ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" квітня 2020 р. Справа № 924/1268/19

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.,

за участю секретаря судового засіданні Баськової Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Телеком", м. Хмельницький

до: 1. публічного акціонерного товариства "Подільська телефонна компанія "Мітел", м. Хмельницький

2. товариства з обмеженою відповідальністю "ЛМДС", м. Київ

про визнання недійсними договору відступлення права вимоги та додаткового договору до нього

за відсутності представників сторін

встановив: товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля-Телеком", м. Хмельницький звернулось до суду з позовом до публічного акціонерного товариства "Подільська телефонна компанія "Мітел", м. Хмельницький про визнання недійсними укладених між публічним акціонерним товариством "Подільська телефонна компанія "Мітел" та товариством з обмеженою відповідальністю "АВНЮ" 11.07.2011 року договору про відступлення права вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького нотаріального округу Пруняком В.І. за реєстровим №1131, та додаткового договору від 01.11.2012 року до Договору відступлення вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького нотаріального округу Пруняком В.І. за реєстровим №2784.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 24.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 16.01.2020.

Ухвалою суду від 16.01.2020 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено товариство з обмеженою відповідальністю "ЛМДС"; відкладено підготовче засідання у справі 30.01.2020, яке відкладено на 17.02.2020.

У подальшому ухвалою суду від 17.02.2020 товариство з обмеженою відповідальністю "ЛМДС" залучено до участі у справі в якості співвідповідача; продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 26.02.2020, у подальшому - на 03.03.2020.

Ухвалою суду від 03.03.2020 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 18.03.2020.

У судовому засіданні 18.03.2020 постановлено ухвалу про оголошення перерви до 06.04.2020.

Ухвалою суду від 06.04.2020 відкладено розгляд справи в судовому засіданні на 27.04.2020.

Сторони представників у судове засідання не направили, про судовий розгляд справи повідомлені належним чином.

Від позивача надійшло клопотання (від 24.04.2020) про проведення судового засідання без участі позивача та його представника; зазначає про підтримання позовних вимог, просить позов задовольнити.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач 1, не повідомивши письмово позивача про намір змінити істотні умови договору від 09.08.2007 №8/1 в частині своєї участі у спільній господарській діяльності, уклав оспорені договори, що суперечить п. п. 13.3, 13.9 договору від 09.08.2007 №8/1, статтям 525, 629, 510, 520, 203 ЦК України, ст. 188 ГК України та призвело до порушення права позивача як сторони господарського договору. Крім того, посилається на положення ст. ст. 15, 16, 202, 213, 509, 510, 512, 514, 520, 625, 628 ЦК України.

Відповідач - ПАТ "Подільська телефонна компанія "Мітел" у відзиві на позов (від 14.01.2020) проти позовних вимог заперечує, просить в позові відмовити в зв`язку із його необґрунтованістю. В обґрунтування заперечень зазначає про відсутність порушених спірними договорами прав позивача; позивач пропустив позовну давність; зміст договору відповідає вимогам законодавства. Вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, який повинен застосовуватись з 11.07.2011, оскільки листом від 11.07.2011 відповідач повідомив позивача про здійснення відступлення на користь нового кредитора права вимоги за договором №8/1. Крім того, позивач з огляду на умови п. 8.5 договору №8/1 знав про нового кредитора у відповідній частині об`єкта будівництва. Також стверджує, що позивач не довів порушення спірними договорами його прав, оскільки право позивача на отримання у власність за договором №8/1 частини об`єкта будівництва не зменшилось, не зникло, він не був позбавлений можливості реалізувати своє право щодо об`єкта будівництва. Звертає увагу на відповідність оспорених договорів вимогам законодавства, зокрема положенням ст. ст. 510, 512, 514, 520, 525, 629 ЦК України, ст. 188 ГК України та умовам договору №8/1, оскільки договорами не передбачено необхідності отримання згоди позивача на відступлення права вимоги відповідача до генпідрядника (боржника); не вимагається внесення змін до основаного зобов`язання або повідомлення будь-якої особи, крім боржника; не передбачено умов щодо переведення боргу відповідача до нового кредитора, тому згода боржника (генпідрядника), а тим більше будь-якої іншої особи, на укладення оспорених договорів не вимагається. Вважає помилковим твердження позивача про те, що договір №8/1 за своєю юридичною природою не є зобов`язанням та про те, що відповідач виступає кредитором щодо позивача, а позивач є боржником щодо відповідача.

