прострочення поставки товару.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» про стягнення 411.218,00 грн заборгованості за договором поставки № від 09.03.2017.

Позов мотивований невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Фудком» своїх зобов`язань з оплати поставленого йому за цим договором товару.

Господарський суд міста Києва рішенням від 21.01.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2019, первісний позов задовольнив частково. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» 447.909,02 грн попередньої оплати, 89.581,80 грн штрафу та 8.062,37 грн судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовив повністю.

Суди виходили з того, що вартість оплаченого позивачем за первісним позовом та непоставленого відповідачем за первісним позовом товару підтверджується наявними в матеріалах справи доказами лише у розмірі 447.909,02 грн, а заявлена позивачем за первісним позовом до стягнення сума попередньої оплати в розмірі 242.874,82 грн не підлягає стягненню, оскільки поставка товару на цю суму підтверджується наданою відповідачем за первісним позовом видатковою накладною № 403 від 12.06.2018, підписаною уповноваженими представниками сторін, яку суди визнали належним та допустимим доказом у справі. Штраф відповідно до умов договору підлягає нарахуванню лише на суму невиконаного зобов`язання (непоставленої продукції), тобто на суму задоволеного судом основного боргу 447.909,02 грн, оскільки за умовами договору прострочення виконання зобов`язання з поставки прирівнюється до його невиконання, з огляду на що суди частково задовольнили позовну вимогу про стягнення штрафу.

У частині відмови в задоволенні зустрічного позову суди виходили з того, що видаткові накладні про поставку товару за договором, надані позивачем за зустрічним позовом, є повністю оплаченими відповідачем за зустрічним позовом, а видаткові накладні № 374 від 01.06.2018, № 254 від 23.04.2018 та № 255 від 23.04.2018 не є доказами поставки відповідачу за зустрічним позовом товару на вказану в них суму, оскільки накладна № 374 не підписана відповідачем за зустрічним позовом, а накладні № 254 та № 255 підписані зі сторони покупця іншою юридичною особою.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.12.2019. вказані постанову та рішення скасовано в частині відмови у задоволенні вимог за первісним позовом про стягнення 242.874,82 грн попередньої оплати та 299.026,20 грн штрафу, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва у вказаній частині. У решті вказані рішення та постанову залишено без змін.

Протоколом автоматизованого розподілу справу № 910/11475/18 передано для розгляду судді Ващенко Т.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.20. суддею Ващенко Т.М. прийнято справу до свого провадження, призначено підготовче засідання на 04.02.20.

03.02.20. Товариством з обмеженою відповідальністю «Фудком» подано клопотання про призначення судової експертизи.

03.02.20. Товариством з обмеженою відповідальністю «Фудком» подано клопотання про витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» видаткової накладної № 403 від 12.06.18. на суму 242.874,82 грн, яка містить живий підпис Матьошко В.В . та проставлено штамп «Накладні отримані», та транспортну накладну (в оригіналі) до цієї видаткової накладної.

03.02.20. Товариством з обмеженою відповідальністю «Фудком» подано письмові пояснення по справі.

04.02.20. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 25.02.20.

В підготовчому засіданні 25.02.20. Товариством з обмеженою відповідальністю «Фудком» підтримано подане ним клопотання про витребування доказів.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» явку свого повноважного представника в підготовче засідання 25.02.20. не забезпечив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.20. в порядку ст. 81 ГПК України витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна»: - оригінал видаткової накладної № 403 від 12.06.18. на суму 242.874,82 грн, яка містить власноручний особистий підпис Матьошко В.В. та відбиток штампу «Накладні отримані»; - оригінал транспортної накладеної до видаткової накладної № 403 від 12.06.18. на суму 242.874,82 грн.; встановлено витребувані документи надати суду в строк до 16.03.20. включно; відкладено підготовче засідання у справі на 17.03.20.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» витребуваних оригіналів не надало, при цьому Постачальник не надав жодних пояснень щодо вказаного, в судові засідання не з`являвся.

За фактом ненадання Постачальником витребуваних судом оригіналів документів, суд дійшов висновку, що призначення судової експертизи по справі є не доцільним та таким, що призведе до безпідставного затягування строків розгляду спору, про що без виходу до нарадчої кімнати постановив відповідну ухвалу 17.03.20.

