УХВАЛА

12 травня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/7679/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2020 (головуючий суддя Тищенко О.В., судді Дикунська С.Я., Шаптала Є.Ю.) та рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 (суддя Трофименко Т.Ю.) у справі № 910/7679/19

за позовом Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2010 Акціонерне товариство "Укртрансгаз" через Північний апеляційний господарський суд подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 у справі № 910/7679/19.

08.02.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460 - ІХ, яким внесено зміни до законодавчих актів України.

Оскільки скаржником подано касаційну скаргу після набрання чинності Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460-IX, то подана касаційна скарга розглядається в порядку, що діє після набрання чинності цим Законом.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Приписами частини 3 статті 311 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Отже внесеними Законом України від 15.01.2020 №460-IX змінами право касаційного оскарження обмежено виключно тими підставами, які передбачені наведеними положеннями статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищенаведені законодавчі положення, скаржнику слід врахувати, що у касаційній скарзі необхідно зазначити (визначити) підставу (підстави), на якій (яких) вона подається, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав), із зазначенням у чому полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, чітко вказати яку саме норму (права) суди застосували неправильно, як її слід було б застосувати до спірних правовідносин (з обґрунтованим посиланням на висновки Верховного Суду, чи необхідність відступлення від такого висновку, чи відсутність такого висновку у подібних правовідносинах), і як це вплинуло на вирішення спору.

У поданій касаційній скарзі скаржник зазначає, що не погоджується з постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2020 та рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 у справі № 910/7679/19, вважає їх такими, що прийняті з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, з таких підстав (п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України):

- в частині задоволення вимоги про здійснення остаточної алокації місячних подач та відборів Позивача у спірний період - суд не дослідив зібрані у справі докази та суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (ч. З ст. 310 ГПК України);

- в частині підписання акту наданих послуг за результатом здійснення остаточної алокації місячних подач та відборів позивача у спірний період та здійснення закачування до підземних сховищ природного газу, що належить позивачу, в обсязі 817,472 тис.куб.м. - суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Колегія суддів звертає увагу, що доводи касаційної скарги щодо оскарження рішень суду, зазначених у пункті 1 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України мають чітко відповідати вичерпному переліку випадків (пункти 1, 2, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України) з точки зору зазначення (наявності) у кожному випадку, крім пункту 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, трьох складових - конкретної норми права, наявності / відступлення / відсутності висновку Верховного Суду та подібності правовідносин.

Посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 910/17290/18, як справу з аналогічними правовідносинами та з тими ж сторонами, без зазначення про застосування якої норми права у подібних правовідносинах зроблено висновки у цій постанові, що не були враховані в оскаржуваних судових рішеннях, а також в чому саме полягає її порушення або неправильне застосування судами попередніх інстанцій не є належним виконанням приписів пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Окрім цього, згідно пункту 1 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Касаційна скарга хоча і містить посилання на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, однак її зміст не відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не містить визначення передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав).

Таким чином, скаржнику слід усунути недолік касаційної скарги, виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та, враховуючи доводи касаційної скарги, надати письмові уточнення до касаційної скарги, де необхідно зазначити конкретну норму права, в чому саме полягає її порушення або неправильне застосування судами попередніх інстанцій та зазначити конкретну підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстав (підстави).

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Матеріали з усунення недоліків слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії цих матеріалів позивачу у справі.

Усунувши недоліки, заявнику касаційної скарги необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для визначення судом чи було дотримано заявником встановлений у частині другій статті 174 Господарського процесуального кодексу України строк на усунення недоліків касаційної скарги.

Окрім цього, в тексті касаційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що скаржник не отримав копію повного тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим просить суд поновити строк на подання касаційної скарги.

Розглянувши заявлене в тексті касаційної скарги клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 288 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та касаційної скарги, скаржник оскаржує Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2020, повний текст якої складений- 02.03.2020, останній день оскарження за приписами частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням вихідних днів припадає на 23.04.2019. Касаційну скаргу скаржником надіслано на адресу Північного апеляційного господарського суду - 26.02.2020, що підтверджується відміткою Укрпошта Експрес на поштовому конверті.

Таким чином, подана 26.02.2020 до Північного апеляційного господарського суду касаційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 у справі № 910/7679/19 в межах строку передбаченому частиною 1 статтею 288 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим, заявлене клопотання про поновлення строку залишається без розгляду.

Керуючись статтями 174, 234, 287, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 у справі № 910/7679/19 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк до 01 червня 2020 року для усунення недоліків касаційної скарги, але не більше 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.

3. Довести до відома скаржника, що поштову кореспонденцію слід надсилати за адресою Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О.Копиленка, 6.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.