ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. Черкаси справа № 925/371/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від прокуратури: Кожушко Н.В.

від позивача: Бережна І.В. - за довіреністю;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури (м. Сміла, Черкаська область) в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації (м. Черкаси) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нива" (м. Шпола, Черкаська область) про розірвання договору оренди та стягнення 3639,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов з вимогами:

- стягнути з відповідача заборгованість в сумі 3 639,70 грн. за використання водного об`єкта;

- розірвати договір оренди водного об`єкта від 23.01.2017, укладеного між Черкаською обласною державною адміністрацією та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю " Нива" щодо ставка площею 4,7255 га, розташованого за межами населеного пункту с. Васильків, Шполянського району, Черкаської області та земельної ділянки під водним об`єктом площею 4,7255 га з кадастровим номером :02:001:0353.

Справа слухається за правилами спрощеного позовного провадження.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, прокурор, звернувшись до суду із позовом у даній справі в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації, обґрунтував, зокрема, що частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Щодо доведеності повноважень представництва прокурором інтересів держави, на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України суд враховує правовий висновок з постанови Великої Палати ВС від 15.10.2019 по справі № 903/129/18 (№ в ЄДРСР 85174593) про те, що сам факт не звернення до суду органу місцевого самоврядування з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, явка обов`язковою не визнавалася, що не перешкоджає суду проводити розгляд справи.

Відповідач електронною поштою направив суду клопотання від 05.05.2020 про розгляд справи без участі свого представника, в якому одночасно повідомив, що позовні вимоги визнає в повному об`ємі.

В судовому засіданні 07.05.2020 в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У відповідності до ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення, виходячи з такого:

З матеріалів справи вбачається наступне:

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України та відповідно до них нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що 18.04.2012 між Шполянською районною державною адміністрацією ( далі - орендодавець) та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Нива" ( далі - Орендар, відповідач по справі ) укладено договір оренди землі ( а.с. 19-20) , у відповідності до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду яка знаходиться на території Васильківської сільської ради Шполянського району Черкаської області ( п. 1 договору).

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,7255 га з кадастровим номером :02:001:0353 під існуючим ставком для товарного вирощування риби в адміністративних межах Васильківської сільської ради Шполянського району Черкаської області (п. 2 договору) .

Земельна ділянка передається в оренду для вирощування товарної риби (п. 14 договору).

Цільове призначення земельної ділянки - землі водного фонду ( п. 15 договору).

Договір укладено на 10 ( десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 договору).

В подальшому відповідачем переоформлено право користування водним об`єктом та земельною ділянкою для рибогосподарських потреб відповідно до договору оренди водного об`єкта від 23.01.2017, який укладений з Черкаською обласною державною адміністрацією (далі - Орендодавець, позивач по справі) (а.с. 21-24) за умовами якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування водний об`єкт для рибогосподарських потреб - ставок площею 4,7255 га, розташований за межами населеного пункту с. Васильків Шполянського району, Черкаської області, який розташовується за межами села Васильків Шполянського району Черкаської області на р. Лозоватка, яка є правою протокою р. Шполка, яка є лівою притокою р. Гнилий Тікіч , що є правовою притокою р. Тікіч, яка є правою притокою р. Синюха , яка є лівою протокою р. Південний Буг ( п. 1 договору).

Об`єктом оренди за цим договором є вода (водний простір) водного об`єкта 45,57 тис. м.3, земельна ділянка під водним об`єктом 4,7255 га, кадастровий номер :02:001:0353.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 84802,9 грн. (п. 5 договору).

Договір укладено на 5 (п`ять) років, до 18 квітня 2022 року. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У такому випадку орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити дії договору.

До листа-повідомлення про поновлення договору орендар додає проект додаткової угоди ( п. 8 договору).

Орендна вноситься орендарем окремо за воду (водний простір) у розмірі 1761,64 грн. на рік, код платежу 22130000 та за земельну ділянку за місцем її розташування у сумі 2544,09 грн. на рік, як 3 % нормативної грошової оцінки землі за місцем її розташування, код платежу 18010600 (п. 9 договору).

Однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст. 15 Закону України "Про оренду землі").

Згідно положень Водного Кодексу України в чинній редакції визначено, що :

водний об`єкт - це природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, лиман, річка, струмок, озеро, водосховище, ставок, канал, а також водоносний горизонт);

рибогосподарський водний об`єкт - це водний об`єкт (його частина), що використовується для рибогосподарських цілей;

водойма - це безстічний або із сповільненим стоком поверхневий водний об`єкт.

