12 травня 2020 року Справа № 913/147/20
м. Харків Провадження № 3/913/147/20
Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом
Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз", м. Сєвєродонецьк Луганської області в особі Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз", м. Старобільськ Луганської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Молодіжне інженерне товариство елітного будівництва", м. Київ
про стягнення 6 246 грн. 41 коп.
без повідомлення (виклику) сторін
Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою в особі Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Молодіжне інженерне товариство елітного будівництва" про стягнення боргу за договором підряду від 11.12.2017 № 4514 в сумі 6 246 грн. 41 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором підряду від 11.12.2017 № 4514 стосовно своєчасної оплати виконаних робіт.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2020 позовну заяву передано на розгляд судді Секірському А.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 18.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/147/20, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Частиною 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
У встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України строк відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Частиною 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11 ст. 242 ГПК України).
Статтею 93 ЦК України передбачено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.
Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, місцезнаходження юридичної особи.
Відомості про офіційну адресу місцезнаходження юридичної особи, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", є достовірними.
На зазначену адресу судом відповідно до вищевказаних вимог процесуального закону була направлена копія ухвали про відкриття провадження у цій справі з метою повідомлення відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та про його право подати, зокрема, відзив на позовну заяву, яка отримана відповідачем 30.03.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Пунктом 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.
За таких обставин, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд цієї справи та останнім були створені достатні умови для реалізації ним своїх процесуальних прав.
Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Враховуючи викладене, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та про його право подати, зокрема, відзив на позовну заяву, а тому справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.
Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Молодіжне інженерне товариство елітного будівництва" 08.12.2017 звернулось до Старобільського міжрайонного управління експлуатації газового господарства з листом від 07.12.2017 № 186, в якому просило провести роботи по відведенню газопроводу від будівлі за адресою: м. Старобільськ, вул. Гоголя, 1 (аркуш справи 20).
11.12.2017 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" в особі Старобільського міжрайонного управління експлуатації газового господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю "Молодіжне інженерне товариство елітного будівництва" укладено договір підряду № 4514 на виконання робіт на зовнішніх мережах газопостачання (монтажу, ремонту, реконструкції) (аркуші справи 21-22).
Відповідно до п. 1.1 договору Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз", в особі Старобільського міжрайонного управління експлуатації газового господарства - позивач у справі, субпідрядник за договором, зобов`язалось виконати роботи по відведенню газопроводу від будівлі. Вказані роботи проводяться за адресою: м. Старобільськ, вул. Гоголя, 1. При виконанні робіт можуть використовуватись матеріали та устаткування субпідрядника або Товариства з обмеженою відповідальністю "Молодіжне інженерне товариство елітного будівництва" - відповідача у справі, замовника за договором.
Субпідрядник виконує роботи протягом трьох днів після сплати послуг (п. 1.2 договору).
Замовник зобов`язався прийняти і оплатити роботи вказані в п. 1.1 договору у розмірі та строки визначені цим договором (п. 1.3 договору).
За умовами п. 2.1 договору вартість робіт за цим договором визначається згідно акту виконаних робіт за Ф2. Вартість робіт, зазначена у п. 2.1 цього договору, визначена на підставі кошторисної документації і включає в себе відшкодування витрат субпідрядника та плату за виконані ним роботи (п. 2.2 договору). Оплата за роботи, що виконуються субпідрядником, здійснюється на підставі акту виконаних робіт за Ф2, виставленого субпідрядником. Замовник здійснює оплату у безготівковому порядку шляхом перерахування суми договору на поточний рахунок субпідрядника. Підтвердженням оплати послуг є платіжне доручення банківської установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення або касовий документ установи банку або відділення поштового зв`язку, які прийняли платіж (п. 2.3 договору).
Згідно п. 3.1 договору в 5-денний строк з моменту завершення виконання робіт субпідрядник направляє замовнику два примірника акту приймання-передачі виконаних робіт. Замовник протягом 3-х робочих днів оформлює зі свого боку акт приймання-передачі наданих послуг (п. 3.2 договору). Підписаний сторонами акт приймання-передачі виконаних робіт є підтвердженням належного виконання субпідрядником умов договору (п. 3.3 договору).
Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2017, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих зобов`язань (п. 8.1 договору).
Виконання позивачем своїх зобов`язань за договором підтверджується актом приймання виконаних будівельно-монтажних робіт № 1 (форма 2) на суму 6 246 грн. 41 коп.
Відповідач за вказаним актом прийняв виконані позивачем роботи без зауважень. Проте за виконані позивачем роботи не розрахувався.
Позивач двічі звертався до відповідача з претензіями від 14.11.2018 № 06-01-11/2184 та від 10.01.2019 № 06-01-11/40 про оплату виконаних робіт в сумі 6 246 грн. 41 коп., які залишились без відповіді, заборгованість відповідачем не погашена (аркуші справи 24-25).
Доказів сплати боргу на час прийняття рішення відповідачем не надано.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 ГК України.
У відповідності з п. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Договір від 11.12.2017 № 4514, що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є договором підряду.
Загальні положення про підряд визначені главою 61 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.
Правилами ст. 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
За приписами ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Згідно ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.
Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За умовами укладеного договору підставою для оплати виконаних робіт є підписаний акт приймання-передачі виконаних робіт форми 2. При цьому, в договорі вказано, що оплата за роботи, що виконуються субпідрядником здійснюється на підставі акту виконаних робіт за Ф2, виставленого субпідрядником. Замовник здійснює оплату у безготівковому порядку шляхом перерахування суми договору на поточний рахунок субпідрядника.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).
Проаналізувавши зміст договору з огляду на приписи ст. 530 ЦК України, суд дійшов висновку, що при визначенні строку оплати виконаних робіт необхідно керуватися ч. 2 ст. 530 ЦК України, оскільки в договорі чітко не визначено строку оплати.
Позивач звертався до відповідача з вимогами про оплату боргу від 14.11.2018 № 06-01-11/2184 та від 10.01.2019 № 06-01-11/40. Але за поясненнями позивача, викладеними в листі від 30.03.2020 № 06-01-11/466, докази надіслання вимог відсутні, оскільки вони надсилались звичайним поштовим відправленням без повідомлення.
При цьому обставини відсутності доказів надіслання вимог не звільняють відповідача від необхідності виконання зобов`язань по сплаті виконаних позивачем робіт за договором підряду від 11.12.2017 № 4514 на виконання робіт на зовнішніх мережах газопостачання (монтажу, ремонту, реконструкції).
Крім того, відповідач підписавши акт приймання виконаних будівельно-монтажних робіт № 1 (форма 2) був обізнаний з вартістю виконаних позивачем робіт, тому відповідач не був позбавлений можливості сплатити позивачу грошові кошти за виконані ним роботи в розмірі 6 4246 грн. 41 коп.
Більш того, виконані позивачем роботи вважаються прийнятими відповідно до вимог ч. 1 ст. 853 ЦК України, оскільки відповідач не виконав вимог зазначеної норми, підписав акт приймання виконаних будівельно-монтажних робіт № 1 (форма 2).
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи, що строк виконання обов`язку відповідача по оплаті виконаних робіт на день звернення позивача з позовом до суду настав, тому з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, що свідчать про належне виконання позивачем зобов`язань за договором, а також відсутністю доказів погашення відповідачем заборгованості, суд вважає позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 6 246 грн. 41 коп. обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову в сумі 2 102 грн. 00 коп. покладається на відповідача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Позовні вимоги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" в особі Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Молодіжне інженерне товариство елітного будівництва" про стягнення 6 246 грн. 41 коп. задовольнити в повному обсязі.
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Молодіжне інженерне товариство елітного будівництва", м. Київ, вул. Солом`янська, 14, ідентифікаційний код 39358095 на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз", Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 87, ідентифікаційний код 05451150 в особі Старобільського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Луганськгаз", Луганська область, м. Старобільськ, вул. Залізнична, 41, ідентифікаційний код 20188336 борг в сумі 6 246 грн. 41 коп., судовий збір в сумі 2 102 грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.
3.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

4.Повний текст рішення складено і підписано - 12.05.2020.

Суддя А.В. Секірський