Також 17.03.20. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 21.04.20.

В судовому засіданні 21.04.20. Товариством з обмеженою відповідальністю «Фудком» підтримано свої позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» 242.874,82 грн попередньої оплати та 299.026,20 грн штрафу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» явку свого повноважного представника в судове засідання 21.04.20. не забезпечило, про причини неявки суд не повідомило, про розгляд справи повідомлено належним чином.

Наразі неявка представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» не перешкоджає розгляду справи по суті в судовому засіданні 21.04.20.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 21.04.20. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення, роз`яснено порядок і строк його оскарження та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

09.03.17. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фудком» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» (Постачальник) був укладений договір поставки № (далі - договір поставки), відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник зобов`язався поставити товари по цінах і в асортименті, що вказуються в специфікації, разом з товаросупровідною документацією, відповідно до поданих Покупцем замовлень, а Покупець зобов`язався приймати такі товари і оплачувати їх.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2., 2.3. договору ціни на товари, шо поставляються, вказуються в товарних накладних та специфікації з ЕЦП (електронного цифрового підпису) сторін, що з моменту її підписання, є невід`ємною частиною договору. Ціни вказуються в національній валюті, включаючи ПДВ, а також вартість упаковки, маркування і доставки товарів постачальником у вказане в замовленні місце поставки. Ціна, за якою поставляється товар, має бути ідентичною у замовленні, накладних та в діючій специфікації.

У разі розбіжностей між цінами в товарній (видатковій) накладній, за якою поставлені товари, та цінами діючої специфікації, що підписана сторонами шляхом проставляння ЕЦП, Покупець приймає товар за цінами діючої специфікації, а Постачальник зобов`язаний надати до бухгалтерії Покупця правильно оформлені товарні (видаткові) накладні та зареєструвати податкові накладні.

У разі зміни ціни товару постачальник розміщує на порталі нову специфікацію підписану ЕЦП, в строк, узгоджений сторонами в додатку № 1. У разі прийняття Покупцем запропонованих змін ціни, він підписує специфікацію шляхом проставляння ЕЦП, з цього моменту специфікація вважається такою, що погоджена сторонами

Згідно з пунктом 3.10., яким був доповнений договір за додатковою угодою від 09.03.17., Постачальник зобов`язаний виконувати замовлення Покупця у повному обсязі, тобто у кількості, в асортименті і в строки, вказані в ньому, але, в будь-якому випадку, замовлення Покупця Постачальник зобов`язаний виконати не пізніше строку, вказаного в Додатку № 1 до даного договору, що розраховується з дати перерахування попередньої оплати Покупцем за вказаний у замовленні товар.

Відповідно до пункту 4.1. договору Постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP - до місця призначення, вказаного в замовленні (правила ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року), тобто Постачальник зобов`язується прийняти від Покупця замовлення на поставку товару, і здійснити її своїми засобами і за свій рахунок на адресу і в строк, вказані в такому замовленні.

Право власності, ризик випадкової загибелі і випадкового пошкодження товару переходить до Покупця у момент підписання сторонами транспортної накладної, яка засвідчує момент приймання товарів Покупцем в місці поставки. Товар поставляється і передається у власність Покупцеві вільний від будь-яких зобов`язань і обтяжень перед третіми особами (пункт 4.2. договору).

У пункті 6.1. договору у редакції додаткової угоди від 09.03.17. сторони погодили, що оплата товару здійснюється Покупцем в безготівковому порядку, шляхом перерахування на рахунок Постачальника попередньої оплати в розмірі 100% від вартості товару, вказаної в замовленні на поставку товару, на підставі рахунку-фактури, що надсилається Постачальником після отримання замовлення Покупця протягом 5-ти банківських днів. Передоплата вважається здійсненою з моменту списання коштів з поточного рахунку Покупця. Якщо Постачальник не надіслав Покупцю рахунок-фактуру протягом 2 (двох) банківських днів після отримання замовлення Покупця, він вважається таким, що порушив умови договору та відмовився поставити товар Покупцю, і несе відповідальність, передбачену пунктом 8.5. договору за непоставку товару. У разі не отримання рахунку-фактури та/або отримання рахунку-фактуру, що не відповідає замовленню Покупця, Покупець не здійснює предоплату згідно поданого замовлення.

