ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2020 р. м.Київ Справа№ 910/17704/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Дикунської С.Я.

Тищенко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "Одеська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 05.02.2020 (повне рішення складено 05.02.2020)

у справі №910/17704/19 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське

підприємство "ВЕРТИКАЛЬ"

до Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

про стягнення 177 144,20 грн

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "ВЕРТИКАЛЬ" (далі - позивач, ТОВ "Транспортно-експедиторське підприємство "ВЕРТИКАЛЬ") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - відповідач) про стягнення 177 144,20 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажів згідно залізничних накладних №№ 42542886, 42850362, 42989921, 43028042, 43033505, 40040966, 42484147, 42989053, 42990135, 40018368.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок порушення відповідачем строків доставки спірних вагонів, які встановлені п. 41 Статуту залізниці України та Правилами обчислення термінів доставки вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 865/5086, наявні обумовлені підстави для стягнення штрафних санкцій у розмірі 177 144,20 грн.

Короткий зміст заперечень проти позову

Відповідач в обґрунтування заперечень проти позову посилався на те, що позивачем в розрахунках в деяких випадках необгрунтовано завищено відсотки суми штрафу за прострочення термінів доставки. На думку відповідача, розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажів повинен бути зменшений на 28 737,20 грн. Відповідча у поданій суду першої інстанції заяві просив застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України і зменшити заявлену до стягнення суму штрафу на 50% до розміру 74 203,50 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його постановлення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 у справі №910/17704/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "ВЕРТИКАЛЬ" - задоволено повністю. Вирішено стягнути з Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "ВЕРТИКАЛЬ" 177 144,20 грн штрафу та 2 657,16 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю факту затримки доставки вантажів за кожною залізничною накладною, які вказані позивачем, а також про обґрунтованість проведеного позивачем розрахунку, що є підставою для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "ВЕРТИКАЛЬ" в повному обсязі.

Крім того, суд першої інстанції оцінивши викладені критерії обставини справі та мотивування поданого відповідачем клопотання, дійшов висновку про відсутність правових підстав для зменшення заявленого до стягнення штрафу на 50% від встановленої судом суми, що підлягає стягненню з відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач (АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "Одеська залізниця") 21.02.2020 (згідно відтиску печатки відділення поштового зв`язку АТ "УКРПОШТА" на конверті у якому надійшла апеляційна скарга) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 у справі №910/17704/19 частково, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "ВЕРТИКАЛЬ" у стягненні з АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" штрафних санкцій за несвоєчасність доставки вантажів у сумі 28 737,20 грн. Крім того, скаржник просив судові витрати покласти на позивача у справі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції було ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції помилково присуджено до стягнення 28 737,20 грн штрафних санкцій за несвоєчасність доставки вантажів за накладними № 42542886, № 42850362, № 42989921, № 42990135, № 40018368 внаслідок здійснення розрахунку строків прострочення доставки вантажу як для маршрутних відправок з терміном - 1 доба на кожні повні та неповні 320 км, тоді як необхідно було застосовувати розрахунок з термінами - 1 доба на кожні повні та неповні 200 км, як для вагонних відправок, що узгоджується з Порядком направлення вагонопотоків та організації їх у вантажні поїзди на залізницях України на 2017-2018 роки, затверджений наказом ПАТ "Українська залізниця" від 08.12.2017 № 757/Ц.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2020 для розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді Тищенко О.В., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/17704/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2020, ухвалено розгляд апеляційної скарги здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, встановлено учасникам справ строк для подання пояснень, клопотань, заперечень протягом 10 днів з дня вручення ухвали.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи - не заявлено.

Позиція Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "ВЕРТИКАЛЬ"

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2020 отримана позивачем 16.03.2020 згідно рекомендованого поштового повідомлення про вручення 755, а отже, встановлений судом строк на подання відзиву на апеляційну скаргу встановлено до 26.03.2020.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку та за формою, визначених ст. 263 Господарського процесуального кодексу України - від позивача у встановлений судом строк не надходив.