До основних прав водокористувачів згідно ст. 43 Водного Кодексу України законодавцем віднесено використання водних об`єктів на умовах оренди.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цих Законів, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 3 Водного кодексу України усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд. До водного фонду України належать: 1) поверхневі води: природні водойми (озера); водотоки (річки, струмки) штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; інші водні об`єкти; 2) підземні води та джерела; 3) внутрішні морські води та територіальне море.

Зі зміною законодавства, прийняттям Закону України «Про аквакультуру» та внесенням змін до Водного кодексу України повноваження щодо передачі в оренду водних об`єктів перейшли до органів, що здійснюють розпорядження земельними ділянками. Зокрема, ч.ч.3,4 ст. 51 Водного кодексу України передбачено, що водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Згідно ст. 59 Земельного Кодексу України землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Отже, правовий режим земель водного фонду розглядається в комплексі з правовим режимом відповідного водного об`єкту, тобто, земельна ділянка і розташований на ній водний об`єкт, є комплексним об`єктом правового регулювання.

З урахуванням викладеного, органом, уповноваженим на даний час розпоряджатись водними об`єктами на території Черкаської області, є Черкаська обласна державна адміністрація, в інтересах якої і заявлено позов, та яка є стороною спірного договору оренди водного об`єкта.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст. 206 Земельного Кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно ст. 13, 21, 41 ЗУ "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999 року (зі змінами та доповненнями) до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення, зокрема, питань бюджету, фінансів та обліку; використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля; розпорядження землями державної власності відповідно до закону.

Договором оренди водного об`єкта від 23.01.2017 у п. 12 передбачено, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану об`єкта оренди, що сталося не з вини орендаря, що підтверджується документами;

- інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до положень чинного законодавства та умов договору оренди від 23.01.2017 сплата орендної плати проводиться орендарем, як правило, щомісячно та не залежить від результатів його господарської діяльності.

За доводами представників прокуратури та позивача, відповідач належним чином сплачував орендні платежі лише за земельну ділянку і борг в цій частині відсутній, але відповідач має заборгованість по платежах за використання водного об`єкту в розмірі 3 639,70 грн. станом на 01.02.2020, тобто за весь період строку дії договору.

У відповідності до п. 11 спірного договору оренди, орендна плата вноситься відповідачем щомісячно пропорційно річній орендній платі не пізніше 30 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно ст. 17 Земельного Кодексу України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 122 Земельного Кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів, зокрема, для ведення водного господарства.

Чинним законодавством (ст.21 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.96, 206 Земельного кодексу України, ст.288 Податкового кодексу України) передбачено, що використання землі в Україні є платним і землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

У відповідності до п. 6.1., 10.1.1, 265.1.3. та 14.1.147 Податкового Кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

До місцевих податків відноситься плата за землю (у складі податку на майно), як обов`язковий платіж, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно п. 10.2., 10.5 Податкового кодексу України місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю). Зарахування місцевих податків та зборів до відповідних місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Згідно положень ст. 42,43 Водного Кодексу України водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи, які мають право використовувати водні об`єкти на умовах оренди.

Згідно ст.51 Водного Кодексу України користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми.Умови використання водних об`єктів, розмір орендної плати та строк дії договору оренди водних об`єктів визначаються у договорі оренди. Сплата орендної плати за водний об`єкт не звільняє від сплати орендної плати за земельну ділянку під цим об`єктом.

Орендна плата за водні об`єкти (їх частини), що надаються в користування на умовах оренди Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, районними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, місцевими радами відноситься до коду бюджетної класифікації 22130000 згідно із положеннями наказу Міністерства фінансів України від 14 січня 2011 року N 11 "Про бюджетну класифікацію".

Методика визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти затверджена наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.05.2013 № 236 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.06.2013 року за № 986/23518.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» від 16.02.2011 № 106 контроль за правильністю та своєчасністю надходження до місцевих бюджетів орендної плати за водні об`єкти (їхньої частини), що надаються в користування на умовах оренди Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, районними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, місцевими радами здійснюється Державною фіскальною службою України, Держводагентством, держадміністраціями та органами місцевого самоврядування.