У додатку № 1 до договору сторони передбачили, що строк оплати за товар - передоплата, строк поставки товару (строк виконання замовлення) складає 4 (чотири) календарних дні.

Термін дії Договору поставки згідно з додатковою угодою від 13.12.17. до договору сторони визначили до 31.12.18. включно.

Спірні правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі укладеного між ними договору поставки № від 09.03.2017, тобто є правовідносинами з поставки товарів.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 ст. 712 ЦК України).

За змістом частини 1 статті 662, статті 663 та частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На виконання умов договору Покупець у період з 14.04.2018 по 01.06.2018 здійснив попередню оплату товару на загальну суму 4786397,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень № 2599064 від 18.04.2018, № 2599065 від 18.04.2018, № 2599066 від 18.04.2018, № 2599067 від 18.04.2018, № 2599642 від 19.04.2018, № 2602200 від 26.04.2018, № 2602201 від 26.04.2018, № 2607125 від 11.05.2018, № 2607126 від 11.05.2018, № 2611873 від 24.05.2018, № 2613946 від 30.05.2018, № 2613947 від 30.05.2018, № 2613948 від 30.05.2018.

У свою чергу Постачальник після отримання зазначеної попередньої оплати на виконання умов договору відповідно до наявних в матеріалах справи видаткових накладних, поставив Покупцю товар загальну суму 4338487,98 грн.

Господарський суд міста Києва рішенням від 21.01.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2019, первісний позов задовольнив частково. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» 447 909,02 грн попередньої оплати, 89 581,80 грн штрафу та 8 062,37 грн судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовив повністю.

Суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що вартість оплаченого позивачем за первісним позовом та непоставленого відповідачем за первісним позовом товару підтверджується наявними в матеріалах справи доказами лише у розмірі 447 909,02 грн, а заявлена позивачем за первісним позовом до стягнення сума попередньої оплати в розмірі 242 874,82 грн не підлягає стягненню, оскільки поставка товару на цю суму підтверджується наданою відповідачем за первісним позовом видатковою накладною № 403 від 12.06.2018, підписаною уповноваженими представниками сторін, яку суди визнали належним та допустимим доказом у справі.

Також за висновком судів штраф відповідно до умов договору підлягає нарахуванню лише на суму невиконаного зобов`язання (непоставленої продукції), тобто на суму задоволеного судом основного боргу 447 909,02 грн, оскільки за умовами договору прострочення виконання зобов`язання з поставки прирівнюється до його невиконання, з огляду на що суди частково задовольнили позовну вимогу про стягнення штрафу.

У частині відмови в задоволенні зустрічного позову суди виходили з того, що видаткові накладні про поставку товару за договором, надані позивачем за зустрічним позовом, є повністю оплаченими відповідачем за зустрічним позовом, а видаткові накладні № 374 від 01.06.2018, № 254 від 23.04.2018 та № 255 від 23.04.2018 не є доказами поставки відповідачу за зустрічним позовом товару на вказану в них суму, оскільки накладна № 374 не підписана відповідачем за зустрічним позовом, а накладні № 254 та № 255 підписані зі сторони покупця іншою юридичною особою.

Отже суди попередніх інстанцій встановили, що позивач за первісним позовом виконав свої зобов`язання з перерахування відповідачу за первісним позовом попередньої оплати за договором, а відповідач за первісним позовом не виконав належним чином свої зобов`язання з поставки в повному обсязі оплаченого позивачем товару у строк, визначений додатком № 1 до договору, з огляду на що дійшли правильного висновку про те, що у позивача за первісним позовом відповідно до частин 1 та 2 статті 693 Цивільного кодексу України виникло право вимагати від відповідача повернення суми попередньої оплати непоставленого товару та заявлені ним на підставі цієї норми позовні вимоги є обґрунтованими.

Суди також дійшли висновку, що вартість оплаченого позивачем за первісним позовом та непоставленого відповідачем за первісним позовом товару підтверджується наявними в матеріалах справи доказами лише у розмірі 447 909,02 грн, а не у розмірі 690 784,02 грн, заявленому позивачем за первісним позовом до стягнення, оскільки поставка товару на суму 242 872,82 грн підтверджена видатковою накладною № 403 від 12.06.2018.

