УХВАЛА

м. Київ

12.05.2020Справа № 910/5754/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" про забезпечення позову в справі № 910/5754/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" до фізичної особи-підприємця Главного Павла Володимировича про стягнення 240 230,04 грн.,

без повідомлення учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця Главного Павла Володимировича заборгованості в сумі 240 230,04 грн., з яких: 231 350,00 грн. - основний борг, 6 940,50 грн. - неустойка, 1 939,54 грн. - три проценти річних, що виникла у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг від 5 серпня 2019 року № 05082019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29 квітня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.

12 травня 2020 року через загальний відділ канцелярії суду позивачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 29 квітня 2020 року подано документи для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку з наведеними обставинами ухвалою суду від 12 травня 2020 року вищезазначену позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/5754/20 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

12 травня 2020 року через загальний відділ канцелярії суду надійшла заява позивача від 7 травня 2020 року, в якій останній просив суд забезпечити пред`явлений ним позов шляхом накладення арешту на грошові кошти фізичної особи-підприємця Главного Павла Володимировича у межах ціни позову в сумі 240 230,04 грн., а також заборонити останньому виїзд за кордон.

В обґрунтування цієї заяви товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса" посилалося на неналежне виконання фізичною особою-підприємцем Главним Павлом Володимировичем умов укладеного між наведеними суб`єктами господарювання договору про надання послуг від 5 серпня 2019 року № 05082019. Також заявник вказував, що відповідач ухиляється від надання погоджених між сторонами послуг, не відповідає на телефонні дзвінки та не отримує направлену йому поштову кореспонденцію, що, на думку товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса", свідчить про неправомірне присвоєння відповідачем перерахованої йому суми попередньої оплати та відсутність намірів повертати заявнику вказані грошові кошти. Крім того, оскільки фізична особа-підприємець Главний Павло Володимирович надає послуги з програмування та має можливість проводити свою господарську діяльність поза межами України, а також зважаючи на відсутність у відповідача інших матеріальних засобів, заявник просив суд накласти арешт на грошові кошти останнього в межах ціни позову в сумі 240 230,04 грн. та заборонити йому виїзд за кордон.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що заява про забезпечення позову після відкриття провадження у справі подається до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Як було зазначено вище, обґрунтовуючи подану заяву, товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса" посилалося на наявність правових підстав для забезпечення позову та існування загрози того, що невжиття таких заходів унеможливить виконання судового рішення у даній справі в разі задоволення позову.

У зв`язку з наведеним слід зазначити, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 73, 74, 76-79 ГПК України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У той же час заявником в установленому законом порядку не було надано суду жодних доказів на підтвердження того, що невжиття вказаних ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених прав або інтересів позивача в обраний останнім спосіб.

Водночас неотримання фізичною особою-підприємцем Главним Павлом Володимировичем адресованої йому заявником поштової кореспонденції та не встановлення телефонного зв`язку між сторонами не підтверджує неможливості чи ускладнення виконання судового рішення у даній справі в разі задоволення позову.

Також не свідчить про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову провадження відповідачем господарської діяльності у сфері програмування та наявність у останнього потенційної можливості виїзду за кордон.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази, а також без відповідного обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 ГПК України).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Враховуючи наведене вище, суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено належних обґрунтувань та не доведено належними доказами того факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи поновлення порушених й оспорюваних прав або інтересів товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса".

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Відповідно до частини 6 статті 140 ГПК про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на викладене та керуючись статтями 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" від 7 травня 2020 року про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 ГПК України.

Дата підписання: 12 травня 2020 року.

Суддя Є.В. Павленко