ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2020р. Справа № 917/94/20

Суддя господарського суду Полтавської області Ореховська О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н. С., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Трансфорвардінг Лімітед АГ" (03035, м. Київ, вул. Стадіонна, 5, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД ПЕРСПЕКТИВА" (36008, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 225, к. 402, )

про стягнення 147 429,67 грн.,

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Трансфорвардінг Лімітед АГ" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою (вх. № 98/20 від 17.01.2020р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД ПЕРСПЕКТИВА" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 147 429,67 грн., у тому числі 145 548,88 грн. - заборгованість за оренду вагонів та 1 880,79 грн. заборгованість за відшкодування витрат з технічного обслуговування вагона №95375184.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем договірних зобов`язань, а саме щодо своєчасного проведення розрахунків за користування залізничними вагонами та відшкодування витрат з технічного обслуговування вагона.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2020р. даний позов був переданий на розгляд судді Ореховській О.О.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.01.2020 р. позовну заяву ПАТ "Трансфорвардінг Лімітед АГ" прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Також, зазначеною ухвалою було встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи, зокрема, було встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов.

Позивач ухвалу господарського суду Полтавської області від 22.01.2020р. отримав, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.61).

Відповідач відзив на позов не надав. Ухвала суду від 22.01.2020р. надіслана відповідачу за адресою, зазначеною у позовній заяві 36008, м.Полтава, вул..Європейська, буд. 225, к.402, повернулася до господарського суду з відміткою поштового відділення "адресат відсутній" (а.с. 62-65).

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.01.2020р. (а.с.52-58) відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД ПЕРСПЕКТИВА" зареєстровано за адресою: 36008, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 225, к. 402, що співпадає з його місцезнаходженням, зазначеним у позовній заяві.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч. 7 ст. 120 ГПК України).

Заява (письмове повідомлення ) відповідача про зміну місця проживання в матеріалах справи відсутня.

За змістом ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення (одним із видів якого є ухвала суду) є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також, ухвала господарського суду Полтавської області від 22.01.2020 р. по даній справі розміщена в Єдиному Державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua). Відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач у справі належним чином був повідомлений про строки вчинення відповідних процесуальних дії.

Згідно ст.113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п"ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч.8 ст.165 ГПК України).

За приписами ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 9 ст. ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку вимог ст. 233 ГПК України.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

12 грудня 2017 року між Приватним акціонерним товариством "Трансфорвардінг Лімітед АГ" (далі - ПрАТ "Трансфорвардінг Лімітед АГ") та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД ПЕРСПЕКТИВА" (далі - ТОВ "ТД ПЕРСПЕКТИВА") було укладено Договір оренди вагонів №28/02-20171723 (далі - Договір) (а.с. 7-11).

Відповідно до п. 1.1 Договору, ПрАТ "Трансфорвардінг Лімітед АГ" (Орендодавець) передає, а ТОВ «ТД ПЕРСПЕКТИВА» (Орендар) приймає в тимчасове платне користування залізничні вагони - хопери для зерна та інших харчових вантажів, для здійснення перевезення вантажів.

Загальна кількість вагонів, що передаються в оренду та строки передачі, визначаються на підставі письмової заявки Орендаря. Передача вагонів в оренду та їх повернення з оренди, оформлюється Актом прийому-передачі, підписаним обома сторонами, який є невід"ємною частиною цього договору (п.1.2 Договору).

Відповідно до п. 3.3 Договору, сума Договору, визначається як загальна сума всіх платежів, які будуть здійснені в рамках цього Договору на підставі Актів виконаних робіт і в цілому залежить від кількості вагонів, що перебувають в оренді.

Відповідно до п.3.5. Договору Відповідач зобов`язався своєчасно здійснювати оплату орендних платежів, а саме по закінченню місяця, в якому фактично надані послуги з оренди вагонів, але не пізніше 5-ти календарних днів після початку наступного місяця. Сторони домовилися, що оплата проводиться на підставі виставленого Позивачем рахунку протягом трьох банківських днів на рахунок Позивача та на підставі Актів виконаних робіт підписаних Сторонами Договору.

Пунктом 3.9. Договору визначено, що витрати з оплати поточного ремонту без заміни пономерних деталей вагона (бокові рами візків, надресорні балки, колісні пари, автозчепи, поглинальні апарати), включаючи вартість транспортування до місця проведення ремонті і назад на станцію навантаження, здійснюється за рахунок Орендаря.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2018р., а в частині взаєморозрахунків до повного їх погашення.

В подальшому між сторонами складено та підписано Додаткову угоду № 1 від 12.03.2018 про наступне:

1.Пункт 3.2., Договору оренди вагонів № 28/02-2017 від 12 грудня 2017 року, викласти в наступній редакції: «Орендна плата за один вагон за одну добу становить 1000,02 (одна тисяча гривень 02 коп.) грн., з урахуванням податку на додану вартість».

