ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" травня 2020 р. Справа № 924/219/20

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., секретаря судового засідання Ключки Н.М. розглянувши матеріали справи

за позовом акціонерного товариства „Укрзалізниця", м. Київ в особі регіональної філії „Придніпровська залізниця" акціонерного товариства „Укрзалізниця", м. Дніпро

до державного підприємства „Славутське лісове господарство", Хмельницька область, м. Славута

про стягнення штрафу за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу в сумі 52615,00 грн.

Представники сторін:

позивач: не викликався

відповідач: не викликався

Процесуальні дії по справі.

02.03.2020 року на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява акціонерного товариства „Укрзалізниця", м. Київ в особі регіональної філії „Придніпровська залізниця" акціонерного товариства „Укрзалізниця", м. Дніпро до державного підприємства „Славутське лісове господарство", Хмельницька область, м. Славута про стягнення штрафу за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу в сумі 52615,00 грн.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 10.03.2020р. відкрито провадження у справі № 924/219/20, постановлено дану справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляд справи по суті призначено на 10:00 год. 06.04.2020р.

Ухвалою суду від 06.04.2020р. розгляд справи відкладено на 10:00 год. 06 травня 2020р.

Позиція позивача.

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача штрафу за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу в сумі 52615,00 грн. Повідомляє, що у серпні 2019 року зі станції Славута І Південно-Західної залізниці державного підприємства „Славутське лісове господарство" здійснило відправлення вагону № 67917286 згідно накладної №34676502 на станцію Ароматна Придніпровської залізниці. Зазначає, що на станції Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці, при переважуванні на вагонних вагах було виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні, про що було складено комерцій акт № 450003/192 від 01.09.2019 року. Зокрема, перевіркою було виявлено, що в накладній №34676502 у вагоні № 67917286 вказана маса вантажу складає 50450 кг, фактично ж встановлено, що маса вантажу складає 47600 кг, що на 2 850 кг менше, ніж вказано у накладній. Зазначене порушення стало підставою для нарахування штрафу в розмірі 52615,00 грн. на підставі ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України.

Позиція відповідача.

Відповідач у відзиві від 25.03.2020р. №131 позовні вимоги не визнає. Зазначає, що зважування вагону проводилось в статичному режимі, з повною зупинкою та розчепленням на справних вагах 150 тон, ваги вагонні тензометричні (скорочено 7ВВ, власність ТОВ „Лотівка Еліт"), знаходяться на 8 колії станції Славута-1 ПЗЗ, заводський № 8850, взяті на облік залізницею, пройшли держповірку 24.01.2019р. та проведено черговий огляд-перевірку ваговою бригадою №8 Південно-Західної залізниці - 24.07.2019р.

Відповідач звертає увагу на особливість деревини як матеріалу, оскільки для визначення ваги лісоматеріалів основне значення має така властивість як вологомісткість деревини, яка є постійно змінюваним чинником, коливається в залежності від породи деревини, місця проростання, строків та умов зберігання. Саме тому вагу деревини не можна визначити на 100% вірно. Вказує, що відповідно до наукового роз`яснення Національного лісотехнічного університету України, перебуваючи у теплу пору року свіжоспиляна деревина втрачає вологість та відповідно вага деревини буде зменшуватись в наслідок природнього сушіння.

Також відповідач вказує, що під час складання комерційного акту позивачем були допущені помилки та не обґрунтовано право підписання акта вказаними в ньому особами, не зазначено їх повноваження на підписання такого акта, в результаті чого акт не може вважатись таким, що складений відповідно до Правил складання актів. Вважає, що комерційний акт №450003/192/5 від 01.09.2019р., яким засвідчено невідповідність маси вантажу даним, зазначеним у накладній, є складеним з порушенням вимог Правил складання актів, а тому в даному випадку є неналежним та недопустимим доказом відповідно до норм ст.ст. 73, 74 ГПК України (посилається на правовий висновок Верховного Суду у справі № 910/11397/17).

З огляду на зазначене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю. Разом з тим, у випадку якщо суд дійде висновку про обґрунтованість доводів позивача, просить зменшити розмір штрафу до 1000,00 грн.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

У виписці з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах від 08.05.2019р. за підписом агента з розшуку вантажів та багажу станції Нижньодніпровськ-Вузол ОСОБА_1 зазначено результати зважування вагона №67917286: вага вантажу брутто - 70000 кг, тара - 22400 кг, нетто по документах - 50450 кг, нетто фактично - 47600, різниця 2850 кг.

