ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
про залишення позовної заяви
"30" квітня 2020 р. м. Одеса №5017/1773/2012 ( № 916/1177/20)
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.,
про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах в сумі 35 612, 92 грн.
Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося із позовною заявою (вх. №ГСОО 1217/20 від 28.04.2020р.) до Відритого акціонерного товариства про стягнення з останнього заборгованості в сумі 35 612, 92 грн. на покриття витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2.
Одночасно у позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору, обґрунтовуючи це тим, що Кабінетом Міністрів України всупереч вимогам Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» кошти на сплату судового збору на 2020р. не виділено. Позивач вказує, що виходячи з системного аналізу ст. ст. 55, 129 Конституції України судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, що відповідає гарантуванню принципу рівності. Посилаючись на положення ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», позивачем зазначено, що останній як центральний орган виконавчої влади, та його органи зобов`язані виконувати покладені на них повноваження, в тому числі щодо захисту інтересів держави в сфері пенсійного забезпечення. При розгляді справи необхідно врахувати обставини, що незаконне витрачання коштів Пенсійного фонду України тягне за собою дефіцит бюджету, що породжує соціальну напругу у суспільстві та може сприяти невиконанню державою своїх функцій по соціальному забезпеченню громадян.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
П. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102 грн.
Враховуючи те, що позивачем заявлено одну вимогу майнову характеру, останній повинен був сплати судовий збір в сумі 534, 19 грн.
Приймаючи до уваги те, що сума судового збору 534, 19 грн. є менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позивач повинен сплатити судовий збір в розмірі 2102р.
Однак, позивачем до позовної заяви доказів сплати судового збору в установленому Законом України «Про судовий збір» розмірі не надано.
Ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України Про судовий збір суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Таким чином, підстави звільнення від сплати судового збору, його відсторонення чи розстрочення чітко урегульовані законом.
Враховуючи те, що у відповідності до вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір» позивач не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства з питань звільнення від сплати судового збору, та те, що обставини, пов`язані із фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень не є підставою для звільнення від такої сплати, суд відмовляє у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Крім того, суд зазначає, що позивачем до клопотання не долучено жодного доказу на підтвердження обставин, якими обґрунтовано таке клопотання.
При цьому, стосовно доводів позивача щодо звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.
Ст. 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до п. 1 ст. 129 Конституції України однією із основною засадою судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак. Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.
Згідно ст. 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.
У статті 6 Конвенції закріплено принцип доступу до правосуддя.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист та доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Суд зазначає, що звільнення від сплати судового збору відповідних органів як сторін в окремих категоріях справ може розцінюватися як надання їм певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу, зокрема, юридичними та фізичними особами, які, безперечно, зобов`язані сплачувати відповідний збір.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
У поданій позовній заяві позивачем не зазначено обставин, якими обґрунтовані позовні вимоги з посиланням на додані до такої заяви документи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.
Ч. 1 ст. 172 ГПК України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.
Позивачем до позовної заяви додано лише фіскальні чеки та накладні, з яких не вбачається вміст надісланої кореспонденції, у зв`язку з чим останні не є доказом надсилання копії позову та додатків відповідачу, оскільки відсутній лист з описом вкладення.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Враховуючи те, що позивачем до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору в установленому Законом України „Про судовий збір розмірі, не надано доказів надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів, не зазначено виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, суд залишає позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відритого акціонерного товариства про стягнення з останнього заборгованості в сумі 35 612, 92 грн. на покриття витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 без руху.
Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020р. Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, з урахуванням внесенням змін згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.2020р. №291 Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України установлено з 12.03.2020р. до 11.05.2020р. на усій території України карантин.
Згідно ч. 4 розділу X Прикінцевих положень ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.
Враховуючи установлення в Україні з 12.03.2020р. по 11.05.2020р. карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та те, що встановлений судом строк не може бути меншим, ніж строк карантину, суд зобов`язує позивача надати у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня завершення дії карантину, заяву про усунення недоліків.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Керуючись ст. ст.174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви.
2.Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відритого акціонерного товариства про стягнення з останнього заборгованості в сумі 35 612, 92 грн. на покриття витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 залишити без руху.
3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надати суду у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня завершення дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), заяву про усунення недоліків, до якої має бути додано докази сплати судового збору в установленому Законом України „Про судовий збір розмірі; докази надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу, та в якій зазначено виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Ухвала набрала законної сили 30.04.2020р. у відповідності до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Копію ухвали надіслати: Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83).

Суддя Л.І. Грабован