УХВАЛА

12 травня 2020 року

м. Київ

Справа № 911/1358/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В.- головуючого, Пількова К. М., Берднік І. С,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фурсівської сільської ради на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 та рішення Господарського суду Київської області від 14.11.2019 у справі

за позовом Фурсівської сільської ради до Білоцерківської районної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Дитячий оздоровчий заклад "Дружба" про визнання права комунальної власності,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2020 Фурсівська сільська рада звернулося із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2020, повний текст якої підписаний 20.02.2020 (у складі колегії суддів: Іоннікової І. А., Михальської Ю. Б.,Мальченко А. О.) та рішення Господарського суду Київської області від 14.11.2019 (суддя Сокуренко Л. В.)

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2020 справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Краснов Є.В.-головуючий, Пільков К.М., Берднік І.С.

Касаційна скарга не відповідала вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у зв`язку з чим ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2020 було залишено касаційну скаргу без руху та надано строк до 27.04.2020 для усунення недоліків, а саме, скаржнику потрібно було зазначити передбачену (передбачені) статтею 287 цього Кодексу підставу (підстави) подання цієї скарги та належний розрахунок розміру судового збору, виходячи із вартості спірного майна, докази та обґрунтування його вартості. Дана ухвала була отримана скаржником 02.04.2020 (ШКІ № 460).

09.04.2020 скаржник направив до Суду документи щодо усунення недоліків, які були передані головуючому 21.04.2020. З урахуванням наданих документів скаржником, колегія суддів приходить до висновку про те, що скаржник усунув недоліки в повному обсязі.

Однак, дослідивши надані документи щодо оцінки вартості спірного майна, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з наступних підстав.

Відповідно до статті 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування (частина 1). Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (частина 2). Позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; суми договору (у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів) (пункт 3 частина 3).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

У наданих Суду документах, скаржник зазначив про те, що при зверненні з позовною заявою ним було сплачено 6 750 грн з розрахунку вартості майна 447 025, 00 грн, на підтвердження якої надав копію висновку про вартість об`єкта оцінки, отже позивачем визначено ціну позову в сумі 447 025,00 грн, і саме виходячи з цієї вартості сплачувався судовий збір за звернення із позовом.

08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ".

Згідно з частиною 3 статті 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Оскільки скаржником подано касаційну скаргу після набрання чинності Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460-IX, то подана касаційна скарга розглядається в порядку, що діє після набрання чинності цим Законом.

Суд нагадує про загальновизнаний принцип згідно з яким, за винятком випадків, коли прямо передбачено інше, процедурні правила застосовуються негайно до розгляду справ, які ведуться (рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain", no. 26737/95, § 35, 19.12.1997.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За змістом частини 7 статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 встановлено у розмірі 2 102,00 грн.

Предметом позову у даній справі є визнання права власності на комунальне майно, вартість якого складає 447 025,00 грн, а, отже, ціна позову у справі № 911/1358/19 не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому скаржник зазначив про те, що дана справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, оскільки Фурсівська об`єднана територіальна громада визнана спроможною, що дозволить не зупиняти роботу оздоровчого закладу та покращить його матеріальний стан. Спроможною територіальною громадою є така громада, в якій фінансові, інфраструктурні та кадрові ресурси є достатніми для вирішення її органами місцевого самоврядування питань місцевого значення, передбачених законодавством.

Розглянувши наведене, Верховний Суд вважає, що зазначені скаржником доводи не дають підстав для висновку про те, що справа становить значний суспільний інтерес, оскільки статок особи не є визначальною ознакою для визначення власника майна та не може визначати наявність суспільного інтересу під час розгляду справи про визнання права власності.

Суб`єктивне ж ставлення заявника щодо винятковості значення та суспільного інтересу не підпадає за вказаних обставин під таке поняття, наведене у статті 287 ГПК України, тому не може бути підставою для відкриття касаційного провадження.

Отже, подана касаційна скарга не містить обґрунтувань, які можуть бути визнані такими, що підпадають під дію підпункту "в" пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справі: "Levages Prestations Services v. France" no. 21920/93, § 48, 23.10.1996).

У своєму рішенні від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (Pelevin v. Ukraine), заява № 24402/02, § 27, 20.05.2010 ЄСПЛ дійшов висновку про те, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фурсівської сільської ради на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 та рішення Господарського суду Київської області від 14.11.2019, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до положень частини 6 статті 293 ГПК України, копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 12, 234, 235, 287, 293 ГПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фурсівської сільської ради на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 та рішення Господарського суду Київської області від 14.11.2019 у справі № 911/1358/19.

2. Касаційну скаргу та додані до неї документи повернути скаржнику (в тому числі платіжне доручення від 10.03.2020 № 564 на суму 13 500 грн).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Є. Краснов

Суддя К. Пільков

Суддя І. Берднік