УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

27.04.2020Справа № 910/5425/20
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши матеріали

за позовом Фізичної особи-підприємця Алі Ахмеда Таха Алі

до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

про відшкодування вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт проведених в орендованих приміщеннях, визнання строку дії договорів оренди поновленими, визнання переважних прав орендаря та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Алі Ахмеда Таха Алі до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про відшкодування вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт проведених в орендованих приміщеннях, визнання строку дії договорів оренди поновленими, визнання переважних прав орендаря та зобов`язання вчинити дії.

Згідно з частинами 1-2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частинами 1, 2 статті 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлений перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, якими можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (ч. 2 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Частиною 3 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Частиною 1 та 2 статті 61 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Отже, в господарському судочинстві згідно з вимогами статті 60 Господарського процесуального кодексу України допустимим доказом повноважень адвоката, як особи, що підписала, зокрема, позовну заяву або заяву про видачу судового наказу, є виключно довіреність або ордер.

При цьому, ордер, який видано відповідно до Закону № 5076-VI, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером чинна редакція ГПК України не вимагає. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № П/9901/736/18.

Крім того, повноваження представника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд в ухвалах від 29.05.2019 у справі 202/5348/18 та від 12.06.2019 у справі 362/562/19.

Натомість, всупереч наведеному, на підтвердження повноважень адвоката В.І. Іванюка на підписання вказаного позову подано лише копію ордера серії КВ № 473336 від 27.03.2020.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

У пункті 8 прохальної частини позову викладено такі вимоги: зобов`язати Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» припинити вчинення дій спрямованих на односторонню відмову від Договору оренди нерухомого майна банку №185- 03/1/211116 від 21.11.2016 і Договору оренди нерухомого майна банку №216- 00/4/040917 від 04.09.2017 та припинити вчинення дій щодо обмеження Фізичної особи-підприємця Алі Ахмед Taxa Алі у використанні приміщень орендованих за Договором оренди нерухомого майна банку №185- 03/1/211116 від 21.11.2016 і Договором оренди нерухомого майна банку №216- 00/4/040917 від 04.09.2017 загальною площею 185,1 кв.м, а саме: нежилі приміщення з №3 по №9 площею - 98,00 кв.м, нежитлові приміщення №1, 2, 10, 11 площею - 56,00 кв.м, частина приміщення №111 площею 19,2 кв.м, частина приміщення №111 площею 11,9 кв.м першого поверху будівлі, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Софіївська, 6, зі всіма внутрішніми системами та комунікаціями.

Суд звертає увагу, що предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, яка повинна викладатися чітко й безумовно, з метою його належного виконання.

Однак, всупереч наведеному, вказані вимоги викладені не чітко, оскільки не конкретизовано переліку дій, які повинен вчинити відповідач.

Відповідно до вимог ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Як встановлено статтею 4 вказаного Закону України, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 грн) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (735 700,00 грн). З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 грн).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру про стягнення вартості виконаних будівельних робіт у загальному розмірі 1 568 664,00 грн (289 157,00 грн + 1 279 507,00 грн) та вісім вимог немайнового характеру (визнання строку дії двох договорів поновленим, визнання переважного права на укладення двох договорів оренди, зобов`язання припинити вчинення дій спрямованих на односторонню відмову від двох договорів, зобов`язання припинити вчинення дій щодо обмеження позивача у використанні приміщень орендованих за двома договорами).

Отже, відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір" позивачем повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 40 345,96 грн.

Проте, відповідно до поданої квитанції позивачем сплачено 34 039,96 грн судового збору.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачем не виконано вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Ураховуючи викладене вище, вказана позовна заява залишається без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Алі Ахмеда Таха Алі залишити без руху.

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду заяви, що містить чіткий та конкретний зміст позовних вимог в частині зобов`язання припинити вчинення дій (пункт 8 прохальної частини позову), оригінал ордера серії КВ № 473336 від 27.03.2020, докази доплати судового збору у розмірі 6 306,00 грн за реквізитами Господарського суду міста Києва, які розміщені на офіційному веб-сайті Судової влади.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 ГПК України, за яким позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Ю. Трофименко