Верховний Суд в постанові від 19.12.19. в даній справі погодився з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для стягнення з відповідача за первісним позовом 447.909,02 грн попередньої оплати за договором поставки, оскільки відповідач за первісним позовом товар на цю суму позивачу не поставив, належні та допустимі докази в підтвердження поставки товару на цю суму в матеріалах справи відсутні. Крім того, рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів в частині задоволення первісного позову про стягнення суми попередньої оплати в розмірі 447.909,02 грн позивачем за первісним позовом не оскаржувались.

Однак Верховний Суд наголосив, вважає передчасним висновок судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача за первісним позовом 242.874,82 грн попередньої оплати, про відсутність підстав для стягнення штрафу, нарахованого на суму непоставленого товару в розмірі 242.874,82 грн, у стягнення якого суди відмовили, та про те, що штраф відповідно до умов договору підлягає нарахуванню лише на суму невиконаного зобов`язання (непоставленої продукції) та відсутні підстави для нарахування штрафу на суму простроченого зобов`язання.

Верховний суд дійшов висновку, що означене є підставою для скасування рішення місцевого і постанови апеляційного господарських судів в частині відмови у задоволенні вимог за первісним позовом про стягнення 242 874,82 грн попередньої оплати та 299 026,20 грн штрафу за договором поставки № від 09.03.2017 з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. У частині задоволених позовних вимог за первісним позовом рішення місцевого і постанову апеляційного господарських судів залишено без змін.

Вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи (ч. 1 ст. 316 ГПК України).

На виконання вказівок, які містяться у постанові суду касаційної інстанції в даній справі, судом вчинено наступні процесуальні дії та встановлене викладене далі.

Відповідно до частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

У пункті 4.1. договору поставки сторони погодили, що Постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP - до місця призначення, вказаного в замовленні (правила ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року), тобто Постачальник зобов`язується прийняти від Покупця замовлення на поставку товару, і здійснити її своїми засобами і за свій рахунок на адресу і в строк, вказані в такому замовленні.

Згідно з пунктами 4.2. та 4.3. договору право власності на товар переходить до Покупця у момент підписання сторонами транспортної накладної, яка засвідчує момент приймання товарів Покупцем в місці поставки. Товар поставляється разом з транспортною накладною, а також зі всією товаросупровідною документацією (крім товарної та податкової) в строк виконання замовлення - узгоджений сторонами в додатку № 1.

Слід зазначити, що умови поставки DDP Інкотермс 2010 покладають на продавця максимальні обов`язки та полягають в тому, що продавець повинен надати в зазначеному в договорі місці готовий до розвантаження товар, який вже пройшов митне очищення. За умовами поставки DDP продавець несе всі ризики і витрати, пов`язані з транспортуванням товару до вказаного місця призначення.

Надаючи належну правову оцінку доводам позивача за первісним позовом стосовно того, що видаткова накладна № 403 від 12.06.18. на суму 242.874,82 грн є підробленою, не є належним та допустимим доказом в підтвердження реального здійснення господарської операції з поставки товару за нею, судом в порядку ст. 81 ГПК України витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна»: - оригінал видаткової накладної № 403 від 12.06.18. на суму 242.874,82 грн, яка містить власноручний особистий підпис Матьошко В.В. та відбиток штампу «Накладні отримані»; - оригінал транспортної накладеної до видаткової накладної № 403 від 12.06.18. на суму 242.874,82 грн.

Однак, Товариством з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» витребуваних оригіналів не надано, при цьому Постачальник не надав жодних пояснень щодо вказаного.

За фактом ненадання Постачальником витребуваних судом оригіналів документів, суд дійшов висновку, що призначення судової експертизи по справі є не доцільним та таким, що призведе до безпідставного затягування строків розгляду спору.

Також Постачальником не доведено реальної наявності транспортної накладної щодо поставки товару за спірною видатковою накладною № 403 від 12.06.2018, наявність якої при поставці товару сторони передбачили умовами договору.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2 ст. 74 ГПК України).

Отже саме лише видаткова накладна № 403 від 12.06.18., за відсутності в матеріалах справи інших документів, передбачених договором поставки як обов`язкових при поставці, не може вважатися належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом у справі, який беззаперечно підтверджує обставини здійснення поставки товару.

