СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"13" травня 2020 р. Справа № 917/336/20

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Шутенко І.А.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. №1332 П/1)

на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.02.2020, постановлену у складі судді Погрібної С.В.

у справі №917/336/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Багмута Дмитра Степановича, АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ,

до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, вул. Уютна, 23, м. Полтава, Полтавська область, 36039,

про скасування наказів,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець Багмут Дмитро Степанович звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про скасування наказів Головного управління державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Полтавській області від 25.02.2019 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", а саме: №1279-СГ; №1292-СГ; №1310-СГ; №1316-СГ; № 1317-СГ; №1356-СГ; №1295-СГ.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява Фізичної особи-підприємця Багмута Дмитра Степановича про забезпечення позову (вх. № 2234).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.02.2020 у справі №917/336/20 заяву Фізичної особи-підприємця Багмута Дмитра Степановича про забезпечення позову задоволено. Заборонено Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області (36039, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Уютна, будинок 23, ідентифікаційний код 39767930) вчиняти дії по розпорядженню земельними ділянками з кадастровими номерами :06:000:0402, :06:000:0404, :06:000:0406, :06:000:0403, :06:000:0407, :06:000:0405, :06:000:0408, в тому числі затверджувати проекти землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок, які розроблені на підставі наказів №1279-СГ, №1292-СГ, №1310-СГ, №1316-СГ, №1317-СГ, №1356-СГ, №1295-СГ від 25.02.2019 до набрання чинності рішенням у даній справі.

Не погодившись з ухвалою, постановленою господарським судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , який просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.02.2020 у справі №917/336/20 про забезпечення позову та постановити ухвалу про залишення без задоволення заяви Фізичної особи-підприємця Багмута Дмитра Степановича про забезпечення позову.

Апелянт зазначає, що є особою, яка не брала участі у справі, однак оскаржувана ухвала впливає на його права. Вказує, що він звернувся до відповідача із заявою з проханням надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою. Наказом від 25.02.2019 №1317-СГ апелянту було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою. Однак у зв`язку з прийняттям оскаржуваної ухвали скаржник не може реалізувати власне право на отримання земельної ділянки.

Посилається на рішення Європейського суду з прав людини по справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії", в якій зазначено, що ст. 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору та про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала постановлена та підписана 26.02.2020.

Отже останнім днем строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали є 10.03.2020 (оскільки 07-09.03.2020 - вихідні дні).

Відповідно до штампу реєстрації вхідної кореспонденції суду, апеляційна скарга передана до канцелярії 14.04.2020.

Тобто ОСОБА_1 звернувся з пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Полтавської області від 26.02.2020 у справі №917/336/20.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження, ч. 2 ст. 124 Конституції України передбачає право особи на захист судом його прав.

Частиною 1 ст. 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ГПК України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду апелянт зазначає, що є особою, яка не брала участі у справі, та йому випадково через офіційні сайти стало відомо, що суд ухвалив рішення, що впливає на реалізацію апелянтом його права на отримання земельної ділянки у власність.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, враховуючи, що апелянт не залучений до участі у справі, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Полтавської області від 26.02.2020 у справі №917/336/20.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV ГПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за звернення до суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду сплаті підлягає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у 2020 році становить 2102,00 грн.

Проте до матеріалів апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.02.2020 у справі №917/336/20 не додано жодних доказів сплати судового збору.

Як вбачається, до апеляційної скарги апелянтом додано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування зазначеного клопотання заявник посилається на п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" та додає до матеріалів апеляційної скарги копію посвідчення серія НОМЕР_1 від 05.06.2012.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує ухвалу у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Багмута Дмитра Степановича до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про касування наказів Головного управління державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Полтавській області від 25.02.2019 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", а саме: 1) №1279-СГ; 2) №1292-СГ; 3) №1310-СГ; 4) №1316-СГ; 5) № 1317-СГ; 6) №1356-СГ; 7) №1295-СГ.

Однак апелянтом не зазначено, яким чином зазначений спір пов`язаний із захистом порушених прав ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що апелянтом не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України.

Викладені вище обставини відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України є підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 174 ГПК України, а саме - залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником недоліків.

Частиною 2 ст. 174 ГПК України передбачено, що строк усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, а саме, розділ Х "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційного скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260, п. 4 Розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.02.2020 у справі №917/336/20 залишити без руху.

2.Встановити апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали, але не менше, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме:

-надати до Східного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.

3.Роз`яснити ОСОБА_1 , якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги у строк встановлений судом, вона вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач І.А. Шутенко