ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.05.2020 Справа № 905/2265/17 (905/265/20)

Господарський суд Донецької області у складі судді Макарової Ю.В., при секретарі судового засідання Поліщук А.І., розглянувши у судовому засіданні справу

за позовом фізичної особи ОСОБА_1 , м.Маріуполь Донецької області,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Будівельно-монтажна фірма "Азовстальбуд", м.Маріуполь Донецької області,

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.11.2017 по 25.09.2019 у розмірі 119' 216,64грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

від арбітражного керуючого: не з`явився,

СУТЬ СПОРУ:

04.02.2020р. до господарського суду Донецької області надійшла позовна заява б/н від 31.01.2020 ОСОБА_1 , м.Маріуполь Донецької області, до Публічного акціонерного товариства "Будівельно-монтажна фірма "Азовстальбуд", м.Маріуполь Донецької області, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.11.2017р. по 25.09.2019р. у розмірі 119'216,64грн.

Обґрунтовуючи заяву, позивач посилається на невиплату відповідачем всієї заборгованості по заробітній платі.

Ухвалою господарського суду від 07.02.2020р. прийнято до розгляду вказану позовну заяву б/н від 31.01.2020р. та відкрито провадження у межах справи №905/2265/17 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Будівельно-монтажна фірма "Азовстальбуд", м.Маріуполь Донецької області, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду від 03.03.2020р. закрито підготовче провадження та призначено позовну заяву до судового розгляду по суті на 26.03.2020 року.

Судове засідання 26.03.2020р. не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Макарової Ю.В. у відпустці, а тому ухвалою суду від 31.03.2020р. розгляд справи по суті призначено на 21.04.2020 року.

21.04.2020р. через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача, при цьому позивач підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Судове засідання 21.04.2020р. не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Макарової Ю.В. на лікарняному, а тому ухвалою суду від 23.04.2020р. призначено розгляд справи по суті на 12.05.2020 року.

Враховуючи епідеміологічне положення на усій території України та встановлення карантину, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" та рішення Ради суддів України №19 від 17.03.2020 щодо карантинних заходів, утримання від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін, та щодо утримання від відвідин суду, якщо у громадян є ознаки будь-якого вірусного захворювання, судом не визнавалася обов`язковою явка у судове засідання учасників справи.

Представники сторін у судове засідання 12.05.2020р. не з`явились, про місце, дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, про що свідчать відповідні повідомлення про отримання ухвали суду.

Відзив на позовну заяву не був наданий.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 07.02.2020р встановлений відповідачу строк для подання відзиву через канцелярію суду до 28.02.2020.

Відповідно до поштового повідомлення про вручення поштової кореспонденції, вказану ухвалу про відкриття провадження у справі арбітражний керуючий отримав 13.02.2020, ПАТ "Будівельно-монтажна фірма "Азовстальбуд" - 11.02.2020.

Тобто, строк для надання відзиву з урахуванням положень ч.8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України) сплинув ще до моменту введення карантину на території України.

Даний строк не продовжувався судом, та не є продовженим в розумінні Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Згідно з ч.9 ст.165 ГПК та ч. 2 ст.178 України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач своїм правом на подання відзиву по справі не скористався, в інший спосіб своєї позиції не довів, суд на підставі вказаних приписів процесуального законодавства вирішує справу за наявними матеріалами.

Статтями 42 та 43 ГПК України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Враховуючи, що наявних матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що нез`явлення учасників справи не перешкоджає вирішенню спору по суті за їх відсутності.

Зважаючи на те, що явка представників сторін не була визнана судом обов`язковою, закінчення встановлених процесуальним законом строків, достатність часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.42 ГПК України, виходячи з критеріїв "розумності" строку розгляду справи судом, принципу ефективності судового процесу, направленого на недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України в даному судовому засіданні.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30.10.2017р. у справі №265/5848/17, з Публічного акціонерного товариства "Будівельно-монтажна фірма "Азовстальбуд" стягнуто на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 6' 621,49грн., індексацію заробітної плати в розмірі 12' 747,69грн., компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату 411,12грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на 31.08.2017р. в розмірі 26' 096,94грн. без утриманням передбачених законом податків та обов`язкових платежів.

28.11.2017р. до господарського суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі та включення до реєстру вимог кредиторів першої черги, за якою просить суд включити до реєстру вимог кредиторів першої черги її вимоги, визначені рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 30.10.2017р. у справі №265/5848/17 у розмірі 45' 877,24грн., а також стягнути з боржника на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 15' 686,40грн. за період з 01.09.2017р. по 25.11.2017р. та включити до реєстру вимог кредиторів першої черги.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.02.2018 у справі №905/2265/17, зокрема, стягнуто з ПАТ "Будівельно-монтажна фірма "Азовстальбуд" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.09.2017р. по 25.11.2017р. у розмірі 15' 686,40грн., без виключення сум відрахувань на податки та обов`язкових платежів; визнано ОСОБА_1 кредитором та включено до реєстру вимог кредиторів на суму 61563,64грн. у першу чергу.

