УХВАЛА

м. Київ

29.04.2020Справа № 904/1699/20
Суддя Господарського суду міста Києва Турчин С.О., розглянувши

позовну заяву Керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 в інтересах відділу освіти виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Кривбас"

про стягнення заборгованості за комунальні послуги 39705,06 грн

ВСТАНОВИВ:

Керівник Криворізької місцевої прокуратури №2 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом в інтересах Відділу освіти виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Кривбас" про стягнення заборгованості за комунальні послуги у сумі 39705,06 грн.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 30.03.2020 позов Керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 в інтересах Відділу освіти виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради передав за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва

У результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали вказаної вище позовної заяви передані на розгляд судді Турчину С.О.

Розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Так, відповідно до ч.3 ст.41 Господарського процесуального кодексу України у справах можуть брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із ч.3 ст.53 Господарського процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною четвертою статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Згідно з ч.5 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

У позовній заяві прокурор посилався на порушення інтересів держави, зазначав про необхідність їх захисту та стверджував про наявність у нього підстав для звернення до суду, а саме:

порушення інтересів держави, на думку прокурора, полягає в тому, що неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Кривбас" зобов`язань за договором на відшкодування витрат з компенсації комунальних послуг порушує встановлений законодавством порядок використання комунальних послуг, принцип його оплатності, а тому, відповідно, майнові інтереси держави в особі відділу освіти виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради щодо отримання такої плати, що є порушенням економічних інтересів держави;

- органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, виступає відділ освіти виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради;

- відділом освіти виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, до повноважень якого відноситься питання відшкодування витрат з компенсації комунальних послуг які надходять до міського бюджету, не вжито належних заходів щодо стягнення у судовому порядку суми заборгованості за комунальні послуги з відповідача;

Так, підстави для здійснення прокурором представництва держави в суді визначені у ч.3 та 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру".

Зокрема, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (абз.1 ч.3 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру").

З аналізу ч. 3 ст. 23 Закону "Про прокуратуру" випливає, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно. У другому - коли відповідний орган відсутній.

При цьому:

- "нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається;

- "здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дії і рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною;

- "належність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва (ч.4 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру").

З врахуванням вказаного вище, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підстави для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Зазначені положення узгоджуються з усталеними правовими висновками Верховного Суду, у постановах Верховного Суду від 20.09.2018 по справі № 924/1237/17, від 06.11.2019 у справі №911/1292/18.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, які відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав. Зокрема, Європейський суд у низці справ роз`яснював, що одна лише участь ("активна" чи "пасивна") прокурора або іншої співмірної посадової особи може розглядатися як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення у справі "Мартіні проти Франції" від 12.04.2006 року). Оскільки прокурор, висловлюючи думку з процесуального питання, займає одну зі сторін спору, його участь може створювати для сторони почуття нерівності (рішення у справі "Кресс проти Франції" від 07.06.2001 року).

При цьому, принцип рівності сторін є одним із елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду в розумінні п.1 ст.6 Конвенції. Останній потребує "справедливої рівноваги сторін": кожна сторона повинна мати розумну можливість надати свою позицію в умовах, які не створюють для неї суттєвих незручностей порівняно з іншою стороною (рішення у справі "Івон проти Франції" від 24.07.2003 року, рішення у справі " Нідерест - Хубер проти Швейцарії" від 18.02.1997 року).

Отже, право прокурора на здійснення представництва в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави виникає у випадках нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування або іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

При цьому, інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором. Звертаючись до суду, прокурор повинен обґрунтувати та довести наявність підстав для здійснення представництва. Саме лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, не достатньо для встановлення судом правових підстав для представництва.

Доведення цих підстав здійснюється у загальному порядку відповідно до вимог ст. 74 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів.

У свою чергу, Керівником Криворізької місцевої прокуратури №2 не наведено обґрунтованих підстав та не надано жодних доказів наявності підстав для здійснення представництва у порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" в інтересах держави в особі Відділу освіти виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради із урахуванням того, що позовні вимоги обґрунтовані укладеним між Відділом освіти виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Кривбас" договору від 08.11.2016 на відшкодування витрат з компенсації комунальних послуг.

До матеріалів позовної заяви прокурором надано листи Відділу освіти виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради вих. №1427 від 18.12.2019, № 238 від 26.02.2020 адресовані Керівнику Криворізької місцевої прокуратури №2 із проханням вжити заходи щодо примусового стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Кривбас" заборгованості за договором від 08.11.2016 на відшкодування витрат з компенсації комунальних послуг.

Також Керівником Криворізької місцевої прокуратури №2 до матеріалів позовної заяви додано лист від 27.02.2020 №04/38-1854ВИХ-20, яким останній інформує заступника начальника Відділу освіти виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про підготовку позову про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Кривбас" заборгованості за спожиті комунальні послуги. Водночас, як вбачається з матеріалів позовної заяви, Керівником Криворізької місцевої прокуратури №2 не подано документального підтвердження направлення даного листа особі, визначеної прокурором як позивачем у справі.

Однак, прокурором в даному випадку не доведено (а судом не встановлено) існування обставин, які б свідчили про наявність підстав для звернення прокурора до суду з даним позовом в інтересах держави.

Прокурором не надано належних доказів наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави, зокрема доказів, що орган місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, не здійснює або неналежним чином здійснює захист інтересів держави, не наведено причин, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом.

Окрім того, прокурором не вказано причини, які перешкоджають захисту інтересів держави відповідним уповноваженим органом, не наведено належного та достатнього обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту.

Разом з тим, прокурором у позовній заяві не зазначено, в чому саме полягає неможливість позивача звернутися з відповідним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Кривбас" заборгованості за договором від 08.11.2016 на відшкодування витрат з компенсації комунальних послуг.

Тобто, позивач, в особі якого в інтересах держави з позовом до суду звернувся Керівник Криворізької місцевої прокуратури №2, має підстави і можливість самостійно захищати свої права, а прокурор не довів неможливості реалізації такого захисту самим позивачем.

Також до матеріалів позовної заяви не додано доказів про відмову Відділу освіти виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради здійснювати реалізацію захисту своїх прав.

Окрім того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону. Відповідні докази у матеріалах позовної заяви відсутні.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Враховуючи викладене, подана Заступником керівника Київської місцевої прокуратури №5 позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п. 4 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 в інтересах Відділу освіти виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хокейний клуб "Кривбас" про стягнення заборгованості за комунальні послуги 39705,06 грн та додані неї документи повернути заявнику.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. О. Турчин