ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" квітня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2439/16

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Серган А.П.

розглянувши у судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Нотапс" на дії державного виконавця Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) за вх.№2-700/20 від 09.04.2020р.

у справі №916/2439/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Нотапс"

до відповідачів 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО";

2. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "ЧИСТА КРИНИЧКА"

про стягнення 294,08 грн.

за участю представників:

від позивача (скаржник): Грищенко О.М., довіреність від 20.03.2020р.

від відповідача -1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

від органу ДВС: не з`явився

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Одеської області від 07.11.2016р. у справі №916/2439/16 позов Товариства з обмеженою відповідальністю „КАЗУС-ПРО" задоволено частково. Стягнуто солідарно з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Чиста Криничка" та з Товариства з обмеженою відповідальністю „Совагро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „КАЗУС-ПРО" 3% річних в сумі 3252 грн. 47 коп., інфляційні нарахування в сумі 6573 грн. 42 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 476 грн. 65 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.12.2016р. у справі №916/2439/16 частково скасовано рішення господарського суду Одеської області від 07.11.2016р., з викладенням резолютивної частини рішення в наступній редакції: "1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КАЗУС-ПРО" задовольнити частково. 2.Стягнути солідарно з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ЧИСТА КРИНИЧКА" та з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КАЗУС-ПРО" 3% річних в сумі 3250,57 грн., інфляційні нарахування в сумі 6573,43 грн., пеню у розмірі 14544,14 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1182,19 грн. 3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити". Стягнути солідарно Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ЧИСТА КРИНИЧКА" та з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КАЗУС-ПРО" 1515,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. Зобов`язати господарський суд Одеської області видати накази з відповідними реквізитами.

29.12.2016р. господарським судом Одеської області видані відповідні накази на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 21.12.2016р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.03.2017р. здійснено заміну сторони по справі ТОВ "Казус-Про" на його правонаступника ТОВ "Компанія Нотапс".

09.04.2020р. за вх.№2-700/20 господарським судом одержано скаргу ТОВ "Компанія Нотапс" на дії державного виконавця Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) щодо примусового виконання наказів господарського суду Одеської області від 29.12.2016р. у справі № 916/2439/16, згідно якої скаржник просить суд визнати дії державного виконавця Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29.12.2016р. по справі №916/2439/16, котрі виразились у винесені постанови Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) від 27.03.2020р. про повернення наказів Господарського суду Одеської області від 29.12.2016р. по справі №916/2439/16 без виконання на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», протиправними, передчасними та незаконними, та визнати недійсними та скасувати постанови Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) від 27.03.2020р. про повернення наказів Господарського суду Одеської області від 29.12.2016р. по справі №916/2439/16 без виконання на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою суду від 15.04.2020р. скаргу ТОВ "Компанія Нотапс" за вх.№2-700/20 від 09.04.2020р. призначено до розгляду у судовому засіданні на 27.04.2020р., з повідомленням учасників справи та Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) про судове засідання щодо розгляду скарги. Також ухвалою від 15.04.2020р. задоволено клопотання скаржника про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 27.04.2020р., яке відбулося у режимі відео конференції з Північним апеляційним господарським судом, представник позивача (скаржник) підтримав вимоги скарги та просив суд її задовольнити.

Відповідачі у судове засідання щодо розгляду скарги не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання щодо розгляду скарги відповідачі повідомлені шляхом направлення ухвали суду від 15.04.2020р.

Державний виконавець Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) також у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить відповідна телефонограма від 15.03.2020р.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Отже, враховуючи встановлені законом обмеження щодо строку розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу ТОВ "Компанія Нотапс" за відсутності боржників та державного виконавця у судовому засіданні.

Розглянувши скаргу ТОВ "Компанія "Нотапс" на дії державного виконавця Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ), господарський суд дійшов висновку про задоволення скарги, з наступних мотивів.

Як встановлено господарським судом, начальником Монастирищенського РВДВС ГТУЮ в Черкаській області Редько Олександром Олександровичем відкрито виконавче провадження з виконання наказу по справі №916/2439/16, виданого 29.12.2016р., про що винесено відповідну постанову від 14.04.2017р. ВП №53769645. Також начальником Монастирищенського РВДВС ГТУЮ в Черкаській області Редько Олександром Олександровичем відкрито виконавче провадження з виконання наказу по справі №916/2439/16, виданого 29.12.2016р., про що винесено відповідну постанову від 14.04.2017р. ВП №53769475.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.04.2020р. визнано за період із 18.07.2019р. по 23.03.2020р. неправомірною бездіяльність державного виконавця Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження". Зобов`язано державного виконавця Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16 із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження", та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та фактичне примусове виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16.

03.04.2020р. ТОВ "Компанія Нотапс" стало відомо, що постановами Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) від 27.03.2020р. накази Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16 повернуті Стягувачеві без виконання на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є, зокрема - звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; - звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; - вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; - заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; - інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: - здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; - надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; - розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; - заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; - роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Частиною 4 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно з ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до абз. 3 ч. 5 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Згідно ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

09.09.2019р. ТОВ "Компанія "Нотапс" надіслано Монастирищенському РВДВС ГТУЮ у Черкаській області клопотання від 09.09.2019р. вих.№09-1/09 про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №53769645 та ВП№53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29.12.2016р. по справі №916/2439/16.