16.04.2020 до канцелярії Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли пояснення по суті апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, в яких позивач послався на практику суду апеляційної інстанції при вирішенні подібного, на думку позивача, спору та просив врахувати наявність такої.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

07.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (після зміни найменування - Акціонерне товариство "Українська залізниця", надалі - перевізник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "ВЕРТИКАЛЬ" (надалі - замовник, позивач) було укладено Договір № 07244/ЦТЛ-2018 про надання послуг (надалі - Договір або Договір № 07244/ЦТЛ-2018 від 07.02.2018), предметом якого, відповідно до п. 1.1 Договору, є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 1.2 Договору під перевезенням сторони розуміють послугу, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовнику вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим Договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього Договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 зі змінами та доповненнями, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, який затверджено Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356 (далі - Збірник тарифів), Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту Укра/ни від 09.12.2002 № 873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 за № 1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ).

Згідно з п. 1.3 Договору надання послуг може підтверджуватися залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

У розділі 8 Договору сторони погодили застосування у межах їх договірних правовідносин електронного документообігу і за умовами п. 8.5.2 оформлений електронний перевізний документ вважається оригіналом Договору перевезення та має юридичну силу, як доказ у визначених законодавством випадках.

Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладенням ЕЦП (електронний цифровий підпис) в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ", або вчинення замовником будь-якої дії на виконання умов цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018 (п. 12.1 Договору).

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що в межах строку дії договору, позивач передав відповідачу до перевезення вантаж у залізничних вагонах:

- на адресу одержувача ТОВ СП "НІБУЛОН", що оформлено залізничними накладними № 42542886, 42850362, 42989921, 43028042, 43033505, 40040966, і вказані вагони з вантажем були доставлені вантажоодержувачу та отримані ним;

- на адресу одержувача Адміністрація Одеського морського порту, що оформлено залізничними накладними №№ 42484147, 42989053, 42990135, 40018368, і вказані вагони з вантажем були доставлені вантажоодержувачу та отримані ним.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи п вилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 у справі №910/17704/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "ВЕРТИКАЛЬ" - задоволено повністю. Вирішено стягнути з Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "ВЕРТИКАЛЬ" 177 144,20 грн штрафу та 2 657,16 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю факту затримки доставки вантажів за кожною залізничною накладною, які вказані позивачем, а також про обґрунтованість проведеного позивачем розрахунку, що є підставою для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "ВЕРТИКАЛЬ" в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції помилково присуджено до стягнення 28 737,20 грн штрафних санкцій за несвоєчасність доставки вантажів за накладними № 42542886 (необґрунтовано стягнуто 2 871,60 грн. штрафу), № 42850362 (необґрунтовано стягнуто 4 751,80 грн. штрафу), № 42989921 (необґрунтовано стягнуто 8 592,00 грн. штрафу), № 42990135 (необґрунтовано стягнуто 6 823,80 грн. штрафу), № 40018368 (необґрунтовано стягнуто 5 698,00 грн. штрафу) внаслідок здійснення розрахунку строків прострочення доставки вантажу як для маршрутних відправок з терміном - 1 доба на кожні повні та неповні 320 км, тоді як необхідно було застосовувати розрахунок з термінами - 1 доба на кожні повні та неповні 200 км, як для вагонних відправок, що узгоджується з Порядком направлення вагонопотоків та організації їх у вантажні поїзди на залізницях України на 2017-2018 роки, затверджений наказом ПАТ "Українська залізниця" від 08.12.2017 № 757/Ц та пунктами 1.1, 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644.

З огляду на викладене, враховуючи приписи ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції здійснює розгляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Згідно зі ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ №457 від 06.04.1998, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтями 22, 23 Статуту залізниць України передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до пункту 41 Статуту залізниць України, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (із змінами та доповненнями, далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1 Правил (статті 41, 116 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць" (п. 2.1. Правил).

Згідно з п. 2.4 наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9 Правил).

Відповідно до п. 2.10 Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно зі ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до пункту 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

У інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-06/420/2012 від 04.04.2012, за наслідком аналізу наведених вище норм законодавства, додатково зазначено, що нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш ніж двох діб. Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Згідно з п. 8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Досліджуючи доводи та заперечення сторін щодо того, перевезення якого типу позивач замовляв, а відповідач здійснив, а саме: маршрутне перевезення чи групове вагонне перевезення за спірними накладними № 42542886, № 42850362, № 42989921, № 42990135, № 40018368 (стягнення штрафу за якими в розмірі 28 737,20 грн. оскаржується скаржником в апеляційній скарзі і в межах доводів якої суд апеляційної інстанції здійснює апеляційний розгляд справи), суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем було замовлено, а відповідачем здійснено саме групове вагонне перевезення за вказаними накладними, виходячи з наступного.