Позивач, посилаючись на те, що заборгованість, стягнута за вказаними вище рішеннями, відповідачем в повному обсязі не сплачена, звернувся до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Будівельно-монтажна фірма "Азовстальбуд" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст.117 КЗпП України за період з 26.11.2017р. по 25.09.2019р. у розмірі 119' 216,64грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 30.10.2017р. у справі №265/5848/17 та ухвалою господарського суду Донецької області від 07.02.2018р. встановлені наступні обставини:

- ОСОБА_1 знаходилась в трудових правовідносинах з відповідачем - Публічним акціонерним товариством "Будівельно-монтажна фірма "Азовстальбуд", працюючи на посаді головного економіста по фінансовій роботі.

- розмір середньоденної заробітної плати для визначення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає 261,44 гривень .

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Доказів оскарження рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30.10.2017р. у справі №265/5848/17 та ухвали господарського суду Донецької області від 07.02.2018р. у справі №905/2265/17 про банкрутство ПАТ "Будівельно-монтажна фірма "Азовстальбуд суду не надано.

У своїй позовній заяві позивач зазначає про те, що станом на 26.09.2019р. їй лише частково було сплачено заборгованість із заробітної плати у розмірі 6621,49 грн. Будь-які докази сплати заборгованості в повному обсязі в матеріалах справи відсутні.

У зв`язку з наявністю несплаченої заборгованості з заробітної плати, встановленої рішеннями суду, позивачем нарахований середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.11.2017р. по 25.09.2019р. у розмірі 119' 216,64грн.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Затримка розрахунку при звільненні за своєю природою пов`язана з трудовими відносинами та відноситься до структури заробітної плати.

Вказана правова позиція, викладена у рішенні Верховного Суду України від 14.11.2012 у справі №6-139цс12, який дійшов висновку, що за своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов`язання. Це є компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку, на яку не поширюється дія мораторію, передбачена Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не належить до неустойки і не є санкцією за невиконання грошового зобов`язання, а є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці.

В постанові Верховного Суду України від 02.07.2014р. у справі №6-76цс14 суд дійшов висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є обставини невиплати належних працівникові сум при звільнені та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Таким чином, чинним законодавством покладено на роботодавця, який перебуває у процедурах банкрутства, обов`язок щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Розрахунок при визначенні розміру середнього заробітку за весь час затримки у розрахунку при звільненні передбачено "Порядком обчислення середньої заробітної плати", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100.

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку, середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні 2 календарні місця роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Згідно абз.4 п.2 Порядку, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

В інших випадках, згідно із п.4 даного Порядку, коли нарахування проводиться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Відповідно до п.8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а випадку, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як вже зазначалося вище, рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 30.10.2017р. у справі №265/5848/17 та ухвалою господарського суду Донецької області від 07.02.2018р. у справі №905/2265/17 встановлено, що середньоденний заробіток ОСОБА_1 складає 261,44грн.

Відповідно до змісту позовної заяви, позивачем підрахована кількість робочих днів за період з 26.11.2017р. по 25.09.2019р. у кількості 456 днів.

Здійснивши власний розрахунок кількості робочих днів відповідно до листа Міністерства соціальної політики України №11535/0/14-16/13 від 05.08.16р. "Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2017 рік" та листа Міністерства соціальної політики України 19.10.2017р. № 224/0/103-17/214, судом встановлено, що визначена позивачем кількість робочих днів за період з 26.11.2017р. по 25.09.2019р. не перевищує можливу кількість днів для здійснення нарахування.

За таких обставин судом встановлено, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.11.2017р. по 25.09.2019р. з урахуванням кількості робочих днів у зазначений період становить 119' 216,64грн (456 днів х 261,44грн) без виключення сум відрахувань на податки та обов`язкові платежі.

Суд зазначає, що згідно ч.3 п.3 вказаного Порядку в розрахунок середньої заробітної плати включаються усі виплати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахувань на податки, стягнення аліментів, тощо.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідач до прийняття судового рішення не надав суду доказів належного виконання зобов`язання по виплаті всієї заборгованості по заробітній платі у визначені строки, заявлені позовні вимоги не спростував.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст.129 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У зв`язку тим, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви до господарського суду на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір у розмірі 2102,00грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід бюджету.

Керуючись п.8 ст.20 ст.ст.129, 194, 195, 196, 201, 232, 234, 235, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , м.Маріуполь Донецької області, до відповідача, Публічного акціонерного товариства "Будівельно-монтажна фірма "Азовстальбуд", м.Маріуполь Донецької області, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.11.2017 по 25.09.2019 у розмірі 119' 216,64грн. - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Будівельно-монтажна фірма "Азовстальбуд" (87505, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Якова Гугеля, 3; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.11.2017 по 25.09.2019 у розмірі 119' 216,64грн. без виключення сум відрахувань на податки та обов`язкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Будівельно-монтажна фірма "Азовстальбуд" (, м.Маріуполь, Донецька область, 87505, вул. Якова Гугеля, 3) на користь Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України, 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, ; отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА6026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 2102,00грн.

Керуючому санацією включити присуджені на користь ОСОБА_1 м.Маріуполь грошові кошти до реєстру вимог кредиторів в порядку черговості, що передбачена законом.

Після набрання рішенням законної сили видати накази у встановленому порядку.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 12.05.2020 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено 13.05.2020р.

Суддя Ю.В. Макарова