УХВАЛА

м. Київ

29.04.2020Справа № 910/4812/19

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., розглянувши без виклику представників сторін матеріали

скарги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

на бездіяльність державного виконавця

у справі № 910/4812/19

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання"

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

про стягнення 22 941 317,60 грн

та

за зустрічним позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання"

про визнання договору недійсними,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 29.04.2020,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" (далі - позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі - відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом, Підприємство) про стягнення 9 747 565,36 грн, з яких: 9 675 200,17 грн - заборгованості, 66 798,64 грн - пені, 5 566,55 грн - 3% річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати послуг з розподілу електричної енергії на підставі Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, до якого відповідач приєднався 26.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/4812/19 для розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 20.05.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2019 зустрічну позовну заяву Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" про визнання недійсним договору прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням від 14.08.2019 суд закрив провадження у справі за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про стягнення 22 941 317,60 грн в частині стягнення 20 899 496,20 грн основного боргу, первісний позов задовольнив частково, стягнув з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" 20 546,39 грн основного боргу, 1 642 232,45 грн пені, три проценти річних у розмірі 139 991,52 грн, інфляційні втрати в розмірі 134 032,23 грн та 333 094,48 грн судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю, судові витрати, пов`язані з розглядом зустрічної позовної заяви, покладено на Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".

28.02.2020 через канцелярію суду від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця, в якій заявник просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного державного виконавця Подільського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінського Б. А., зобов`язати Головного державного виконавця Подільського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінського Б. А. зупинити вчинення виконавчих дій на виконання наказу № 910/4812/19, виданого судом 23.09.2019 та винести постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 61119687.

Ухвалою від 12.02.2020 розгляд скарги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на бездіяльність державного виконавця у справі № 910/4812/19 призначено 19.03.2020.

У зв`язку з перебуванням судді Джарти В. В. на лікарняному призначене судове засідання не відбулося.

Беручи до уваги вихід судді з лікарняного та постанову Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19", постанову КМУ від 25 березня 2020 року №239, з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16 березня 2020 року 9/рс-186/20, ухвалою суду від 13.04.2020 розгляд справи був призначений на 29.04.2020.

У призначене судове засідання 29.04.2020 учасники не направили своїх представників для участі в судовому засіданні, про дату, час та місце проведення судового засідання було повідомлено належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Оскільки, приписами частини 2 статті 342 ГПК України передбачено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд дійшов висновку про можливість розглянути скаргу по суті в судовому засіданні 29.04.2020.

Розглянувши в судовому засіданні скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги, з огляду на наступне.

За змістом статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

З доданих до скарги матеріалів вбачається, що 04.02.2020 ВДВС було відкрите виконавче провадження ВП № 61119687 з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/4812/19 від 23.09.2019. Матеріали справи не містять доказів протилежного.

Обґрунтовуючи подану скаргу боржник зазначає, що 20.10.2019 набрав чинності Закон України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», пунктом третім розділу третього якого встановлено заборону «вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами». З наведеного законодавчого припису Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (боржник у виконавчому провадженні) вважає, що відносно нього не може бути відкрито протягом трьох років жодного виконавчого провадження.

Також скаржник вказує, що Наказом Фонду державного майна України № 1140 від 20.11.2019 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 27.12.2018 за № 1637 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2019 році» Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» було включено до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, які підлягають приватизації в 2019 році.

03.12.2019 Фондом державного майна України видано Наказ № 1255 від 03.12.2019 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго».

05.02.2020 скаржник звернувся до Головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінського Б. А. з заявою про зупинення виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/4812/19 на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», однак виконавцем у передбачені законом строки не вчинено дій щодо зупинення виконавчого провадження № 61119687.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписом частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» звернулось до головного державного виконавця із заявою у вказаному виконавчому провадженні, в якій вказувало на необхідність зупинення виконавчого провадження № 61119687, з підстав включення відповідача до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств, їх структурних підрозділів, які підлягають приватизації в 2019 році.

Оскільки станом на 26.02.2020 виконавче провадження головним державним виконавцем зупинено не було, скаржник, посилаючись на приписи ч. 3 розділу ІІІ Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», звернувся з даною скаргою до суду.

За приписами пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єкті малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Частиною 2 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

З Реєстру виконавчих проваджень, щодо виконавчого провадження № 61119687 вбачається, що Постановою державного виконавця від 06.03.2020 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 у справі № 910/4812/19.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із нормами статей 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Беручи до уваги вказані вище обставини, можна дійсти висновку про відсутність станом на 29.04.2020 обставин, що стали підставою звернення із скаргою до суду.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав застосування приписів статті 231 ГПК України, якою передбачено закриття провадження у справі в разі відстуності предмета спору, та закрити провадження за скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на бездіяльність державного виконавця у справі № 910/4812/19.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 231, 232-234, 344 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження за скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на бездіяльність державного виконавця у справі № 910/4812/19 закрити.

2. Ухвала набирає законної сили 29.04.2020 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 04.05.2020.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