Згідно технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) №14 від 10.01.2017р. вагонні ваги, які знаходяться на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, власником ЗВВТ є Дніпровська дирекція залізничних перевезень, 29.06.2019р. проведено огляд-перевірку вагонних ваг.

Згідно протоколу зважування лісних вантажів ДП „Славутське лісове господарство" на вагонних вагах ТОВ „Лотівка Еліт" 21.08.2019р. на станції Славута-1 вага брутто вагона №67917286 - 72850 кг, вага тари - 21600 кг, вага нетто - 51250 кг.

Зважування проводилося відповідачем на підставі укладеного з ТОВ „Лотівка-Еліт" договору №04/01-19/ЛЕ від 04.01.2019р. про надання послуг та підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №932 від 31.08.2019р. на суму 2000,00 грн., які оплачені згідно платіжного доручення №565 від 10.09.2019р.

В матеріалах справи наявний технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ), які знаходяться на 8 колії станції Славута-1 ПЗ залізниці, власник ЗВВТ - ТОВ „Лотівка-Еліт", з якого вбачається, що 24.01.2019р. ваги вагонні, зав. №8850 пройшли держповірку, а 04.07.2019р. - проведено огляд-перевірку ваговою бригадою №8 Південно-західної залізниці.

Як вбачається з накладної №34676502 від 21.08.2019р. зі станції Славута І Південно-Західної залізниці відправник - ДП „Славутське лісове господарство" здійснило відправлення вагону № 67917286 на станцію Ароматна Придніпровської залізниці одержувачу - ПАТ „ДТЕК Павлоградуголь".

У п. п. 20-24 накладної зазначено: найменування вантажу - стійки рудничні (пропси), Н/У, 3 штабеля, висота штабеля - 3350мм, код вантажу - 082021, маса вантажу, визначена відправником - 50450 кг.

У п. 25 накладної „маса вантажу, визначена залізницею" відсутнє цифрове значення. Однак прописом „п`ятдесят тисяч чотириста п`ятдесят" одним текстом міститься у п. 24 та п. 25 накладної.

Сторонами у п. 26 накладної визначено спосіб маси вантажу - на вагонних вагах.

У накладній міститься підпис представника залізниці - агента з розшуку вантажів та багажу ОСОБА_1

Після прибуття вагону на станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, було проведено контрольне зважування вагону №67917286 за накладною №34676502 від 21.08.2019р. за результатами чого комісією у складі: заступника начальника станції ОСОБА_4 , агента з розшуку вантажів та багажу станції ОСОБА_1, приймоздавальника ОСОБА_5 складено комерційний акт №450003/192/5 від 01.09.2019р. Під час перевірки було встановлено, що у перевізних документах зазначено: вага вантажу нетто - 50450 кг, вага тари - 22400 кг, а насправді виявлено: вага вантажу брутто - 70000 кг, вага тари - 22400 кг, вага вантажу нетто - 47600 кг.

У комерційному акті зазначено, що при зважуванні вагону в статичному режимі з повною зупинкою та розчепленням на справних вагонних 150 т електронно-тензометричних вагах станції Нижньодніпровськ-Вузол, заводський №032, що пройшли держповірку 28.12.2018р. виявилось наступне: вага брутто - 70000 кг, вага тари - 22400 кг, вага вантажу нетто - 47600 кг, що менше ваги вказаної в документі на 2850 кг. Навантаження вантажу вище бортів в три штабелі по всій довжині вагону. Дротяні ув`язки не порушені, вільних місць немає. Вагон бездвердний, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. В технічному відношенні вагон справний. При повторному зважуванні вагону вага підтвердилася. Зав. вантажним двором за штатним розкладом немає.

01.09.2019р. комісією у складі: ДСЗ ОСОБА_4, Пр-здавальника - ОСОБА_5, АВР - ОСОБА_1 за результатами перевірка маси вантажу у вагоні складено акт загальної форми №1712, в якому зазначено, що фактична маса брутто вагона склала 70000 кг, тара вагона з ПД - 22400 кг, маса вантажу нетто за ПД - 50450 кг, фактична маса вантажу нетто - 47600 кг, що менше документу на 2850кг.