2.Пункт 3.5. Договору оренди вагонів №28/02-2017 від 12 грудня 2017 року, викласти в

наступній редакції: "Орендні платежі, згідно умов цього договору, здійснюються в такий спосіб: 100% попередньої оплати в продовж 5 (п`яти) календарних днів, з моменту прийому вагонів в оренду. Розрахунок за наступні місяці оренди проводяться Орендарем на підставі рахунків Орендодавця, в формі-100% попередньої оплати, яка підлягає перерахуванню Орендодавцю до 15 числа, за який проводиться оплата. Зобов`язання Орендаря по оплаті орендних надходження грошових коштів на банківський рахунок Орендодавця. Звітним періодом по цьому Договору є календарний місяць".

На підставі Актів прийому-передачі №1 від 02.01.2018р., №2 від 06.01.2018р., №3 від 07.01.2018р., №4 від 09.01.2018р., №5 від 12.01.2018р., №6 від 02.01.2018р., №7 від 14.01.2018р., №8 від 17.01.2018р., №9 від 10.05.2018р., №10 від 14.05.2018р., №11 від 19.05.2018р. (а.с. 13-23) ПрАТ "Трансфорвардінг Лімітед АГ" передало, а ТОВ "ТД ПЕРСПЕКТИВА" прийняло в оренду, на умовах Договору, порожні залізничні вагони хопери для зерна та інших харчових вантажів, а саме: №№ 95364881, 95375184, 95382339, 95364857, 95528907, 95528568, 95362554, 95382321, 95382305, 95382354, 95364865, 95382388, 95528402, 95528501, 95362554, 95364865, 95364881, 95382305, 95382321, 95382339, 95382354, 95382388, 95528501, 95528568, 95528907, 95364857, 95528402, 95375184.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі п. 3.9. Договору, відповідач повинен був оплатити поточний ремонт вагона-зерновоза №95375184, проте направив на адресу позивача гарантійний лист №26 від 10.05.2018 р., яким просив позивача оплатити ремонт даного вагону та гарантував згодом компенсувати його оплату.

Позивач здійснив оплату за поточний ремонт вагона-зерновоза №95375184, надав відповідачу підтвердження оплати та направив йому рахунок на відшкодування витрат з технічного обслуговування вагона. Але відповідач оплату даного рахунку не здійснив, у зв"язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем за відшкодування витрат з технічного обслуговування вагона в сумі 1 880,77грн.

Після повернення позивачу об"єкту оренди (залізничних вагонів) між позивачем і відповідачем було підписано акт звірки взаєморозрахунків (а.с. 29), відповідно до якого сторони узгодили заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 647 429,67 грн., яка виникла на підставі:

Акту №1-ТО від 21.05.2018р. відшкодування витрат (надання послуг) згідно Договору оренди вагонів № 28/02-2017 від 12.12.2017р. на суму 1 880,77грн. (відшкодування витрат з технічного обслуговування вагона №95375184) (а.с. 24);

Акту №3 виконаних робіт по оренді вагонів-зерновозів за березень 2018р. від 31.03.2018р. на суму 68 537,36 грн. (а.с. 25);

Акту №4 виконаних робіт по оренді вагонів-зерновозів за квітень 2018 р. від 30.04.2018р. на суму 420 008,40 грн. (а.с. 26);

Акту №5 виконаних робіт по оренді вагонів-зерновозів за травень 2018 р. від 21.05.2018р. на суму 157 003,14 грн. (а.с. 27).

20.07.2018р. та 03.08.2018 р. відповідач погасив частину боргу, перерахувавши на рахунок позивача 150 000,00 грн. (виписка по рахунку - а.с. 38, 39). Залишок боргу склав 497 429,67 грн.

Відповідач направив на адресу позивача гарантійний лист від 31.08.2018р. за № 60, в якому підтвердив наявність своєї заборгованості перед позивачем станом на 31.08.2018р. в сумі 497 429,67грн. та зобов"язався погасити заборгованість вказану у повному обсязі, шляхом перерахування грошових коштів частинами згідно графіка, а саме: вересень 2018р. - 100 000,00грн., жовтень 2018р. - 100 000,00грн., листопад 2018р. - 145 000,00грн., грудень 2018р. - 152 429,67грн. (а.с. 47).

Всупереч взятим на себе зобов"язанням відповідач погасив заборгованість частково, в сумі 350 000,00грн. (виписки по рахунку - 33-37, 40-43).

20.05.2019р. між сторонами проведено звірку взаєморозрахунків, про що складено та підписано Акт звірки взаєморозрахунків між ПрАТ "Трансфорвардінг Лімітед АГ" та ТОВ "ТД ПЕРСПЕКТИВА" по договору №28/02-2017 від 12.12.2017 р. (а.с. 28). Згідно зазначеного Акту звірки заборгованість позивача перед позивачем станом на 20.05.2019р. становить 147 429,67грн.

