УХВАЛА

м. Київ

30.04.2020Справа № 910/5971/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Мандриченка О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр»

про забезпечення позову до подачі позовної заяви

без виклику представників учасників процесу,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» з заявою про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- заборонити державним реєстраторам будь яких органів, а також нотаріусам та особам уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів проводити внесення будь яких відомостей та/або змін з будь яких питань до ЄДР відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр»;

- заборонити реєструвати, продавати та вчиняти будь які дії з часткою у статутному капіталі, що обліковується на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр", у розмірі 30,8 %.

У своїй заяві про забезпечення позову заявник зазначає, що предметом заявленого позивачем позову є визнання незаконним та скасування Наказу Міністерства юстиції України від 31.01.2020 року № 330/5, яким було задоволено скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Гонорова П.В. від 15.11.2019 № 14788, а саме: скасовано реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проведену державним реєстратором Глинської сільської ради Калинівеького району Вінницької області Сімоником Ярославом Івановичем щодо ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІ «ПЛИСЕЦЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР»; анулювано доступ державного реєстратора Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоника Ярослава Івановича до ЄДР.

Обгрунтовуючи свою заяву про забезпечення заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить або навіть унеможливить виконання рішення суду та/або поновлення його порушених прав, оскільки ТОВ «Торговий Дім «Труд» повторно здійснить державну реєстрацію права власності на частку 30, 8 % у статутному капіталі ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр», внаслідок чого знадобиться оскаржити державну реєстрацію за ТОВ «Торговий Дім «Труд» або підприємствами чи особами яким відступлено або продану таку частку.

Ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обгрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Здійснивши оцінку обгрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» про забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову.

Також заявником не обгрунтовано наявності зв`язку між визначеними ним заходами забезпечення позову та предметом позовної вимоги.

За таких обставин, оскільки, заявником не доведено те, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, а також неогрунтування заявником наявності зв`язку між визначеними ним заходами забезпечення позову та предметом позовної вимоги, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Мандриченко