Позивачем на підтвердження повноважень осіб, які підписували комерційний акт №450003/192/5 від 01.09.2019р. та акт загальної форми №1712 від 01.09.2019р. надано до матеріалів справи: посадову інструкцію заступника Нижньодніпровськ-Вузол (позакласна) ОСОБА_4 ; робочу інструкцію агента з розшуку вантажів та багажу ОСОБА_1 , до повноважень якої віднесено складання комерційних актів, наказ начальника станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці Д.М. Цап від 03.01.2019р. №8 „Про призначення відповідальних осіб, які мають право підписувати комерційні акти", згідно якого у зв`язку з відсутністю на станції Нижньодніпровськ-Вузол по штатному розкладу посад начальника вантажного району, завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи та задля дотримання п. 10 Правил складання актів, ОСОБА_5 призначено відповідальною особою, яка має право підписувати комерційні акти замість начальника вантажного району, завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи.

В матеріалах справи міститься наукове роз`яснення щодо тлумачення термінів окремих товарних кодів деревини згідно якого вага товару „Деревина паливна" в процесі транспортування в теплу пору року у вигляді свіжоспилених колод буде зменшуватися внаслідок природного сушіння.

Відповідачем на підтвердження важкого фінансового становища надано: довідку ДП „Славутське лісове господарство" №130 від 25.03.2020р., в якій повідомлено, що кошти на рахунку підприємства відсутні та довідку АТ КБ „Приватбанк" №200325SU14070200 від 25.03.2020р. про стан поточного рахунку згідно якої залишок коштів на рахунку ДП „Славутське лісове господарство" становить - 429407,60 грн.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Як вбачається з матеріалів справи 21.08.2019р. зі станції Славута І Південно-Західної залізниці відправник - ДП „Славутське лісове господарство" здійснило відправлення вагону №67917286 згідно накладної №34676502 на станцію Ароматна Придніпровської залізниці одержувачу - ПАТ „ДТЕК Павлоградуголь". Під час проходження вагону через станцію Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці, на підставі ст. 24 Статуту залізниць України, залізницею було проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вагоні не відповідає масі, вказаній відправником у накладній. Зазначене стало підставою для складання комерційного акту №450003/192/5 від 01.09.2019р., акт загальної форми №1712 від 01.09.2019р. та звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 909 цього Кодексу за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань (ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", Закону України "Про залізничний транспорт", Статуту залізниць України (надалі - Статут) та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування... є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

За змістом статей 2, 3 Статуту залізниць України цим Статутом визначаються обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту. Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.

Статтею 6 Статуту залізниць України унормовано, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

З положень ст. 37, п. 2.6. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р. №138), п. 5 Правила приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 слідує, що маса вантажу визначається вантажовідправником (відповідачем) у накладній. Також у накладній зазначається спосіб визначення маси вантажу.

У п. 24. накладної №34676502 відповідачем вказано масу вантажу - 50450 кг, а у п. 26 накладної вказано спосіб визначення маси - на вагонних вагах.

Згідно п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Як вбачається з матеріалів справи, після прибуття вагону №67917286 на станцію Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці, при переважуванні вантажу на вагонних вагах було виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні, про що було складено комерційній акт №450003/192 від 01.09.2019р. та акт загальної форми №1712 від 01.09.2019р. Перевіркою було виявлено, що в накладній №34676502 у вагоні №67917286 вказана маса вантажу складає 50450 кг, а фактично встановлено, що маса вантажу складає 47600 кг, що на 2850 кг менше, ніж вказано у накладній.

Відповідач заперечуючи проти позову, зазначає про особливість деревини як матеріалу. Вказує, що вагу деревини не можна визначити на 100% вірно, оскільки для визначення ваги лісоматеріалів основне значення має така властивість як вологомісткість деревини, яка є постійно змінюваним чинником, коливається в залежності від породи деревини, місця проростання, строків та умов зберігання. Посилаючись на наукове роз`яснення Національного лісотехнічного університету України, відповідач зазначає, що свіжоспиляна деревина у теплу пору року втрачає вологість та відповідно вага деревини буде зменшуватись внаслідок природнього сушіння.