Згідно ст. 33, 60, 61 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, питання справляння плати за землю. Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси. Органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Складання і виконання районних і обласних бюджетів здійснюють відповідні державні адміністрації згідно з Бюджетним кодексом України.

Отже, кошти від оренди земельних ділянок та водних об`єктів, надходять і зараховуються виключно до місцевих бюджетів за місцем знаходження земельної ділянки, а не до бюджету районної державної адміністрації, хоча вона і може виступити орендодавцем по договору.

Відповідач у клопотанні від 05.05.2020 позовні вимоги зі сплати заборгованості в сумі 3 639,70 грн. за використання водного об`єкту станом на 01.02.2020 визнав.

Доказів про внесення платежів за використання водного об`єкту за спірним договором в період його дії відповідач суду не надав.

Статтею 526 ЦК України, ст. 193 ГК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказів сплати заборгованості по орендній платі за використання водного об`єкту по договору від 23.01.2017 відповідач суду не надав.

Тому, вимога про примусове стягнення з відповідача 3639,70 грн. боргу станом на 01.02.2020 за використання водного об`єкту по договору від 23.01.2017 підлягає до повного задоволення.

Строки сплати вказаного боргу як щомісячних платежів за весь період дії договору на час вирішення спору є такими, що настали, докази сплати боргу відсутні.

Також позивач просить суд розірвати договір оренди водного об`єкта від 23.01.2017, укладений між Черкаською обласною державною адміністрацією та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю " Нива" щодо ставка площею 4,7255 га, розташованого за межами населеного пункту с. Васильків, Шполянського району, Черкаської області та земельної ділянки під водним об`єктом площею 4,7255 га з кадастровим номером :02:001:0353 за наслідками неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків за цим договором.

Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У зв`язку з тим, що відповідач неналежно виконує умови договору від 23.01.2017 і систематично (за весь період договору від 23.01.2017) не сплачує орендну плату за користування водним об`єктом, мають місце правові підстави для розірвання вказаного договору оренди примусово.

В добровільному порядку дане питання учасниками справи вирішено не було.

Відповідно до п. 40 Договору оренди від 23.01.2017 дія цього договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором обов`язків та випадкового знищення, пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає його використанню, нецільового використання об`єкта оренди, а також інших підстав, визначених законом.

Згідно ст. 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зібраними у справі доказами доведено неналежне виконання відповідачем умов договору оренди водного об`єкта в частині несплати орендної плати за використання водного об`єкта протягом всього строку дії договору, що не заперечується відповідачем та є підставою для розірвання договору.

За наведених обставин, позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

У відповідності до ч. 3 ст. 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", судовий збір може бути повернутий ухвалою суду з державного бюджету України лише за заявою особи, що його сплатила.

Прокурор прокуратури Черкаської області 07.05.2020 подав суду заяву про повернення прокуратурі 50% сплаченого судового збору з державного бюджету України, яка підлягає до задоволення шляхом прийняття окремої ухвали.

З урахуванням викладеного та задоволення позову, який визнано відповідачем до початку першого судового засідання у справі, до стягнення з відповідача на користь позивача належить лише 2 102,00 грн. (як 50 % від сплаченого позивачем судового збору при поданні позову) в порядку ст. 129 та 130 ГПК України.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нива" (ідентифікаційний код 03793877, м. Шпола, Черкаська область, вул. Лебединська. 131) на користь Черкаської обласної державної адміністрації (ідентифікаційний код 00022668, м. Черкаси, бул. Шевченка, 185) із зарахуванням коштів на рахунок Васильківської сільської ради Шполянського району Черкаської області (ідентифікаційний код 26324421, с. Васильків, Шполянського району Черкаської області) № UA 0023556 банк одержувача Державна казначейська служба України в м. Києві 3 639,70 грн. за використання водного об`єкта;

3. Розірвати договір оренди водного об`єкта від 23.01.2017, укладений між Черкаською обласною державною адміністрацією та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю " Нива" щодо ставка площею 4,7255 га, розташованого за межами населеного пункту с. Васильків, Шполянського району, Черкаської області та земельної ділянки під водним об`єктом площею 4,7255 га з кадастровим номером :02:001:0353.

4. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нива" (ідентифікаційний код 03793877, м. Шпола, Черкаська область, вул. Лебединська. 131) на користь прокуратури Черкаської області (ідентифікаційний код 02911119, м. Черкаси, бул. Шевченка, 286) - 2102,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Суддя Н.М. Спаських