ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

28.04.2020р. м. Харків №905/561/20 Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,
розглянувши матеріали за вх. №6222/20
за позовом Керівника Слов`янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Святогірської міської ради
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Донконсалтінвест»
про стягнення 57 683,88 грн., розірвання договору та повернення земельної ділянки,
Керівник Слов`янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Святогірської міської ради звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до ТОВ «НВФ «ДКІ» про:
В обґрунтування позовних вимог Керівник Слов`янської місцевої прокуратури посилається на укладення між позивачем та відповідачем договору оренди землі, умови якого в частині сплати орендних платежів та використання земельної ділянки відповідно до мети та її цільового призначення останнім не виконуються, що є підставою для стягнення наявної заборгованості та розірвання вказаного договору. При цьому, наслідком такого розірвання договору оренди землі є повернення відповідачем земельної ділянки на користь позивача.
30.03.2020р. господарським судом постановлено ухвалу про залишення без руху позовної заяви Керівника Слов`янської місцевої прокуратури та встановлення останньому строку для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання до суду документів, які підтверджують доплату судового збору у розмірі 731 496 грн. При цьому, при постановленні даної ухвали суд виходив з того, що вимога про зобов`язання повернути земельну ділянку є вимогою майнового характеру та судовий збір за такою вимогою сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, із врахуванням аналогічних висновків, які викладені в ухвалах Верховного Суду від 04.03.2019р. у справі №923/441/18, від 15.04.2019р. у справі №918/484/18, від 12.12.2019р. у справі № 908/31/19 та у постанові Верховного Суду від 21.10.2019р. у справі № 910/2431/19.
23.04.2020р. за вх. №7792/20 господарський суд одержав лист Керівника Слов`янської місцевої прокуратури, в якому останній посилається на те, що у даній справі вимога про повернення спірної земельної ділянки є похідною від вимоги про розірвання договору оренди землі від 01.03.2011р. та свідчить про існування між сторонами саме договірних правовідносин, з огляду на що судовий збір за подання позову сплачено правильно у розмірі 2 102 грн. як за вимогу немайнового характеру. При цьому, Керівник Слов`янської місцевої прокуратури зазначає про те, що аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23.05.2018р. у справі № 915/742/17.
Тобто, Керівником Слов`янської місцевої прокуратури не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 731 496 грн., а отже не усунено недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі господарського суду Донецької області від 30.03.2020р.
Суд вважає за необхідне повторно звернути увагу Керівника Слов`янської місцевої прокуратури на наступне.
Згідно з положеннями п.2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В силу вимог п. 2 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Саме цим підходом і повинен керуватися кожний суд при тлумаченні норм права.
Приписи п. 2 ст. 163 ГПК України є достатньо конкретизованими та чіткими, що виключає можливість піддавати їх різному тлумаченню. Закон не визначає жодних умов щодо застосування вказаної норми, зокрема, в залежності від того чи виникла вимога про повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях, або така вимога є похідною від договірних зобов`язань.
Статтею 181 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Відповідно до ч.1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Отже, у розумінні зазначених вимог закону позовна вимога про повернення земельної ділянки є майновою вимогою, та судовий збір з такої вимоги визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
Такий висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 15.04.2019р. у справі № 918/484/18 за позовом Здолбунівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Деражненської сільської ради до ПП «Деражне-Ліс» про розірвання договору і повернення земельної ділянки. Підставою позовних вимог у справі № 918/484/18 було існування договірних відносин між Деражненською сільською радою та ПП «Деражне-ЛІС» за договором оренди землі, умови якого в частині своєчасної та повної сплати орендних платежів останнім не виконувались. При цьому, у цій справі вимога про повернення земельної ділянки зумовлена саме розірванням договору оренди землі з огляду на положення чинного законодавства та умови договору оренди землі. Тобто, підстави позовних вимог у справі № 918/484/18 є аналогічними підставам, на які посилається Керівник Слов`янської місцевої прокуратури у заявленому позові.
Окрім того, позиція про те, що вимога про зобов`язання повернути земельну ділянку є вимогою майнового характеру та судовий збір за такою вимогою сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, викладена в ухвалі Верховного Суду від 04.03.2019р. у справі №923/441/18, у постанові Верховного Суду від 21.10.2019р. у справі № 910/2431/19, в ухвалі Верховного Суду від 12.12.2019р. у справі № 908/31/19.
При цьому, вказані судові рішення, зокрема, у справі № 918/484/18, ухвалені пізніше за часом, ніж судове рішення у справі № 915/742/17, на яке посилається Керівник Слов`янської місцевої прокуратури, а тому судом враховуються висновки, викладені у них.
Посилання Керівника Слов`янської місцевої прокуратури на залежність характеру вимоги про повернення земельної ділянки від договірного або позадоговірного характеру правовідносин, не ґрунтуються на точному змісті правових норм та суперечить принципу правової визначеності.
Відповідно до ч.4 ст.174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про повернення позовної заяви Керівнику Слов`янської місцевої прокуратури.
При цьому, суд роз`яснює Керівнику Слов`янської місцевої прокуратури, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення порушень (ч.8 ст. 174 ГПК України).
Керуючись ст. ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -
Позовну заяву повернути Керівнику Слов`янської місцевої прокуратури.
Ухвала набирає чинності 28.04.2020р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 4 розд. Х «Прикінцеві положення» цього Кодексу в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020р.

Додаток на адресу Керівника Слов`янської місцевої прокуратури: позовна заява на 15 арк., з додатком документів на 49 арк. та конверт.

Суддя Л.В. Ніколаєва