Статтею 52 Статуту залізниць України передбачено, що маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто.

Пунктом 2.6. Правил оформлення перевізних документів визначено, що маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2%.

Як слідує з матеріалів справи, різниця між вагою вантажу, вказаною позивачем (50450 кг.) та визначеною залізницею під час контрольного зважування (47600 кг.) становить 2850 кг, тобто 5,65%. При цьому, відповідачем не доведено, що природна втрата маси вантажу у період з 21.08.2019р. (дата складання накладної) до 01.09.2019р. (дата контрольного зважування на складання комерційного акту), а саме, за 10 днів становить 2850 кг.

Крім того, як вбачається із виписки з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах від 08.05.2019р. за підписом агента з розшуку вантажів та багажу станції Нижньодніпровськ-Вузол ОСОБА_1 , вага вантажу у вагоні №67917286 по документах становила 50450 кг, нетто фактично - 47600 кг (різниця 2850 кг). Тобто, фактична вага вантажу в період з 08.05.2019р. по 01.09.2019р. не змінилася. Тому посилання відповідача на втрату ваги вантажем судом до уваги не приймається, оскільки спростовується матеріалами справи.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, у протоколі зважування лісних вантажів ДП „Славутське лісове господарство" на вагонних вагах ТОВ „Лотівка Еліт" 21.08.2019р. на станції Славута-1 вага нетто вантажу взагалі вказана інша - 51250 кг, ніж зазначена відповідачем у накладній - 50450 кг.

Приписами пункту 129 Статуту залізниць України визначено, що обставини, які можуть бути підставою для застосування матеріальної відповідальності за порушення, допущені під час перевезення вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні частини 1 статті 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Відповідач у відзиві зазначає, що у комерційному акті №450003/192 від 01.09.2019р. не обґрунтовано право підписання такого акта прийомоздавальником ОСОБА_5 та АРВ ОСОБА_1, не зазначено їх повноважень на підписання акта. Тому вважає, що в даному випадку відсутні докази підписання комерційного акта уповноваженими особами.

Правила складання актів затверджено наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.

Згідно з пунктом 10 Правила складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Отже, у пункті 10 цих Правил визначено перелік осіб-працівників залізниці, які мають право підписувати комерційні акти в силу їх посадового становища (начальник станції (його заступник) і начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), а також працівники залежно від обставин їх особистої участі у перевірці вантажу, який прибув на станцію залізниці. За наявності трьох підписів зазначених працівників залізниці комерційний акт вважатиметься таким, що складений згідно з вимогами пункту 10 Правил складання актів.

Таким чином, у наведеному пункті імперативно визначено суб`єктний склад працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів, однак зазначена норма не виключає можливості залучення до складання комерційного акта й інших працівників залізниці поряд з особами, підписи яких є обов`язковими реквізитами комерційного акта.

За змістом частин 1, 3 ст. 64 та ч. 3 ст. 65 ГК України підприємство як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів.

Аналогічного висновку дійшов Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 23.11.2018р. у справі №916/2450/17.

Як вбачається з матеріалів справи, комерційний акт №450003/192 від 01.09.2019р. складений та підписаний комісією у складі: заступника начальника станції ОСОБА_4, агента з розшуку вантажів та багажу станції ОСОБА_1, прийомоздавальника ОСОБА_5

При цьому, наказом начальника станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці Д.М. Цап від 03.01.2019р. №8 „Про призначення відповідальних осіб, які мають право підписувати комерційні акти", у зв`язку з відсутністю на станції Нижньодніпровськ-Вузол по штатному розкладу посад начальника вантажного району, завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи та задля дотримання п. 10 Правил складання актів, ОСОБА_5 призначено відповідальною особою, яка має право підписувати комерційні акти замість начальника вантажного району, завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи.

Згідно робочої інструкції агента з розшуку вантажів та багажу ОСОБА_1 , затвердженої начальником станції Нижньодніпровськ-Вузол Д.М. Цап 02.03.2016р., агента з розшуку вантажів: складає комерційні акти з пункту перевантаження (перевірка стану вантажу); виконує зважування вагонів, що потребують перевірки ваги в статичному режимі згідно технологічного процесу ПКО станції; за результатами перевірки складає акти загальної форми ГУ-23 на вагони, в яких виявлено наднормативну нестачу або надлишок вантажу; складає актові матеріали по застосуванню ст. 122 Статуту залізниці України.

