СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2020 р. Справа № 922/713/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промметсплав», м. Харків вх. № 914 Х/З на ухвалу господарського суду Харківської області від 13.03.2020 р. у справі № 922/713/20 (суддя - Жиляєв Є.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промметсплав», м. Харків

до Державного підприємства «Харківський механічний завод», м. Харків

про стягнення збитків в розмірі 203 398,30 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Промметсплав» (далі - ТОВ «Промметсплав», позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Державного підприємства «Харківський механічний завод» (далі - ДП «ХМЗ», відповідач) збитків у розмірі 203 398,30 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що між сторонами для здійснення господарської діяльності укладено низку договорів надання послуг та оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Залютинська, 6, проте відповідач (як виконавець та орендодавець за цими договорами) не виконав встановленого Податковим кодексом України обов`язку щодо складання та реєстрації податкових накладних, чим позбавив позивача права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 203 398,30 грн., тобто позивачу завдано збитки у заявленому до стягнення розмірі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.03.2020 р. повернуто позовну заяву заявнику на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Ухвала суду мотивована, зокрема, з тих підстав, що позовні вимоги складаються з 27 самостійних договорів і предметів розгляду, кожен з яких має окремий обсяг фактичних обставин спору та склад доказів, які необхідно дослідити окремо, здійснити аналіз кожного окремого договору з додатками до нього, надати їм належну правову оцінку, тому сумісний їх розгляд затягне і значно ускладнить розгляд справи та як наслідок призведе до порушення строків і завдань господарського судочинства, що є неприпустимим.

В ухвалі суду також зазначено, що суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору та не сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду від 13.03.2020, ТОВ «Промметсплав» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу № 922/713/20 для продовження розгляду до господарського суду Харківської області.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права.

Скаржник вважає, що ним не порушено правил об`єднання позовних вимог, які відповідають всім критеріям, встановленим в п.1 ст. 173 ГПК України, оскільки:

- в позові висунута одна вимога - стягнення збитків;

- підставою виникнення позовних вимог є порушення відповідачем по всім спірним договорам встановленого п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України обов`язку щодо складання та реєстрації податкових накладних.

На думку скаржника, у разі якщо суд першої інстанції дійде висновку, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, він не позбавлений можливості роз`єднати позовні вимоги, проте це не є підставою для повернення позову.

10.04.2020 р. на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника за наявними документами у справі у зв`язку з карантином.

21.04.2020 р. від позивача на виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 13.04.2020 р. надійшла позовна заява із засвідченими належним чином копіями додатків.

24.04.2020 р. через канцелярію суду від ТОВ «Промметсплав» отримано клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі його представника за наявними у справі документами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 56 ГПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 58 ГПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 р. та від 13.04.2020 р. не визнавалася обов`язковою явка представників сторін.

З огляду на викладене, враховуючи введення постановою КМУ № 211 від 11.03.2020 р. (з подальшими змінами) карантину до 11.05.2020 р., зазначені клопотання позивача підлягають задоволенню.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, відповідач про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 173 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів), або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Зі змісту оскаржуваної ухвали суду вбачається, що суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву не зазначив, що позивачем було порушено правила об`єднання позовних вимог та в чому саме полягає таке порушення, тоді як відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України саме порушення правила об`єднання позовних вимог є підставою для повернення позовної заяви.

Крім того, за зазначених обставин місцевим господарським судом не було враховано, що відповідно до ч. 6 ст. 173 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2019 р. у справі № 910/15326/18, у разі, якщо суд першої інстанції дійде висновку, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, він не позбавлений можливості роз`єднати позовні вимоги, однак це не є підставою для повернення позову, про що скаржник слушно наголошує в своїй апеляційній скарзі.

Судовою колегією також враховано, що у постанові від 10.04.2019 р. у справі № 905/2043/18 Верховний Суд зазначив, що посилання суду першої інстанції в ухвалі на те, що навіть у випадку, коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, повернення позовної заяви судом, якщо він вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору є безпідставним, оскільки таке право суду було передбачено та закріплено в ст. 63 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) та пункті 3.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Проте, на час постановлення оскаржуваної ухвали статтею 174 ГПК України (в редакції після 15.12.2017), на відміну від статті 63 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), не передбачено повернення позовної заяви з таких мотивів, що об`єднання позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Отже, аналогічне посилання місцевого господарського суду в оскаржуваній ухвалі на право суду повернути позовну заяву за згаданих обставин є неправомірним.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ТОВ «Промметсплав» у цій справі позивачем заявлено вимогу: стягнути з ДП «ХМЗ» на користь ТОВ «Промметсплав» 203 398,30 грн. збитків, а за висновком Верховного Суду (постанова від 28.01.2019 р. у справі № 905/1729/18) наявність тільки одної вимоги виключає можливість порушення правил об`єднання позовних вимог в одній позовній заяві.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що на стадії відкриття провадження у справі суд позбавлений процесуального права надавати оцінку доказам поданим позивачем в обґрунтування позовних вимог, тому висновки суду про те, що позовні вимоги складаються з 27 самостійних договорів (підстав) і предметів розгляду, кожен з яких має окремий обсяг фактичних обставин спору та склад доказів, які необхідно дослідити окремо, здійснити аналіз кожного окремого договору з додатками до нього та надати їм належну правову оцінку, тобто фактично про непов`язаність доданих до позовної заяви доказів є передчасними. При цьому, на стадії відкриття провадження у справі, суд має надавати оцінку доказам, які додані позивачем до матеріалів позовної заяви виключно з мотивів наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог ГПК України, а не перевіряти докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору.

Крім того, судовою колегією враховується, що у постанові Верховного Суду від 28.01.2019 р. у справі № 905/1729/18 також наголошено, що при визначенні наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі суд має враховувати принцип процесуальної економії. Такий принцип господарського судочинства передбачає, що господарський суд, учасники судового процесу економно і ефективно використовують всі встановлені законом процесуальні засоби для правильного та оперативного розгляду справ з дотриманням строків.

Враховуючи, що позивачем у справі заявлено тільки одну вимогу про стягнення з відповідача збитків яка випливає з деліктних правовідносин внаслідок невиконання відповідачем свого обов`язку щодо складання та реєстрації податкових накладних при здійсненні господарських операцій за договорами (в переважній більшості) щодо оренди нерухомого майна та надання послуг з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання цього орендованого нерухомого майна, беручи до уваги, що кількість правочинів, покладених в підстави позову не є визначальною умовою для повернення позову без розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції безпідставно вказав на порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, такий висновок судом зроблений без врахування принципу процесуальної економії.

Отже, господарським судом Харківської області було безпідставно, на порушення вимог ст.ст. 173, 174 ГПК України повернуто позовну заяву без розгляду, тому ухвала господарського суду Харківської області від 13.03.2020 р. підлягає скасуванню, а справу необхідно передати на розгляд суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 3 ст. 271 ГПК України.

Відповідно до вимог п. 14 ст. 129 ГПК України, суд апеляційної інстанції в даному випадку не здійснює розподіл судового збору за апеляційною скаргою, що має бути враховано господарським судом Харківської області при розподілі судових витрат після вирішення спору по суті.

Керуючись статтями 173, 174, 269, 270, 271, 275, 280, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промметсплав» на ухвалу господарського суду Харківської області від 13.03.2020 р. у справі № 922/713/20 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 13.03.2020 р. у справі № 922/713/20 скасувати, а справу № 922/713/20 передати на розгляд господарському суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 29.04.2020 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка