СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"07" травня 2020 р. Справа № 922/74/20

Суддя-доповідач Тихий П.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фермерського господарства "Слобідська садиба" (вх.№1302Х/1-43) на рішення господарського суду Харківської області від 13.04.2020 (суддя Л.С. Лаврова, повний текст складено 16.04.2020) у справі №922/74/20

за позовом Першого заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, м. Ізюм, Харківська область,

до 1. Фермерського господарства "Слобідська садиба", с. Першотравневе, Харківська область

2. Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків,

третя особа - ОСОБА_1 , с. Першотравневе, Харківська область

про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, скасування їх державної реєстрації та повернення земель, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2020 року Перший заступник керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Фермерського господарства "Слобідська садиба", третя особа - ОСОБА_1 , в якому прокурор просить суд (з урахуванням заяви за вх.3372 від 10.02.2020 р., заяви за вх.5617 від 03.03.2020):

- визнати поважними причини пропуску строків позовної давності та поновити їх;

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №3700-СГ від 25.11.2015 "Про надання в оренду земельної ділянки";

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №3701-СГ від 25.11.2015 "Про надання в оренду земельної ділянки";

- визнати незаконним та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №4933-СГ від 29.12.2015 "Про надання в оренду земельної ділянки";

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 договір оренди від 25.12.2015 земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0251 площею 66,8146 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.01.2016 за №13011290, та додаткову угоду до цього договору оренди від 14.04.2016, скасувавши запис про державну реєстрацію права оренди;

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 договір оренди від 25.12.2015 земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0254 площею 14,4503 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.01.2016 за №13011549, скасувавши запис про державну реєстрацію права оренди;

- визнати недійсним, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 договір оренди від 14.04.2016 земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0252 площею 49,7567 га, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.04.2016 за №14208610, скасувавши запис про державну реєстрацію права оренди;

- зобов`язати ФГ "Слобідська садиба" повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області земельну ділянку з кадастровими номерами :01:005:0251 площею 66,8146га; земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0252 площею 49,7567 га; земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0254 площею 14,4503 га, - загальною вартістю З 345 509,16 грн. шляхом складання акту прийому передачі;

- судові витрати покласти на відповідачів;

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.04.2020 у справі №922/74/20 (суддя Л.С. Лаврова) позов задоволено.

Фермерське господарство "Слобідська садиба" з рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, та неповне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 13.04.2020 у справі №922/74/20 повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Судові витрати просить покласти на прокуратуру Харківської області. Крім того, апелянт просить відстрочити йому сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

04.05.2020 системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи №922/74/20 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Хачатрян В.С., суддя Шутенко І.А.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Пунктом 3 частини 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно положень статті 259 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Проте, перевіркою матеріалів апеляційної скарги встановлено, що апеляційну скаргу на рішення господарського суду Харківської області від 13.04.2020 у справі №922/74/20 подано з порушенням вимог ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, а саме: до скарги не додано доказів надсилання копії апеляційної скарги третій особі.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З урахуванням вказаних приписів закону, ціни позову - 65550,64 грн., (8 вимог немайного характеру 1921,00*8 та 1 вимога майнового характеру - 50182,64 грн.), при зверненні до суду з цією апеляційною скаргою судовий збір мав бути сплачений відповідно в розмірі 98325,96 грн. (65550,64 грн.*150%).

Проте, перевіркою матеріалів апеляційної скарги встановлено, що апеляційну скаргу на рішення господарського суду Харківської області від 13.04.2020 у справі №922/74/20 подано з порушенням вимог ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, а саме: до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Разом з тим, заявником в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі Східним апеляційним господарським судом. В обґрунтування клопотання апелянт зазначає, що відповідно до доданої до даного клопотання податкової декларації у підприємства взагалі відсутній дохід, що не дає йому можливості сплатити такий значний судовий збір. Також посилається на введений на території України карантин.

Стосовно вимоги заявника апеляційної скарги щодо відстрочення сплати судового збору, суддя-доповідач зазначає наступне.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З огляду на викладене, підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 цього Закону, є врахування ним майнового стану сторін та лише за наявності умов визначених у частині 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи, що скаржником не надано до апеляційного суду доказів того, що останній згідно з положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" підпадає під категорію осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору, а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору відсутні.

Крім того, апеляційний господарський суд враховує, що за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд може відстрочити сплату судового збору лише за клопотанням фізичної особи, у той час як відстрочення судового збору за відповідним клопотанням юридичної особи чинним законодавством не передбачено, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення вищезазначеного клопотання скаржника.

Саме таку правову позицію викладено в ухвалі Верховного Суду від 16.04.2020 у справі №761/46680/19.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Таким чином, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені. Суд позбавлений права прийняти апеляційну скаргу до розгляду, а потім зобов`язувати скаржника усувати виявлені недоліки.

У статті 129 Конституції України та статті 42 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, всіх учасників справи поставлено законом у рівні умови в частині обов`язку сплачувати судовий збір, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

За таких обставин, оскільки за суб`єктним та предметним критерієм підстави для застосування до клопотання скаржника приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір" відсутні, суд дійшов висновку про відмову скаржнику в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Суд звертає увагу скаржника на те, що як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" [рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

Отже, перевіркою матеріалів апеляційної скарги встановлено, що апеляційну скаргу на рішення господарського суду Харківської області від 13.04.2020 у справі №922/74/20 подано з порушенням вимог ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, а саме: до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, відсутні належні докази надсилання копії апеляційної скарги третій особі .

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, та відповідно апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апелянтом не було виконано вимоги п.п. 2, 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до приписів статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, та відповідно апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апелянтом не було виконано вимоги п.п. 2, 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до приписів статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 174, ст. 234, п.п. 2, 3 ч.3 ст. 258, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Фермерського господарства "Слобідська садиба" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 13.04.2020 у справі №922/74/20.

2. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Слобідська садиба" на рішення господарського суду Харківської області від 13.04.2020 у справі №922/74/20 залишити без руху.

3. Фермерському господарству "Слобідська садиба" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 5 днів (з урахуванням положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 за №540-ІХ) з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: надати суду докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (оригінал платіжного документу), належні докази надсилання копії апеляційної скарги третій особі.

4. Роз`яснити Фермерському господарству "Слобідська садиба", що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач П.В. Тихий