РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.05.2020Справа № 910/2822/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 6 783,21 грн., без участі представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 6 783,21 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу на підставі ст. ст. 908, 909, 919 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

06.04.2020 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що доставка вантажу відбулась вчасно, тому підстави для стягнення штрафу відсутні, а у випадку ухвалення рішення про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу зменшити розмір штрафу на 80%.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

07.02.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙСНВАРД» та Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» було укладено договір № 07153/ПЗ-2018 про надання послуг (далі - договір), відповідно до умов якого (п. 1.1 договір) предметом договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт/імпорт) у вагонах перевізника, вагонах інших держав та/або вагонах замовника проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до залізничних накладних № 41613605, №41613613, № 41613597 від 09.08.2019 року, а також №41740390, №41740408, №41741463, №41741455, №41741489, №41741471 від 13.08.2019 року, які містяться в матеріалах справи, позивач передав відповідачеві для перевезення відповідно до умов договору вантаж - вагони залізничні, на власних осях, не поіменовані в алфавітному порядку. Станція призначення - Красне Львівської залізниці. Одержувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙСНВАРД».

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною першою статті 919 ЦК України передбачено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно із статтею 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 затверджено Статут залізниць, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (стаття 2 Статуту).

Згідно із статтею 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду України від 04.04.2012 №01-06/420/2012 нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш ніж двох діб. Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Відповідно до Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, граничний термін доставки вантажу по перевізному документу №49196157 - 12.04.2019 року.

Проте, відповідачем вантаж по перевізним документах № 41613605, № 41613613 та № 41613597 доставлено лише 22.08.2019 року, чим допущено прострочення доставки на 7 діб та по перевізним документах №41740390, №41740408, №41741463, №41741455, №41741489, № 41741471 доставлено лише 22.08.2019 року, чим допущено прострочення доставки на 3 доби.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з доставки вантажу у встановлений строк, позивачем нараховано 6 783,21 грн. штрафу.

Судом було надано належну оцінку доводам відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву, проте посилання відповідача, що доставка вантажу відбулась вчасно повністю спростовується залізничними накладними № 41613605, №41613613, № 41613597 від 09.08.2019 року, а також №41740390, №41740408, №41741463, №41741455, №41741489, №41741471 від 13.08.2019 року.

В силу ч. 1. ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Також, відповідачем у відзиві на позовну заяву було заявлено клопотання про зменшення штрафних санкцій до 80%.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зазначена стаття кореспондується зі ст. 233 ГК України, яка визначає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Відповідно до вимог ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Проте, відповідачем не доведено наявності виняткових обставин, що визначені у вказаних приписах ст. 233 ГК України та з наявністю яких законодавець пов`язав виникнення підстав для зменшення розміру штрафних санкцій судом, а тому у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 80 % слід відмовити.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення 6 783,21 грн. штрафу підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає вимогам закону.

Також, позивач просив суд стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн., на підтвердження яких надав суду належні та допустимі докази, а саме - договір про надання правової допомоги № 01-02 від 03.02.2020 року, що був укладений між позивачем з адвокатом Накоп`юком Ярославом Володимировичем, акт № 01-02/20 виконаних робіт (наданих послуг) від 18.02.2020 року, рахунок на оплату № 01-02/20 від 19.02.2020 на суму 4 000,00 грн., платіжне доручення № 373 від 07.02.2020 на суму 4 000,00 грн., ордер серії СА № 1002411 від 07.02.2020 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК № 001243 від 16.12.2019.

Судовий збір, а також витрати позивача на правову допомогу на суму 4 000,00 грн. відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська (Єжи Гедройця), 5, код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙНСВАРД» (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32, 3й поверх, код 41564379) 6 783 (шість тисяч сімсот вісімдесят три) грн. 21 коп. штрафу, 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 04.05.2020р.

Суддя С.О. Чебикіна