РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.05.2020Справа № 920/95/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Сумського обласного центру зайнятості в особі Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості до Пенсійного фонду України про стягнення 28 006,95 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року до Господарського суду Сумської області звернувся позивач з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача 28 006,95 грн. виплати допомоги по безробіттю у зв`язку із поновленням на роботі за рішенням суду ОСОБА_1 на підставі ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 06.02.2020 року передано матеріали справи № 920/95/20 за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 року відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

16.03.2020 року відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що Пенсійний фонд України не є та ніколи не був роботодавцем ОСОБА_1 , а тому є неналежним відповідачем у даній справі.

31.03.2020 року позивачем через канцелярію суду подано відповідь на відзив на позовну заяву.

15.04.2020 року відповідачем через канцелярію суду подано заперечення на відповідь на відзив.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору є вимоги позивача про стягнення з відповідача 28 006,95 грн. виплати допомоги по безробіттю у зв`язку із поновленням на роботі за рішенням суду ОСОБА_1 на підставі ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Судом встановлено, що 26.07.2018 року громадянці ОСОБА_1 відповідно до поданої до Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості заяви, копія якої міститься в матеріалах справи, надано статус безробітної та відповідно до заяви про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю призначено допомогу по безробіттю від 26.07.2018 року, у відповідності до ч. ч. 2,4 ст. 22 та ч. 3 ст. 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Як вбачається з персональної картки № НОМЕР_1 від 26.07.2018 року ОСОБА_1 , а також витягу з наказів про прийняті рішення по особі, які містяться в матеріалах справи ОСОБА_1 , перебувала на обліку в Тростянецькій районній філії Сумського обласного центру зайнятості як безробітна до 19.12.2018 року.

Відповідно до довідки-розрахунку Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості №06/2042 від 20.12.2018 року за період перебування на обліку ОСОБА_1 було виплачено матеріальну допомогу по безробіттю на загальну суму 28 006,95 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 1840/2915/18 від 27.11.2018 року за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, третя особа - Національне агенство з питань державної служби про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати, позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Пенсійного фонду України від 27.06.2018 № 290-о "Про звільнення ОСОБА_1 ", наказ Управління пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області від 03.07.2018 № 10-ОС "Про звільнення ОСОБА_1 " та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області з 04.07.2018 року.

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно вимог ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримуються, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

За приписом ч. 1 ст. 1 Закону України "Про організації роботодавців, їх об`єднання, права і гарантії їх діяльності" роботодавець - юридична особа (підприємство, установа, організація) або фізична особа - підприємець, яка в межах трудових відносин використовує працю фізичних осіб.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну службу" суб`єкт призначення - державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади.

Отже, у відповідності до вимог ст. 35 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" саме із роботодавця утримуються сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Персональною карткою № НОМЕР_2 ОСОБА_1 , рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 1840/2915/18 від 27.11.2018 року та ухвалою Сумського окружного адміністративного суду у справі № 1840/2915/18 від 07.10.2019 року підтверджується факт того, що роботодавцем по відношенню до ОСОБА_1 є Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Таким чином, враховуючи, що відповідач - Пенсійний фонд України не є роботодавцем по відношенню до ОСОБА_1 , він не є належним відповідачем у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 ГПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Проте, заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за клопотанням позивача, якщо ж такого клопотання не надано, то суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і у випадку, якщо позов пред`явлено до неналежного відповідача відмовляє в позові, з тих підстав, що відповідач не є належним.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем не надано суду відповідного клопотання про заміну неналежного відповідача належним, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачем, а тому в позові про стягнення з відповідача 28 006,95 грн. суми виплачених коштів безробітному у зв`язку з поновленням його на роботі за рішенням суду слід відмовити.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 04.05.2020р.

Суддя С.О. Чебикіна