Позивач на адресу відповідача направив претензію від 11.06.2019р. за № 346/3 про сплату боргу в сумі 147 429,67грн. (а.с. 30-32) , яка залишена останнім без відповіді, а грошове зобов"язання - без виконання.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 145 548,88 грн.- заборгованості за оренду вагонів, 1880,79 грн. заборгованості за відшкодування витрат з технічного обслуговування вагона.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що внаслідок укладення договору між сторонами правочину склалися господарські правовідносини, а також, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає Договір оренди як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною1 статті 283 Господарського кодексу України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору Орендар прийняв в оренду 28 залізничних вагонів, що підтверджується Актами прийому-передачі №1 від 02.01.2018р., №2 від 06.01.2018р., №3 від 07.01.2018р., №4 від 09.01.2018р., №5 від 12.01.2018р., №6 від 02.01.2018р., №7 від 14.01.2018р., №8 від 17.01.2018р., №9 від 10.05.2018р., №10 від 14.05.2018р., №11 від 19.05.2018р. (а.с. 13-23). Акти підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств без заперечень та зауважень. В актах зазначено, що вагони справні, в технічному і комерційному відношенні.

Так, згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Так, згідно з умовами Додаткової угоди №1 від 12.03.2018р. (а.с.12) орендна плата за один вагон за одну добу становить 1 000,02 грн.

Згідно Актів виконаних робіт по оренді вагонів-зерновозів вартість оренди склала 645 548,90грн. (а.с.25-27), а саме: за березень 2018р. в розмірі 68 537,36 грн.; за квітень 2018 р. в розмірі 420 008,40 грн.; травень 2018 р. в розмірі 157 003,14 грн.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що уклавши договір оренди, сторони погодилися з передбаченими у ньому умовами щодо порядку здійснення розрахунків, а саме відповідно до умов Додатковї угоди №1 від 12.03.2018р. орендні платежі, згідно умов цього договору, здійснюються в такий спосіб: 100% попередньої оплати в продовж 5 (п`яти) календарних днів, з моменту прийому вагонів в оренду. Розрахунок за наступні місяці оренди проводяться Орендарем на підставі рахунків Орендодавця, в формі-100% попередньої оплати, яка підлягає перерахуванню Орендодавцю до 15 числа, за який проводиться оплата. Зобов`язання Орендаря по оплаті орендних надходження грошових коштів на банківський рахунок Орендодавця. Звітним періодом по цьому Договору є календарний місяць».

Крім того, відповідно до Акту №1-ТО виконаних робіт (надання послуг) від 21.05.2018р. (а.с.24) відповідач повинен був оплатити поточний ремонт вагона-зерновоза №95375184 в розмірі 1 880,77 грн.

Пунктом 3.9. Договору визначено, що витрати з оплати поточного ремонту без заміни пономерних деталей вагона (бокові рами візків, надресорні балки, колісні пари, автозчепи, поглинальні апарати), включаючи вартість транспортування до місця проведення ремонту і назад на станцію навантаження, здійснюються за рахунок Орендаря.

Таким чином, загальна сума заборгованість відповідача перед позивачем склала 647 429,67грн.

Матеріалами справи підтверджено, що в порушення Договору оренди відповідач не в повному обсязі сплачував орендну плату, а також не відшкодував витрати з технічного обслуговування вагона, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 147 429,67 грн.

Фактичний стан розрахунків між позивачем та відповідачем підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків між ПрАТ "Трансфорвардінг Лімітед АГ" та ТОВ "ТД ПЕРСПЕКТИВА" до договору №28/02-17 від 12.12.2017р., з якого вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість станом на 20.05.2019р. у розмірі 147 429,67 грн., що визначається як різниця між загальною сумою наданих позивачем відповідно до актів виконаних робіт послуг та загальною сумою сплачених відповідачем коштів.

Суд зазначає, що відповідачем жодним чином наявність заборгованості не спростована, при цьому строк виконання зобов`язань з її оплати є таким, що настав.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження оплати відповідачем заборгованості з орендної плати та витрат на технічне обслуговування вагону, що є предметом позову.

За відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача, факт невиконання відповідачем зобов`язання перед позивачем за Договором приймається судом як юридичний факт із подальшими відповідними наслідками.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованість за Договором оренди вагонів №28/02-2017р. від 12.12.2017р. в розмірі 147 429,67 грн., з яких: 145 548,88 грн. заборгованості за оренду вагонів, 1 880,79 грн. заборгованості за відшкодування витрат на технічне обслуговування вагона, підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволений повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 231-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД ПЕРСПЕКТИВА" (36008, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 225, к. 402, , р/р НОМЕР_1 в АТ "ПроКредит Банк", МФО 320984) на користь Приватного акціонерного товариства "Трансфорвардінг Лімітед АГ" (03035, м. Київ, вул. Стадіонна, 5, , IBAN: НОМЕР_2 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль м.Київ, МФО 380805) заборгованість за Договором оренди №28/02-2017р. від 12.12.2017р. в розмірі 147 429,67 грн., з яких 145 548,88 грн. заборгованості за оренду вагонів, 1880,79 грн. заборгованості за відшкодування витрат на технічне обслуговування вагона, а також 2 211,45 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 Господарського процесуального кодексу України). Згідно з ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 30.03.2020 р.

Суддя О.О. Ореховська