І маршрутна, і групова відправки передбачають додання до накладної відомості вагонів (або/і контейнерів), що перевозяться маршрутом (групою) за накладною, і також, у випадку перевезення вагонів за накладною як маршрутною, так і груповою відправками, у графі 29 "Відправка" проставляється позначка "Х" відправником у одному і тому самому віконечці, яке є єдиним і не розмежовується, а зазначення такої відправки наводиться у накладній сукупно через рисочку: «групова/маршрутна» (п. 1.1 та Додаток №3 Правил оформлення перевізних документів (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, далі - Правила оформлення).

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позначка "Х" у графі 29 та наявність відомості вагонів по кожній з спірних накладних на звороті такої накладної (№ 42542886 - 3 вагони, № 42850362 - 5 вагонів, № 42989921 - 9 вагонів, № 42990135 - 6 вагонів, № 40018368 - 5 вагонів) не свідчить, що відправка замовлялася та була виконана відповідачем саме як "маршрутна", оскільки така відмітка та така відомість вагонів обов`язково мають бути зазначені у відповідній графі як у складі накладної, по якій відправлення вагонів здійснюється маршрутною відправкою, так і у складі накладної, по якій відправлення вагонів здійснюється груповою відправкою.

Натомість, "маршрутна відправка" має особливості, які значно відрізняють її від групової, і саме на позивача, як особу, яка посилається на певну обставину, відповідно до ст. 74 ГПК України вимогами процесуального закону покладається обов`язок доведення своїх вимог в сукупності належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами згідно з ст. ст. 76-79 ГПК України.

Відповідно до п. 2 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, перевезення вантажів здійснюються вагонними, дрібними, контейнерними, груповими або маршрутними відправками. У цих Правилах наведені нижче терміни вживаються в таких значеннях, зокрема:

групова відправка - партія вантажу за однією накладною, для перевезення якої надається не менше двох вагонів, але менше маршруту;

маршрутна відправка - партія вантажу за однією накладною в кількості, яка відповідає ваговій нормі, встановленій для маршруту ("ядра" маршруту).

Згідно з п.1 Правил перевезення вантажів маршрутами відправника, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 №334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №565/6853, перевезення вантажів маршрутами відправника здійснюється згідно з планами перевезень, якими передбачається максимальна концентрація вантажопотоків з метою раціонального використання технічних засобів відправників, одержувачів та залізниць.

За приписами п. 2 цих Правил, маршрутом відправника (далі - маршрут) уважається поїзд установленої маси або довжини, сформований відправником відповідно до Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Мінтрансу України від 20.12.1996 №411 та зареєстрованих у Мін`юсті України 25.02.1997 за №50/1854, та плану формування поїздів на залізничній під`їзній колії підприємства або за договором із залізницею - на коліях залізничної станції призначенням на одну станцію або з розпиленням на кількох станціях з обов`язковим зменшенням кількості його переробок на попутних технічних станціях.

Відповідно до пунктів 4, 5, 6, 7 Правил перевезення вантажів маршрутами відправника, маса та довжина маршрутів установлюються в залежності від їх призначення відповідно до плану формування поїздів. Залізниця повідомляє відправників про встановлені норми маси та довжини маршрутів. Відправник узгоджує з одержувачем можливість приймання ним маршрутів у встановленій кількості вагонів. У виняткових випадках допускається відхилення від установлених норм у бік зменшення довжини маршруту не більше ніж на один вагон. У разі наявності на напрямку перевезення маршрутів пунктів (станцій) зміни вагових норм поїздів у бік зменшення маршрути формуються з "ядра" (вагонів далекого призначення) та причіпної групи вагонів, яка перевозиться у складі маршруту до станції зміни маси поїзда. Умови організації перевезень вантажів маршрутами, порядок подачі вагонів для завантаження і вивантаження маршрутів, їх формування до встановлених норм маси та довжини, повернення після завантаження (вивантаження) установлюються у договорах про експлуатацію під`їзних колій та договорах про подачу і забирання вагонів. Відправник і станція навантаження маршруту в перевізних документах на вагони, що перевозяться у складі маршруту або "ядра" маршруту, проставляють відмітки, передбачені Правилами оформлення перевізних документів.

