ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.04.2020 м. Харків Справа № 905/301/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

розглянувши справу № 905/301/20

за позовом Приватного підприємства «Центр сучасних технологій»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінова Україна»

про стягнення 436 800 грн.,

без повідомлення (виклику) сторін,

Суть спору: ПП «ЦСТ» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ТОВ «Мінова України» заборгованості з орендної плати у розмірі 436 800 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди землі від 01.01.2019р. щодо внесення орендної плати.

Ухвалою суду від 17.02.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторони про розгляд справи повідомлені належним чином шляхом надіслання копій вказаної ухвали суду на їх юридичні адреси, що зазначені у позові та у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Копії ухвали суду одержані сторонами, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Одночасно, ухвала суду від 17.02.2020р. розміщена у ЄДРСР.

Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подав.

Отже, із врахуванням строку розгляду даної справи, а того, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд судової справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

17.04.2020р. судом складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

01.01.2019р. між ПП «ЦСТ» (позивач, орендодавець) та ТОВ «Мінова України» (відповідач, орендар) укладено договір оренди землі, за умовами п. 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для промислових потреб, які знаходяться за межами населеного пункту та знаходяться за адресами:

- Україна, Донецька область, Мар`їнський район, с. Новоселидівка, Промислова зона 1/1-Б;

- Україна, Донецька область, Мар`їнський район, с. Новоселидівка, Промислова зона 1/1-С;

- Україна, Донецька область, Мар`їнський район, с. Новоселидівка, Промислова зона 1 .

Відповідно до п. 2 договору в оренду передаються земельні ділянки під кадастровими номерами:

- :06:000:1371, загальною площею 0,7863 га;

- :06:000:1372, загальною площею 0,2792 га;

- :06:000:1336, загальною площею 0,8119 га.

На земельних ділянках знаходяться об`єкти нерухомого майна і промислові споруди, на ділянці з кадастровим номером :06:000:1336, загальною площею 0,8119 га розташована адміністративна будівля з прибудовою, площа забудови 56,6 кв.м. - літера «П-1» та «п-1», будівля складу, площа забудови 132,5 кв.м. - літера «С-1», огорожа 1 040 м, і споруди, які не потребують обов`язкової реєстрації: будівля КПП №2 «Ф-1», будівля вагової «У-1» з надземною та підземною частиною з навісом, пожежний резервуар «Р». Також на ділянці з кадастровим номером :06:000:1371, загальною площею 0,7863 га розташовані споруди, які не потребують обов`язкової реєстрації: будівля КПП №1 «А-1», вольєр для собак «Б-1», навіс «В-1», вбиральня «Г-1», адміністративна будівля «Д-1», вольєр для собак «Е-1», вигрібна яма «з». Земельні ділянки передаються в оренду разом з промисловими спорудами та комунікаціями, які знаходяться на вище вказаних земельних ділянках (п. п. 3, 4 договору).

Згідно з п. п. 7 - 9 договору орендна плата сплачується щомісячно орендарем, шляхом перерахування безготівкових грошових коштів у розмірі 54 600 грн., у тому числі ПДВ 20% на банківські реквізити орендодавця. Розмір орендної плати, визначений п.7 цього договору підлягає щомісячної індексації з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць. Орендна плата за попередній місяць, в якому використовується земельна ділянка, сплачується до 5 числа наступного місяця.

У п.п. 13, 14 договору встановлено, що земельні ділянки передаються в оренду для експлуатації будівель і споруд для промислових потреб. Цільове призначення земельних ділянок - використання для промислових потреб при здійсненні господарської діяльності.

Передача земельних ділянок в оренду здійснюється без розроблення проекту відведення. Передача земельних ділянок орендарю здійснюється у 5-ти денний строк з дати підписання цього договору, що оформлюється актом приймання - передачі земельних ділянок (п. п. 17, 19 договору).

У пп. 25.2 п. 25, пп. 27.3 п. 27 договору передбачено, що орендодавець зобов`язаний передати в користування земельні ділянки у стані, що відповідає умовам договору оренди, а орендар зобов`язаний своєчасно та в порядку, визначеному умовами цього договору, сплачувати орендну плату.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами (п. 37 договору). Договір діє до 31.12.2019р. У випадку, якщо за 20 днів до закінчення строку дії договору сторони не повідомлять про намір припинення дії договору, строк дії договору автоматично пролонгується на 1 календарний рік (п. 6 договору).

