РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2020Справа № 910/2218/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління

до Державного підприємства «Державний будівельний комбінат управління справами апарату Верховної Ради України»

про стягнення 16 513, 85 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління (далі - АТ «Ощадбанк», позивач) із позовом до Державного підприємства «Державний будівельний комбінат управління справами апарату Верховної Ради України» (далі - ДП «ДБК», відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 16 513, 85 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання за договором банківського рахунку № 2469 від 28.11.2014 р. в частині своєчасної сплати вартості наданих йому послуг з обслуговування рахунку, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

У позові АТ «Ощадбанк» просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 11 824,00 грн., пеню у сумі 1 983,20 грн., інфляційні втрати у сумі 2 050,32 грн., 3 % річних у сумі 656,33 грн., а всього - 16 513, 85 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.02.2020 р. за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Цією ж ухвалою сторонам наданий строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, розглянувши заявлені позовні вимоги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 28.11.2014 між ПАТ «Ощадбанк» (банк) та ДП «ДБК» (клієнт) був укладений договір банківського рахунку № 2469 (далі - договір). Відповідно до умов цього договору банк зобов`язується надавати клієнту послуги з розрахунково-касового обслуговування, які пов`язані з переказом грошей з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому грошей у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується оплачувати вартість таких послуг та надає банку право користуватися тимчасово вільними коштами клієнта на власний розсуд.

Відповідно до п. 2.1 договору банк зобов`язався протягом трьох банківських днів після надання всіх необхідних документів відкрити клієнту поточний(і) рахунок(нки) № НОМЕР_1 у гривні України та надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування (надалі - послуги), відповідно до умов цього договору, чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного банку України.

Згідно з п. 2.3 договору оплата за послуги, надані банком клієнту відповідно до переліку операцій з розрахунково-касового обслуговування, здійснюється згідно з тарифами за послуги філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" (додаток № 1 до цього договору, який є його невід`ємною складовою частиною), які можуть бути змінені банком в порядку, визначеному умовами цього договору (надалі - тарифи).

Відповідно до п. 3.1 договору вартість послуг банку визначена у тарифах у вигляді суми тарифу - вартості послуги.

При настанні термінів оплати вартості наданих банком послуг з розрахунково-касового обслуговування клієнт доручає банку здійснювати договірне списання коштів в передбаченому тарифами розмірі, що необхідний для оплати наданих банком послуг з рахунку(ів) клієнта, а також інших поточних рахунків клієнта, відкритих в АТ «Ощадбанк» або тих, що будуть відкриті протягом строку дії цього договору. З метою здійснення банком права договірного списання, передбаченого у першому абзаці цього пункту договору, у разі відсутності або недостатності на рахунках клієнта в національній валюті коштів у сумі, необхідній для повної оплати послуг, клієнт надає банку право договірного списання коштів з його рахунків в іноземній валюті та доручає банку здійснити продаж іноземної валюти у розмірі, еквівалентному сумі, що необхідна для повної оплати послуг. Сума іноземної валюти, зазначена вище, розраховується та її продаж здійснюється за курсом продажу іноземної валюти банку для клієнтів-юридичних осіб на день здійснення її продажу. Сплата клієнтом коштів за надані банком послуги здійснюється одночасно з проведенням операцій або не пізніше визначеного числа місяця наступного за звітним відповідно до додатку 1 до цього договору.

Згідно з п. 4.1.1 договору банк зобов`язався відкрити клієнту рахунок(ки) протягом трьох банківських днів після надання клієнтом необхідних документів згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного банку України.