Таким чином, агент з розшуку вантажів та багажу ОСОБА_1 та прийомоздавальник ОСОБА_5 є посадовими особами, які уповноважені підписувати від імені станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці комерційні акти, складені на станції, для забезпечення вимоги щодо їх оформлення в порядку, визначеному Правилами складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334.

Враховуючи зазначене, комерційний акт №450003/192 від 01.09.2019р., в якому встановлено факт невідповідності маси вантажу, складений та підписаний трьома уповноваженими особами, із дотриманням вимог Правил складання актів. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеній у постанові від 23.11.2018 у справі №916/2450/17, а також у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.05.2018 у справі №916/2001/17, від 23.06.2018 у справі №916/1993/17, від 21.08.2019р. №905/2360/18.

При цьому, судом не приймається до уваги посилання відповідача на правовий висновок Верховного Суду, викладений постанові від 18.06.2018р. у справі №910/11397/17, оскільки під час розгляду вказаної справи судами було встановлено відсутність доказів на підтвердження того, що обов`язки начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) покладено на інших осіб.

Посилання відповідача на неточності в комерційному акті (у розділі „Г" внесено запис передбачений до внесення у розділ „Д"), відсутність окремих записів не впливає на вирішення спору, оскільки в даному випадку спірним є питання невірного зазначення маси вантажу відправником.

Статтею 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

В свою чергу, статтею 122 Статуту встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту передбачена матеріальна відповідальність у вигляді штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Як вбачається з накладної №34676502 від 21.08.2019р. провізна плата перевезення від станції Славута І Південно-Західної залізниці до станції Ароматна Придніпровської залізниці становить 10523,00 грн.

Таким чином, сума штрафу за невірно вказану у накладній масу вантажу складає 52615,00 грн. (10523,00 х 5 = 52615,00 грн.).

З огляду на вищезазначене, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу за невірно визначену в залізничній накладній масу вантажу в розмірі 52615,00 грн. є правомірними та обґрунтовані доказами, наявними у матеріалах справи.

Відповідач у відзиві просить зменшити розмір штрафу до 1000,00 грн. у випадку якщо суд дійде висновку про обґрунтованість доводів позивача. Звертає увагу суду, що в даному випадку, залізниця не була перевантажена та їй не було завдано матеріальних збитків, оскільки під час складання залізничної накладної відповідачем зазначена вага у сторону збільшення, а фактично позивачем перевезено меншу вагу. Вказує, що залізниця фактично отримала надлишкову плату (переплату) залізничного тарифу. Також наголошує, що сума штрафу становить 500% від провізної плати, яку сплатив відповідач при відправленні вантажу та перевищує вартість самого вантажу та у 20 разів перевищує отриманий відповідачем дохід від реалізації вантажу.

Відповідно до статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання за положенням частини першої статті 550 ЦК України.

Разом з тим судом враховується, що відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05.02.2019р. у справі №914/2339/17.

З огляду на зазначене клопотання відповідача про зменшення розмір штрафу задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат між сторонами.

З урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати (судовий збір) покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з державного підприємства „Славутське лісове господарство" (30000, Хмельницька область, м. Славута, вул. Кузовкова, 1, ) на користь акціонерного товариства „Укрзалізниця" в особі регіональної філії „Придніпровська залізниця" акціонерного товариства „Укрзалізниця" (29602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ) 52615,00 грн. (п`ятдесят дві тисячі шістсот п`ятнадцять тисяч 00 коп.) штрафу за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу, 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину (ч. 4 розділу Х ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням ч. 4 Розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України.

Повне рішення складено 06.05.2020р

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим.:1 - до справи,

2 - АТ „Укрзалізниця" в особі регіональної філії „Придніпровська залізниця" АТ „Укрзалізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108) ;

3 - ДП „Славутське лісове господарство" (30000, Хмельницька область, м. Славута, вул. Кузовкова, буд. 1)

Всім рек. з повід.