В постановах начальника відділу Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) Редька О.О. про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.03.2020р., щодо виконавчого провадження № 53769475 та № 53769645 встановлено, що в результаті вжитих виконавцем заходів, рухомого та нерухомого майна, земельних ділянок, відкритих рахунків у банківських установах, на які можливо звернути стягнення не виявлено, згідно відповідей з : ДРРПННМ від 27.03.2020, ТСЦ №7142 РСЦ у Черкаській області №31/23/42-01 від 04.01.2020, ГУ Держпродспоживслужби від 09.01.2020, НКЦПФР № 10/01/335 від 10.01.2020, АТ "Просперіс Банк" №62/1-21 від 09.01.2020, ГУ Держгеокадастру у Черкаській області №8-23-0.310-17/109-20 від 18.01.2020, ГУ ДПС у Черкаській області №29/23-00-32-3420 від 08.01.2020р, №30/23-00-32-3420 від 08.01.2020, №31/23-00-32-3420 від 08.01.2020, №32/23-00-32-3420 від 08.01.2020, №33/23-00-32-3420 від 08.01.2020, №34/23-00-32-3420 від 08.01.2020, №35/23-00-32-3420 від 08.01.2020, №36/23-00-32-3420 від 08.01.2020, №37/23-00-32-3420 від 08.01.2020, ДП "Аграрні реєстри" №6 від 15.01.2020, ДП "Український інститут Інтелектуальної власності" №588/2020 від 13.01.2020, ФДМУ №10-21-920 від 17.01.2020, ГУ статистики у Черкаській області №19-05/160-20 від 15.01,2020, Державної авіаційної служби України від 21.01.2020, Державної служби України з безпеки на транспорті №341/02/15-20 від 15.01.2020, АТ "Правекс Банк" №402/08 від 24.01.2020, керівник СТОВ "Чиста Криничка" Безчасний В.М. звільнений з посади згідно запису №16 від 31.05.2005 у трудовій книжці БТ- ІІ №3962692, за адресою, вказаною у виконавчому документі: вул. Леніна (Київська), 1 смт. Цибулів керівництво та бухгалтерія СТОВ "ЧИСТА КРИНИЧКА" відсутні, за даною адресою знаходиться адміністративна будівля, яка належить ТОВ "Панда" (Цибульський цукровий завод) згідно акту державного виконавця від 11.03.2020. Стягнення боргу за виконавчим документом провести неможливо.

Однак, державним виконавцем не застосовано та не вжито всіх можливих заходів примусового виконання у виконавчому проваджені №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29 грудня 2016 року по справі №916/2439/16, котрі визначені зокрема та не обмежуючись, положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5.

Крім того, доказів вжитих начальником відділу Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) заходів вказаних у зазначених постановах в матеріалах справи відсутні та до суду не надані.

Відповідно до п.п. 1, 4 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово. Інформація повинна містити відомості про час її розміщення. Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Згідно з п.10 розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказ Міністерства юстиції України від 05.08.2016р. №2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.2016р. за №1126/29256, система забезпечує інформаційну взаємодію з іншими реєстрами та базами даних державних органів, що містять дані про майно, доходи боржника. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказ Міністерства юстиції України від 05.08.2016р. №2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.2016р. за №1126/29256, виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення. Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється. У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

Суд зазначає, що обов`язковість внесення державним виконавцем відомостей про вчинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до Автоматизованої системи виконавчого провадження передбачена Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5.

Однак, як вбачається із інформації автоматизованої системи стосовно виконавчого провадження №53769645 та виконавчого провадження №53769475, державний виконавець не вніс відомості про всі документи, отримані на запит виконавця.

Водночас, сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення,

Відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника.

Така ж правова позиція викладена зокрема в Постанові Верховного суду від 19 серпня 2019 року у справі №913/438/16.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України обов`язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012р. вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу №5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013р. зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012р. № 11-рп/2012).

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування законодавцем безумовного права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

У ч.ч.2,4 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

У рішенні Європейського суду від 20.07.2004р. у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей ст.6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Правові висновки про те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як складову частину судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якій йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу, містяться також у рішеннях Європейського суду у справах "Бурдов проти Росії", "Горнсбі проти Греції".

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України", рішення Європейського суду від 15.10.2009р.).

Господарський суд вважає, що встановлені судом дій державного виконавця Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29.12.2016р. по справі №916/2439/16, котрі виразились у винесені постанови Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) від 27.03.2020р. про повернення наказів Господарського суду Одеської області від 29.12.2016р. по справі №916/2439/16 без виконання на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», неправомірними, які порушують права стягувача на виконання рішення суду, яке гарантоване йому Конституцією України.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вищевикладене господарський суд дійшов висновку про задоволення скарги на дії державного виконавця Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ).

Керуючись ст.ст. 234, 340, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Нотапс" на дії державного виконавця Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) за вх.№2-700/20 від 09.04.2020р. задовольнити.

2. Визнати дії державного виконавця Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні №53769645 та №53769475 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 29.12.2016р. по справі №916/2439/16, котрі виразились у винесені постанови Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) від 27.03.2020р. про повернення наказів Господарського суду Одеської області від 29.12.2016р. по справі №916/2439/16 без виконання на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» неправомірними.

3.Визнати незаконними та скасувати постанови Монастирищенського РВДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) від 27.03.2020р. про повернення наказів Господарського суду Одеської області від 29.12.2016р. по справі №916/2439/16 без виконання на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала набирає чинності в порядку встановленому ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено 04 травня 2020 р.

Суддя Г.Є. Смелянець