Відповідно до п. 63-66 додатку №3 до Правил оформлення перевізних документів (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, у випадку, якщо у залізниці було замовлено, та нею здійснюється маршрутна відправка, то підлягають заповненню:

-п.63 накладної - код типу маршруту, поїзда (прямий відправника, з розпиленням, ступінчатий, контейнерний поїзд тощо) - заповнюється залізницею;

-п.64 накладної - номер маршруту - заповнюється залізницею;

-п.65 накладної - код станції розпилення відправницького маршруту - заповнюється відправником;

-п.66 накладної - кодування інформації, визначене Укрзалізницею - заповнюється залізницею/відправником.

Також, з наданого Відповідачем Плану формування поїздів на 2018-2019 рік вбачається (п. 2.4.8) що відправницьким маршрутом не визнається маршрут, у складі якого менше ніж 50 вагонів.

Отже, з аналізу вказаних приписів Правил вбачається, що для визначення відправки як "маршрутної" вантажовідправник, попередньо узгодивши з одержувачем можливість приймання ним маршрутів у встановленій кількості вагонів, повинен здати до перевезення сформований ним поїзд встановленої маси та довжини, про що буде зроблена відповідна відмітка в залізничній накладній з переліком вагонів, що увійшли до складу поїзда, завантажених призначенням на одну станцію або на різні станції призначення, розташовані на одному напрямку перевезення.

Проте, позивачем не доведено, що ним замовлялося у відповідача та по накладним № 42542886, № 42850362, № 42989921, № 42990135, № 40018368 відповідачем здійснювалось "маршрутне" перевезення - відсутні докази, що позивач за наведеними накладними здавав відповідачу до перевезення сформований ним поїзд встановленої маси та довжини, з сформованим «ядром» маршруту - оскільки про це відсутні передбачені Правилами оформлення відповідні відмітки у вказаних графах накладних (п. 63-66), і відсутність відомостей по вказаним накладним у відповідних графах виключає можливість ідентифікації перевезень за наведеними накладними, як маршрутні.

Крім того, судом апеляційної інстанції також враховано, що кількість вагонів у здійснених за накладними перевезеннях більше ніж на 40 штук по кожному з перевезень відповідно відрізняється від тої кількості вагонів, яка повинна бути, щоб перевезення оформлялося залізницею - відповідачем, як маршрутне.

При цьому, посилання позивача, що положення плану формування поїздів на 2017-2018 рік не застосовується до даних правовідносин, судом відхиляються, так як цей план є обов`язковими для відповідача, який їх затвердив, як обов`язкові для виконання і застосування у роботі з перевезенням, тому цей план судом приймається у сукупності з іншими доказами, який свідчить, які відправки відповідач при прийманні оформлює, зокрема, як "маршрутні", а які за іншими класифікаціями. При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що дійсно, для позивача вказаний план не є обов`язковим, проте, позивач при оформленні відповідного відправлення у накладних № 42542886, № 42850362, № 42989921, № 42990135, № 40018368 має право заповнювати відповідні графи, які надають можливість встановити відповідачу перевезення як маршрутне і в свою чергу, зазначити у відповідних графах накладних позначки для маршрутного перевезення.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що внесення у графи 29 накладних № 42542886, № 42850362, № 42989921, № 42990135, № 40018368 позначка "Х" у одному віконечці, яке є єдиним і не розмежовується, а зазначення такої відправки наводиться у накладній сукупно через рисочку: «групова/маршрутна», відсутність позначок у п. 63-66 накладних та інших графах стосовно формування «ядра» маршруту, а також наявність у відомості вагонів кількість вагонів (№ 42542886 - 3 вагони, № 42850362 - 5 вагонів, № 42989921 - 9 вагонів, № 42990135 - 6 вагонів, № 40018368 - 5 вагонів), в сукупності свідчить про те, що за вказаними накладними здійснювалось перевезення груповою відправкою більше 2-х вагонів, але меншого маршруту, що відповідно, є саме груповою відправкою в розумінні розділу 2 Правил перевезень вантажів залізничним транспортом України.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів, що позивач замовляв у відповідача маршрутну відправку, а її було оформлено як групову вагонну, у зв`язку з чим залізницею за накладними № 42542886, № 42850362, № 42989921, № 42990135, № 40018368 здійснювалось перевезення вантажів саме груповою відправкою. Учасниками спору не заперечувалась правильність оформлення вказаних накладних, правильність внесення у відповідні графи відомостей, які і їх підписання позивачем та комерційним агентом шляхом проставлення ЕЦП (п. 38 та п. 55 накладних)

Щодо групової відправки, Правила обчислення термінів доставки вантажів не встановлюють окремих, відмінних від вагонних, термінів доставки.