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у користування земельні ділянки з кадастровими номерами: :06:000:1371, загальною площею 0,7863 га; :06:000:1372, загальною площею 0,2792 га; :06:000:1336, загальною площею 0,8119 га, про що сторонами підписаний акт прийому-передачі земельних ділянок та майна згідно договору оренди землі від 01.01.2019р.

У січні - серпні 2019р. відповідач здійснював користування вказаними земельними ділянками, про що свідчать акти здачі-прийняття надання послуг до договору оренди землі від 01.01.2019р.:

- б/н від 31.01.2019р. на суму 54 600 грн. (січень 2019р.);

- б/н від 28.02.2019р. на суму 54 600 грн. (лютий 2019р.);

- б/н від 31.03.2019р. на суму 54 600 грн. (березень 2019р.);

- б/н від 30.04.2019р. на суму 54 600 грн. (квітень 2019р.);

- б/н від 31.05.2019р. на суму 54 600 грн. (травень 2019р.);

- б/н від 30.06.2019р. на суму 54 600 грн. (червень 2019р.);

- б/н від 31.07.2019р. на суму 54 600 грн. (липень 2019р.);

- б/н від 31.08.2019р. на суму 54 600 грн. (серпень 2019р.);

Акти підписані сторонами без зауважень та заперечень та скріплені печатками підприємств.

У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку щодо оплати орендної плати за договором позивач звернувся до відповідача з листом №218 від 24.09.2019р. з повідомленням про розірвання договору та намір звернутися до суду про стягнення заборгованості.

Невиконання відповідачем встановленого договором оренди землі від 01.01.2019р. обов`язку щодо внесення орендної плати за період січень - серпень 2019р. зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази, та надавши їм правову оцінку, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

В силу вимог ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Частиною 1 ст. 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

За приписами ч.4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до приписів ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтями 13, 15 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин станом на 01.01.2019р.) визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з вимогами ч.1 ст.93 ЗК України (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин станом на 01.01.2019р.), які кореспондуються з положеннями ст.1 ЗУ «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. У ч. 5 ст. 6 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

У ст. 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Орендар земельної ділянки зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку (ст. ст. 17, 25 ЗУ «Про оренду землі»).

Статтею 126 ЗК України встановлено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин станом на 01.01.2019р.) державній реєстрації підлягає, зокрема, право оренди земельної ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 3 3У «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Статтею 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З наведеного вбачається, що право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Саме з цього моменту починають діяти права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення (підписання) договору, та, відповідно, набирає чинності договір, як підстава виникнення таких правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору.

Тобто, до моменту державної реєстрації права оренди землі підписаний сторонами договір не породжує для них жодних прав та обов`язків, зокрема, фактичний користувач земельної ділянки не має права користування земельною ділянкою на умовах оренди та обов`язку сплати коштів як орендної плати за таке користування, а власник земельної ділянки - права на отримання коштів як орендної плати та вимоги сплачувати її.

Водночас, доказів державної реєстрації права оренди землі за договором від 01.01.2019р., стягнення заборгованості з орендної оплати за яким є предметом даного спору, матеріали справи не містять.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, право оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами: :06:000:1371; :06:000:1372; :06:000:1336, які є предметом договору оренди землі від 01.01.2019р., не зареєстровано.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що право оренди на вказані земельні ділянки не зареєстровано у встановленому законом порядку, та, відповідно, обов`язок відповідача сплачувати орендну плату не виник, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Разом з цим, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що правовідносини, що склались між сторонами, за своїм змістом є кондикційними та регулюються положеннями гл. 83 ЦК України. При цьому, в даному випадку, суд позбавлений можливості самостійно застосувати інші норми матеріального права, ніж визначено позивачем, згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони»), оскільки такі дії суду призведуть до одночасної зміни предмету (вимога, з якою позивач звернувся до відповідача) та підстави (обставини, на яких ґрунтується вимога позивача) позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача. Витрати на послуги адвоката є непідтвердженими (не надано договір про надання правничої допомоги, доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості), але в будь-якому випадку, з огляду на результат вирішення даного спору, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України такі витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Приватному підприємству «Центр сучасних технологій» у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 4 розд. Х «Прикінцеві положення» цього Кодексу, в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020р.

Повне рішення складено 21.04.2020р.

Суддя Л.В. Ніколаєва