УХВАЛА

м. Київ

29.04.2020Справа № 910/5755/20
За заявою Фізичної особи-підприємця Скачека Сергія Михайловича про забезпечення позову у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Скачека Сергія Михайловича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клуб Розумних Покупців"

про стягнення 914351,57 грн

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Скачек Сергій Михайлович звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клуб Розумних Покупців" про стягнення заборгованості у розмірі 914351,57 грн.

28.04.2020 через канцелярію суду від Фізичної особи-підприємця Скачека Сергія Михайловича надійшла заява про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову. В заяві позивач просить: вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі рахунки в банківських установах, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «КЛУБ РОЗУМНИХ ПОКУПЦІВ», в межах суми 1 008 066,85 грн; вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «КЛУБ РОЗУМНИХ ПОКУПЦІВ», в межах суми 1 008 066,85 грн, у випадку відсутності на рахунках в банківських установах, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «КЛУБ РОЗУМНИХ ПОКУПЦІВ», грошових коштів для забезпечення позову у розмірі 1 008 066,85 грн.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що ціна позову складає 914351,57 грн, крім того позивачем понесено витрати з оплати професійної правничої допомоги у розмірі 80000,00 грн та витрати з оплати судового збору у розмірі 13715,28 грн. Заявник зазначає: "з метою забезпечення ефективного захисту та можливості поновлення порушених прав та інтересів Позивача, за захистом яких останній звернувся до суду із позовною заявою від 23.04.2020 р. про стягнення заборгованості за договором, Позивач вважає необхідним звернутися до Суду із заявою про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може унеможливити або утруднити виконання рішення по суті позовних вимог у разі їх задоволення Судом.".

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Скачека Сергія Михайловича про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд відзначає, що заходом забезпечення позову, який передбачений ст. 136 ГПК України, є саме накладення арешту на грошові кошти у певній сумі, а не накладенням арешту на рахунки, як зазначено позивачем у його заяві.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

Заява Фізичної особи-підприємця Скачека Сергія Михайловича про вжиття заходів до забезпечення позову, не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Посилання заявника на те, що сума позову є значною, а тому існує доцільність вжиття заходів забезпечення позову не свідчить, що відповідач має намір не виконувати рішення суду у даній справі.

Отже заявником не надано суду доказів в підтвердження наміру відповідача не виконувати рішення суду у даній справі, а є лише теоретичним припущенням заявника та не свідчить про вчинення відповідачем будь-яких умисних дій.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Суд вбачає, що обрані позивачем заходи забезпечення позову не є співмірними з предметом заявленого позову, крім того вони в частині суперечать приписам ст. 137 ГПК України.

Суд не вбачає, що заявлений захід забезпечення у даній справі є співмірним заявленому предмету спору, крім того, заявником не доведено необхідність вжиття заходів забезпечення.

Таким чином, заява позивача про забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведені достатньо обґрунтовані підстави того, що невжиття визначених у заяві заходів щодо забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивача, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Крім того, заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження намірів відповідача не виконувати рішення суду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. ( ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість невиконання рішення суду та імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Оскільки, заявником не було надано доказів на підтвердження того, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову порушить права позивача та в подальшому утруднить чи може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - Фізичну особу-підприємця Скачека Сергія Михайловича.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю Скачеку Сергію Михайловичу в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 910/5755/20 шляхом накладення арешту на рахунки відповідача та/або майно відповідача в межах суми 1008066,85 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя І.В.Усатенко