Так, підпункт 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів містить визначення строків доставки вантажів лише для маршрутної та вагонної відправки, будь-яких норм швидкості перевезення вантажів груповими відправками ні приписи вказаних Правил, ані будь-яких інших нормативних актів, не містять.

Разом з цим, виходячи з сукупного аналізу всіх наведених вище Правил, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що визначення терміну доставки за груповою відправкою має розраховуватися, виходячи зі швидкості, встановленої як для вагонної відправки - одна доба на кожні повні та неповні 200 км, а не як для відправки маршрутної - одна доба на кожні повні та неповні 320 км, оскільки рух поїзда за останньою вказаною швидкістю обумовлений низкою обставин, таких як формування поїзду одним відправником, призначення вантажу одному одержувачу на одну станцію або на різні станції призначення, розташовані на одному напрямку перевезення, однак за умови скорочення кількості переробок маршруту на попутних технічних станціях, що, в свою чергу, зумовлює мінімальну кількість операцій з вагонами, починаючи від часу прийняття їх до перевезення на станції відправлення та видачі вантажоодержувачеві на станції призначення, та, відповідно, свідчить про можливість проходження вантажу зі швидкістю 320 км за добу, тоді як при формуванні поїзду різними відправниками з призначенням на різні станції і різним одержувачам, вказані умови відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність розрахунку строків доставки вагонів за накладними № 42542886, № 42850362, № 42989921, № 42990135, № 40018368 (щодо оскарження нарахування штрафу за прострочення доставки яких скаржником подано апеляційну скаргу, і в межах доводів якої судом апеляційної інстанції здійснюється апеляційний розгляд у відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України) виходячи із вантажної швидкості доставки - одна доба на кожні повні та неповні 200 км, і виходячи з даної швидкості та календарних штемпелів у накладних № 42542886, № 42850362, № 42989921, № 42990135, № 40018368, вантаж відповідачем було доставлено з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що є підставою для нарахування за вказаними накладними штрафу в наступному розмірі:

- за накладною № 42542886: для 3 вагонів термін доставки вантажу починається з 24-00 години дати приймання вантажу 08.06.2019 по 15.06.2019 о 05-50 год. дати повідомлення вантажоотримувача і становить 06 діб і 06-00 год; розрахунковий термін доставки вантажу на відстань 401 км - 3 доби (1 доба/на кожні повні та неповні 200 км як групової відправки), додатково 1 доба на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу - всього 4 доби; прострочення терміну доставки вантажу 54 години, а тому штраф складає 10% від узгодженої провізної плати (відповідно до пункту 116 Статуту залізниць України), а саме: 2 871,60 грн. (28 716,00 грн. х10%);

- за накладною № 42850362: для 5 вагонів термін доставки вантажу починається з 24-00 години дати приймання вантажу 18.06.2019 по 25.06.2019 о 02-20 год. дати повідомлення вантажоотримувача і становить 06 діб і 02-00 год; розрахунковий термін доставки вантажу на відстань 401 км - 3 доби (1 доба/на кожні повні та неповні 200 км як групової відправки), додатково 1 доба на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу - всього 4 доби; прострочення терміну доставки вантажу 50 годин, а тому штраф складає 10% від узгодженої провізної плати (відповідно до пункту 116 Статуту залізниць України), а саме: 4 751,80 грн. (47 518,00 грн. х10%);

- за накладною № 42989921: для 9 вагонів термін доставки вантажу починається з 24-00 години дати приймання вантажу 22.06.2019 по 29.06.2019 о 16-20 год. дати повідомлення вантажоотримувача і становить 06 діб і 16-00 год; розрахунковий термін доставки вантажу на відстань 401 км - 3 доби (1 доба/на кожні повні та неповні 200 км як групової відправки), додатково 1 доба на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу - всього 4 доби; прострочення терміну доставки вантажу 64 години, а тому штраф складає 10% від узгодженої провізної плати (відповідно до пункту 116 Статуту залізниць України), а саме: 8 592, 00 грн. (85 920,00 грн. х10%);

- за накладною № 42990135: для 6 вагонів термін доставки вантажу починається з 24-00 години дати приймання вантажу 22.06.2019 по 30.06.2019 о 05-25 год. дати повідомлення вантажоотримувача і становить 07 діб і 05-00 год; розрахунковий термін доставки вантажу на відстань 519 км - 3 доби (1 доба/на кожні повні та неповні 200 км як групової відправки), додатково 1 доба на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу - всього 4 доби; прострочення терміну доставки вантажу 77 години, а тому штраф складає 20% від узгодженої провізної плати (відповідно до пункту 116 Статуту залізниць України), а саме: 13 647,60 грн. (68 238,00 грн. х20%);