У свою чергу, пунктом 4.3 договору визначені зобов`язання клієнта, а саме:

- виконувати умови цього договору та вимоги чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного банку України (пп. 4.3.3);

- сплачувати вартість послуг банку згідно тарифами в порядку, визначеному розділом 3 договору;

- своєчасно поповнювати рахунок(ки) грошовими коштами, у разі відсутності або недостатності коштів на рахунку(ах), з метою належного виконання своїх обов`язків за договором щодо сплати на користь банку вартості наданих ним послуг, в тому числі з метою забезпечення можливості здійснення банком права договірного списання коштів у сумі, необхідній для повної оплати послуг, а також в інших випадках, визначених договором, для реалізації банком права договірного списання коштів з рахунку(ів) (пп. 4.3.11).

Відповідно до п. 9.1 цей договір набуває чинності з дати підписання сторонами та діє протягом одного календарного року. Дія договору автоматично продовжується на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не попередить в письмовій формі іншу сторону про припинення його дії не менше, ніж за один місяць до закінчення відповідного строку дії договору.

Додатком № 1 до даного договору сторони погодили тарифи за послуги банку - філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" (тарифний пакет "Бізнес +"), вартість яких за щомісячне обслуговування тарифного пакету складає 299,00 грн.

Суд зазначає, що укладений сторонами договір № 2469 від 28.11.2014 р. за своєю правовою природою є договором банківського рахунку, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 72 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (ч. 1 ст. 1067 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Згідно з ч. 4 ст. 1068 ЦК України клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Судом встановлено, що на виконання своїх зобов`язань за вказаним договором, у період з січня 2016 р. по липень 2019 р., позивач надав відповідачу послуги з обслуговування банківського рахунку ДП «ДБК» за погодженим із банком тарифом на загальну суму 11 824,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками по рахунку.

Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, вартість наданих послуг за вказаний період не сплатив.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки факту належної сплати вартості послуг, наданих у період з січня 2016 р. по липень 2019 р., відповідач суду не довів, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з ДП «ДБК» заборгованості у сумі 11 824,00 грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу позивач просив стягнути з відповідач пеню за прострочення зобов`язання у сумі 1 983,20 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як вбачається із договору, у пункті 6.4 сторони погодили, що за несвоєчасне поповнення рахунку(ів) відповідно до умов підпункту 4.3.11 цього договору, що призвело до неможливості здійснити договірне списання грошових коштів за надані банком послуги (зокрема, обслуговування рахунку), клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,2 % відсотка від належної до сплати суми за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін (п. 2.5 Постанови Пленуму від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Перевіривши розрахунок штрафних санкцій відповідно до умов договору та вимог ст. 232 ГК України, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 1 983,20 грн., тобто у заявленій позивачем сумі.

Також за порушення зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у сумі 2 050,32 грн. та 3 % річних у сумі 656,33 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційної складової боргу є такими, що заявлені правомірно.

Здійснивши власний розрахунок сум матеріальних втрат, суд встановив, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 2 050,32 грн. та 3 % річних у сумі 656,33 грн., тобто у сумах, заявлених позивачем.

Отже, за висновком суду позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Також суд враховує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" та постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 20.03.2020 № 242, від 25.03.2020 № 239, від 29.03.2020 № 241, від 02.04.2020 № 255, від 08.04.2020 № 262, від 15.04.2020 № 284, від 22.04.2020 № 291) з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин, у зв`язку з чим до ГПК України внесені зміни щодо продовження процесуальних строків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління до Державного підприємства «Державний будівельний комбінат управління справами апарату Верховної Ради України» про стягнення заборгованості у сумі 16 513, 85 грн. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Державний будівельний комбінат управління справами апарату Верховної Ради України» (01021, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 5; ідентифікаційний код 21586524) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г; ідентифікаційний код 00032129) в особі філії Одеського обласного управління заборгованість у сумі 11 824 (одинадцять тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. 00 коп., пеню у сумі 1 983 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят три) грн. 20 коп., інфляційні втрати у сумі 2 050 (дві тисячі п`ятдесят) грн. 32 коп., 3 % річних у сумі 656 (шістсот п`ятдесят шість) грн. 33 коп., судовий збір у сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складене 28 квітня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення, який не може бути меншим строку карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Головіна К. І.