Не приймаються судом пояснення (т. 2 арк. справи 93) з огляду на вимоги ст. ст. 87, 88 ГПК України.

За вказаних підстав в сукупності суд дійшов висновку, що видаткова накладна № 403 від 12.06.18., не була підписана зі сторони Покупця, а Постачальником не надано жодного доказу в підтвердження реальності здійснення господарської операції (поставки товару) на суму 242.874,82 грн, в тому числі його транспортування до місця призначення за умовами п. 4.1. договору поставки.

Оскільки Постачальником не підтверджено поставки товару на суму 242.874,82 грн Покупцю, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» підлягає стягненню попередня оплата за товар в сумі 242.87482 грн.

За змістом частини 1 статті 230 Господарського кодексу України у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання він зобов`язаний сплатити штрафні санкції, якими у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що закон визначає два види порушення зобов`язання: невиконання зобов`язання та неналежне виконання зобов`язання.

Невиконання зобов`язання виникає у разі, якщо його сторони взагалі не виконують дій, що складають зміст зобов`язання. Тобто не передають річ, товар, не виконують роботи, не надають послуги, не сплачують гроші тощо, або продовжують виконувати дії, від яких вони відповідно до зобов`язання мають утримуватися.

Неналежне виконання визначається як порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі невідповідності виконання зобов`язання критеріям належності, можна говорити про неналежне виконання, а отже порушення зобов`язання. При цьому прострочення виконання зобов`язання (невиконання зобов`язання у визначений строк) є за своєю суттю саме неналежним виконанням зобов`язанням, яке не можна ототожнювати з його невиконанням, що є окремим видом порушення зобов`язання.

Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частина 4 статті 231 Господарського кодексу України закріплює право сторін на власний розсуд визначати штрафні санкції у договорах.

Суди встановили, що у пункті 8.5. договору поставки сторони погодили, що за кожен випадок непоставки, недопоставки, прострочення поставки товару, згідно замовлення покупця, постачальник зобов`язується виплатити штраф в розмірі 20% від вартості партії товару, що був непоставлений, недопоставлений, або поставлений з простроченням. Під непоставкою сторони розуміють невиконання замовлення в дату поставки, що вказана в такому замовленні.

Судом враховано, що у пункті 8.5. договору поставки сторони визначили обов`язок Постачальника сплатити штраф саме за кожен випадок порушення (непоставки, недопоставки, прострочення поставки товару), як окремої підстави для нарахування штрафу.

Отже, за висновками та за перерахунком суду з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» підлягає стягненню 299.026,20 грн штрафу за непоставку та прострочення поставки товару.

Верховний Суд вказав, що враховуючи те, що судові рішення судів попередніх інстанцій підлягають частковому скасуванню, а справа передається на новий розгляд до місцевого господарського суду, розподіл судових витрат у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Отже, витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» в розмірі 8.128,51 грн (16190,88 (сплачено Товариством з обмеженою відповідальністю «Фудком» при зверненні з позовом до суду) - 8062,37 (вже стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком»)).

Крім того, враховуючи результати апеляційного та касаційного оскарження судових рішень по справі, враховуючи кінцеві висновки суду, судові витрати за оскарження судових актів (24.286,50 грн за подання апеляційної скарги та 16.257,03 грн за подання касаційної скарги (32.381,76 грн. сплачено платіжним дорученням (т. 3 арк справи 146) - 16.124,74 грн повернуто ухвалою Верховного Суду від 19.12.19.) підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» (особи, яка їх понесла).

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 316 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» про стягнення 242.874,82 грн попередньої оплати та 299.026,20 грн штрафу задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, б. 10, нежиле приміщення 60 літера А; ідентифікаційний код 39757062) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 57; ідентифікаційний код 40982829) 242.874 (двісті сорок дві тисячі вісімсот сімдесят чотири) грн 82 коп. попередньої оплати, 299.026 (двісті дев`яносто дев`ять тисяч двадцять шість) грн 20 коп. штрафу, 48.672 (сорок вісім тисяч шістсот сімдесят дві) грн 04 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 04.05.20.

Суддя Т.М. Ващенко