ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06 травня 2020 року Справа № 903/158/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Хомич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу №903/158/20

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Підприємства житлово-комунального господарства Рожищенського району, Волинської області, м. Рожище

про стягнення 10 940,34 грн.,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

03.03.2020 до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява №14/4-1138-20 від 19.02.2020 Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", в якій товариство просить суд стягнути з Підприємства житлово-комунального господарства Рожищенського району Волинської області 10 940,34 грн., з них: 5 284,73 грн. пені, 1951,14 грн. процентів річних, 3 704,46 грн. збитків завданих інфляцією.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 4528/1617-ТЕ-2 від 23.08.2016 щодо своєчасної оплати за переданий газ.

Ухвалою від 03.03.2020 суд постановив відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначити на 25.03.2020, встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України до 23.03.2020 року.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не подав.

Згідно з довідкою від 20.03.2020 про неможливість проведення судового засідання з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на запровадження постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 №211 карантину на всій території України з 12.03.2020 по 03.04.2020, враховуючи обмежувальні карантинні заходи, введені господарським судом Волинської області, судове засідання по справі № 903/158/20, призначене на 25.03.2020, не відбулося.

Ухвалою суду від 26.03.2020 було повідомлено сторін по справі про призначення справи до розгляду в судове засідання на 15.04.2020 в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання 15.04.2020 представники сторін не з`явилися. Факт належного повідомлення сторін про судовий розгляд підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 134, №142.

Ухвалою суду від 15.04.2020 розгляд справи по суті було відкладено на 06.05.2020.

В судове засідання 06.05.2020 представники сторін не з`явилися. Факт належного повідомлення сторін про судовий розгляд підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 557, №565.

Станом на 06.05.2020 заяв та клопотань від представників сторін до суду не надходило.

Згідно із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи те, що явка представників сторін в судове засідання 06.05.2020 не визнавалась обов`язковою, клопотань про відкладення розгляду справи від сторін не надходило, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, судом 06.05.2020 було вирішено спір за відсутності представників сторін, зважаючи на те, що сторони належним чином були повідомлені про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю з огляду на таке.

23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством "НАК "Нафтогаз України" як постачальником та Підприємством житлово-комунального господарства Рожищенського району Волинської області як споживачем було укладено договір №4528/1617-ТЕ-2 купівлі - продажу природного газу, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з п.2 Статуту Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.122016 №1044 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2019, №226), тип компанії - приватне акціонерне товариство.

Відповідно до п.2 ст.5 Закону України "Про акціонерні товариства" зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

Пунктом 1.2 договору №4528/1617-ТЕ-2 від 23.08.2016 визначено, що природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі (пункт 3.4 договору).

Згідно з п. 6.1 договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У п. 8.2 договору №4528/1617-ТЕ-2 від 23.08.2016 вказано, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20.

Пунктом 10.3 договору передбачено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років.

Пунктом 12.1 договору передбачено, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природної тазу з 01 жовтня 2016 р. до 31 березня 2017 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Додатковою угодою №1 від 23.01.2017 доповнено розділ 1 після пункту 1.2. пунктом 1.3., викладено пункти 2.3., 2.4., 2.5. розділу 5 в новій редакції, змінено п. 3.3. розділу 3, доповнено п. 7.1. розділу 7, викладено підпункти 3, 4, 5 пункту 7.4. розділу 7, підпункт 1 пункту 11.3. розділу 11 в новій редакції, додано до розділу 11 пункт 11.9. Решта умов договору залишилась незмінною і обов`язковою для виконання сторонами.

На виконання умов договору №4528/1617-ТЕ-2 від 23.08.2016 позивач передав відповідачу в жовтні 2016 року - березні 2017 року природний газ на загальну суму 542 299,50 грн., що підтверджується копіями актів приймання-передачі природного газу від 31.10.2016, 30.11.2016, 31.12.2016, 31.01.2017, 28.02.2017, 31.03.2017 (а.с. 26-31). Вказані акти підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень.

Відповідач свої зобов`язання з оплати природного газу, переданого впродовж жовтня 2016 - березня 2017 виконав у повному обсязі, але з порушенням строків оплати, визначених договором.

У зв`язку із порушенням відповідачем строків оплати природного газу позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 5 284,73 грн. грн., проценти річних в розмірі 1 951,14 грн., збитки, завдані інфляцією, в розмірі 3 704,46 грн.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а0 за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач на підставі пункту 8.2 договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 5 284,73 грн. (а.с. 23-25). Пеня нарахована за зобов`язаннями лютого - березня 2017.

Дослідивши розрахунок пені, наданий позивачем, суд дійшов висновку про те, що він є арифметично правильним та відповідає вимогам чинного законодавства та умовам договору.

У зв`язку із порушенням відповідачем строку оплати природного газу, встановленого п. 6.1 договору, вимога позивача про стягнення з відповідача 5 284,73 грн. пені підлягає до задоволення.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач заявив також до стягнення проценти річних в розмірі 1 951,14 грн., нарахованих за зобов`язаннями грудня 2016, січня-березня 2017, збитки, завдані інфляцією, в розмірі 3704,46 грн., нараховані за зобов`язаннями лютого - березня 2017.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок суми процентів річних та збитків, завданих інфляцією (а.с. 23-25), суд встановив, що розрахунки є арифметично правильними та відповідають вимогам чинного законодавства.

Таким чином, стягненню з відповідача у зв`язку із порушенням строку виконання зобов?язання з оплати вартості природного газу підлягає 1 951,14 грн. процентів річних, нарахованих за зобов`язаннями грудня 2016, січня-березня 2017, 3 704,46 грн. збитків, завданих інфляцією, нарахованих за зобов`язаннями лютого - березня 2017.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 599, 610, 611, 612, 625, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Підприємства житлово-комунального господарства Рожищенського району Волинської області (45100, Волинська область, Рожищенський район, м.Рожище, вул. 1 Травня, буд.34, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код: 20077720) 5 284 грн. 73 коп. пені, 1951 грн. 14 коп. процентів річних, 3 704 грн. 46 коп. збитків, завданих інфляцією, 2 102 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом строку, встановленого ст.256 ГПК України, та п.4 розділу Х «Прикінцевих положень» ГПК України в порядку, передбаченому розділом IV ГПК України, з урахуванням приписів розділу ХІ «Перехідні положення».

Повне рішення складено: 06.05.2020.

Суддя І. О. Якушева