за накладною № 40018368: для 5 вагонів термін доставки вантажу починається з 24-00 години дати приймання вантажу 23.06.2019 по 30.06.2019 о 17-05 год. дати повідомлення вантажоотримувача і становить 06 діб і 17-00 год; розрахунковий термін доставки вантажу на відстань 519 км - 3 доби (1 доба/на кожні повні та неповні 200 км як групової відправки), додатково 1 доба на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу - всього 4 доби; прострочення терміну доставки вантажу 65 години, а тому штраф складає 10% від узгодженої провізної плати (відповідно до пункту 116 Статуту залізниць України), а саме: 5 698,00 грн. (56 980,00 грн. х10%).

Таким чином, розмір штрафу за прострочення строків доставки вагонів за накладними № 42542886, № 42850362, № 42989921, № 42990135, № 40018368 (щодо оскарження нарахування штрафу за прострочення доставки яких скаржником подано апеляційну скаргу, і в межах доводів якої судом апеляційної інстанції здійснюється апеляційний розгляд у відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України), складає загалом 35 561,00 грн.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції, здійснивши розгляд справи в межах вимог апеляційної скарги, дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню загалом штраф в розмірі 148 407,00 грн. за прострочення доставки за накладними: на адресу одержувача ТОВ СП "НІБУЛОН", що оформлено залізничними накладними № 42542886, 42850362, 42989921, 43028042, 43033505, 40040966 та на адресу одержувача Адміністрація Одеського морського порту, що оформлено залізничними накладними №№ 42484147, 42989053, 42990135, 40018368. В решті вимог про стягнення 28 737,20 грн. штрафу слід відмовити з підстав, наведених у даній постанові.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі в межах зазначених доводів, найшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, рішення суду першої інстанції в частині присудження штрафу у розмірі 28 737,20 грн. ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи (щодо встановлення характеристик перевезення за накладними № 42542886, № 42850362, № 42989921, № 42990135, № 40018368), за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки суду першої інстанції в частині присудження штрафу у розмірі 28 737,20 грн. за накладними № 42542886, № 42850362, № 42989921, № 42990135, № 40018368 не відповідають встановленим обставинам справи, а також при ухваленні рішення судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права в частині присудження штрафу у розмірі 28 737,20 грн. за накладними № 42542886, № 42850362, № 42989921, № 42990135, № 40018368, у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення в частині стягнення 28 737,20 грн. штрафу підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення у наведеній частині про відмову у задоволенні стягнення 28 737,20 грн. штрафу за накладними № 42542886, № 42850362, № 42989921, № 42990135, № 40018368, за наведених у даній постанові підстав. В решті рішення суду першої інстанції - скаржником не оскаржувалось та залишається без змін.

Розподіл судових витрат

Пунктом 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі п. 2 ч. 1, ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат наступним чином: за подачу позову - судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а за подачу апеляційної скарги судовий збір підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 255, 269, 271, 273, 275, 276, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 у справі №910/17704/19 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 у справі №910/17704/19 - скасувати в частині стягнення 28 737,20 грн. штрафу та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вимоги про стягнення 28 737,20 грн. штрафу.

В решті рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 у справі №910/17704/19 - залишити без змін.

Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 у справі №910/17704/19 в наступній редакції:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "ВЕРТИКАЛЬ" (04073, м. Київ, пр. Степана Бандери, буд. 8, корп. 6; ідентифікаційний код 40001366) 148 407 грн (сто сорок вісім тисяч чотириста сім гривень 00 коп.) штрафу та 2 221,08 грн (дві тисячі двісті двадцять одна гривня 08 коп.) судового збору за подачу позову.

В решті позовних вимог - відмовити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "ВЕРТИКАЛЬ" (04073, м. Київ, пр. Степана Бандери, буд. 8, корп. 6; ідентифікаційний код 40001366) на користь Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) 3 986 (три тисячі дев`ятсот вісімдесят шість) грн. 00 коп.

4. Доручити суду першої інстанції видати накази на виконання даної постанови, а матеріали справи №910/17704/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, строки та у випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді С.Я. Дикунська

О.В. Тищенко