ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2020 р. м. Київ Справа № 911/303/20

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-Виробниче об`єднання Екософт, Київська обл., м. Ірпінь

до Дочірнього підприємства Рітейл Центр, Київська обл., м. Ірпінь

про стягнення 127862,91 грн.

За участю секретаря судового засідання Зорі В.С.

За участю представників:

від позивача: Рачковський В.В. (дов. № 03/02/20 від 03.01.2020 р.);

від відповідача: не з`явився.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-Виробниче об`єднання Екософт (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до Дочірнього підприємства Рітейл Центр (відповідач) про стягнення 127862,91 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем умов договору № РЦ 038858 від 20.09.2018 р. щодо оплати поставленого позивачем товару, у зв`язку з чим він просить суд стягнути 127862,91 грн. заборгованості за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.02.2020 р. було відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 12.03.2020 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.03.2020 р. відкладено судове засідання на 31.03.2020 р.

Судове засідання, призначене на 31.03.2020 р. не відбулося з підстав, зазначених в ухвалі господарського суду Київської області від 31.03.2020 р.; даною ухвалою відкладено судове засідання на 14.04.2020 р. та повідомлено повноважних представників сторін, що судове засідання буде проведено 14.04.2020 р.

Представник позивача у судових засіданнях 12.03.2020 р. та 14.04.2020 р. позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судові засідання 12.03.2020 р. та 14.04.2020 р. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не надав, хоча про час, дату та місце судових засідань відповідач був належним чином повідомлений, за адресою, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 509.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

20.09.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-Виробниче об`єднання Екософт (постачальник) та Дочірнім підприємством Рітейл Центр (покупець) було укладено договір № РЦ038858.

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, та у відповідності з замовленням покупця поставити товар, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених в Специфікації. Поставка товару постачальником здійснюється з метою його оптово/роздрібної реалізації покупцем через мережу магазинів «Фуршет».

Пунктом 5.1 договору встановлено, що перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється в момент приймання-передачі товару на складі покупця.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2019 р. (п. 10.1 договору).

Позивачем під час дії договору № РЦ038858 від 20.09.2018 р. було поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 127862,91 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними за період з 26.11.2018 р. по 29.11.2018 р., а саме: № ЕК-26/11/3-18 від 26.11.2018 р., № ЕК-26/11/2-18 від 26.11.2018 р., № ЕК-27/11/4-18 від 27.11.2018 р., № ЕК-27/11/6-18 від 27.11.2018 р., № ЕК-27/11/5-18 від 27.11.2018 р., № ЕК-27/11/7-18 від 27.11.2018 р., № ЕК-27/11/3-18 від 27.11.2018 р., № ЕК-28/11/37-18 від 28.11.2018 р., № ЕК-28/11/39-18 від 28.11.2018 р., № ЕК-28/11/38-18 від 28.11.2018 р., № ЕК-29/11/63-18 від 29.11.2018 р., № ЕК-29/11/67-18 від 29.11.2018 р., № ЕК-29/11/65-18 від 29.11.2018 р.

Відповідно до п. 7.1 договору покупець оплачує товар, що поставляється, за цінами, погодженими сторонами в Специфікації та підтвердженими у накладних.

Згідно з п. 7.9 договору оплата за товар здійснюється в українській національній валюті в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника щосереди кожні 30 днів після реалізації товару. У випадку, якщо день оплати (середа) випадає на вихідний або святковий день, то оплати здійснюються найближчої середи, яка є робочим днем. При цьому сторони домовилися про те, що покупець здійснює оплату поставленого товару тільки у випадку, якщо сума за розрахунковий період буде складати не менше, ніж 500,00 грн. з кожного магазину.

За отриманий товар у період з 26.11.2018 р. по 29.11.2018 р. за вказаними видатковими накладними на суму 127862,91 грн. відповідач не розрахувався.

22.11.2019 р. на адресу відповідача було направлено претензію № 22/11/19-РЦ про оплату заборгованості, в якій позивач зазначав, що загальна сума заборгованості ДП «Рітейл центр» за договором № РЦ038858 від 20.09.2018 р. становить 127862,91 грн. та повідомив, що у разі несплати заборгованості в 5-ти денний строк, з моменту отримання даної претензії, ТОВ «НВО» Екософт» звернеться до суду про примусове стягнення вказаної заборгованості. Направлення зазначеної вимоги підтверджується фіскальним чеком від 22.11.2019 р.

Однак, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Враховуючи те, що на момент звернення позивача до суду відповідач не розрахувався за поставлений товар у період з 26.11.2018 р. по 29.11.2018 р. на суму 127862,91 грн., позивач просить суд стягнути з відповідача 127862,91 грн. заборгованості.

Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

З аналізу зазначених норм вбачається, що строк виконання зобов`язання вважається встановленим, коли чітко визначено строк (термін) виконання зобов`язання, або є вказівка на подію, яка неминуче має настати і з якою пов`язане настання такого зобов`язання.

Подія є явищем об`єктивної реальності, яка відбувається незалежно від волі людини (стихійне лихо, народження фізичної особи, її смерть тощо), а під діями розуміють обставини, що виникають за волею людини, тобто вольові акти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони у договорі передбачили, що оплата за товар здійснюється покупцем щосереди кожні 30 днів після реалізації товару.

При цьому, сторонами не встановлено у договорі механізму визначення факту та обсягу реалізації товару та інвентаризації нереалізованих залишків.

Суд зазначає, що реалізація відповідачем товару, придбаного у позивача, кінцевому споживачу не є подією, що неминуче має настати, адже товар може не бути реалізовано до завершення терміну придатності, або взагалі може не бути реалізовано, бути пошкоджено, втрачено і наведене не залежить від волі сторін договору.

Як вбачається з умов договору, настання строку виконання зобов`язання щодо повної оплати відповідачем поставленого товару сторони поставили в залежність від його реалізації відповідачем, а не від події, яка має неминуче настати, оскільки умовами договору строк реалізації відповідачем товару не встановлено.

Отже, наявність відповідного посилання у договорі щодо реалізації товару відповідачем не дозволяє дійти висновку про те, що сторони чітко встановили момент, з якого повинен відраховуватися строк виконання зобов`язання щодо повної оплати товару відповідачем.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, на підставі ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України обов`язок негайного виконання зобов`язання з оплати товару виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Частиною 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як вже зазначалось, відповідно до пункту 5.1 договору перехід права власності на товар від позивача до відповідача здійснюється в момент приймання-передачі товару на складі відповідача.

Оскільки за отриманий товар у період з 26.11.2018 р. по 29.11.2018 р. на загальну суму 127862,91 грн. відповідач не розрахувався, за ним утворилась заборгованість у вказаній сумі.

Згідно з приписами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 127862,91 грн. за поставлений позивачем товар станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача 127862,91 грн. заборгованості підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства Рітейл Центр (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Лісова, буд. 6-Г, код 38734018) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-Виробниче об`єднання Екософт (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Покровська, буд. 1-Ї, код 31749798) 127862,91 грн. (сто двадцять сім тисяч вісімсот шістдесят дві грн. 91 коп.) боргу та 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.) судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення з урахуванням приписів, встановлених п. 4 розділу Х «Прикінцевих положень» ГПК України, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно з пунктом 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 29.04.2020 р.

Суддя О.О. Рябцева