Також ПАТ "Подільська телефонна компанія "Мітел" подано заяви (від 14.01.2020, 11.02.2020) щодо застосування позовної давності. Заява обґрунтована тим, що договір відступлення права вимоги був укладений понад вісім років тому і позивач знав про нього, оскільки відповідач листом від 11.07.2011 повідомив позивача про здійснення ним відступлення на користь нового кредитора права вимоги за договором №8/1. Зауважив, що при добросовісному ставленні до виконання власних зобов`язань позивач мав та повинен був дізнатися про стан договору №8/1 та стан об`єкта будівництва. Зауважив, що на зборах представник позивача уже мав із собою копію оспореного договору. Вважає, що перебіг строку позовної давності повинен початись з 11.07.2011.

Позивач у відповіді на відзив ПАТ "Подільська телефонна компанія "Мітел" (від 27.01.2020) з приводу застосування строку позовної давності, зокрема зазначив, що відповідачем не надано доказів направлення та вручення позивачу листа від 11.07.2011, а копію самого листа вважає недостовірним доказом. Стверджує, що ним заявлено позов в межах позовної давності з часу, коли він дізнався про порушення своїх прав як сторони договору №8/1. Посилання відповідача на п. 8.5 договору №8/1 та наявність уповноваженого представника позивача на об`єкті будівництва вважає припущеннями. Твердження відповідача на те, що відповідач є кредитором у договорі №8/1 і згода інших учасників договору 8/1 на перехід права вимоги до нового кредитора не передбачені законом, вважає хибними, оскільки за такою логікою інші учасники договору №8/1 є боржниками кредитора, а після укладення оскаржуваних договорів - нового кредитора. Доводи про те, що згідно договору №8/1 лише генпідрядник є кредитором по відношенню до відповідача, спростовує змістом договору №8/1, де зазначено, що учасники договору є учасниками пайового будівництва на умовах, визначених договором. З приводу твердження відповідача про відсутність порушеного права позивача зазначив, що позивачем обґрунтовано право на належне виконання договору №8/1 його учасниками на умовах, визначених цим договором, неможливість односторонньої зміни умов договору без завчасного письмового попередження про такі зміни, що є самодостатніми правами для судового захисту.

В обґрунтування своєї позиції позивач посилається на умови п. п. 2.1, 3.2, 3.3, 4.2-4.5, 10.2, 10.3 договору №8/1, яким передбачаються спільні обов`язки сторін по будівництву об`єкта, який будується з метою створення спільної часткової власності саме учасників договору, а зміна участі в договорі відповідача пов`язана та впливає на зміст прав позивача як в частині спільних обов`язків по будівництву об`єкта, так і прав співвласника у майбутньому (після завершення будівництва). Вказує, що спільними та неподільними правами сторін за договором є права на зміну вартості та строків робіт і погодження їх сторонами. Вважає порушеним також право позивача як співвласника у спільній частковій власності. Стверджує, що відновити порушені права позивача в інший спосіб, ніж визнання недійсними оспорених договорів, неможливо (пояснення від 30.03.2020).

Відповідач - ПАТ "Подільська телефонна компанія "Мітел" у запереченнях на відповідь на відзив (від 11.02.2020) з приводу строків позовної давності акцентував увагу на направленні листа від 11.07.2011 позивачу. Також звернув увагу на наявність у представника позивача копії оспореного договору станом на момент проведення зборів пайовиків-замовників об`єкта будівництва, яку він міг отримати лише від сторін такого договору. Стверджує, що позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права. Вважає наведені позивачем обставини щодо пропуску строку позовної давності необґрунтованими та стверджує, що укладення оспореного договору не впливає на права позивача за договором №8/1, зокрема, на отримання профінансованої ним частки, зауважуючи, що кожна із сторін договору №8/1 має обов`язки перед генпідрядником, а не одна перед одною. Зауважує, що у випадку задоволення позову буде порушено право відповідача на вільне розпорядження належним йому правом на частку в об`єкті будівництва. При цьому зміст оспорених договорів відповідає вимогам дійсності правочинів, передбаченим ст. 203 ЦК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛМДС" у поясненнях (від 29.01.2020) заперечило проти позову та погоджується з усіма обставинами, на яких ґрунтується відзив відповідача. Зокрема, вважає, що оспорений договір не суперечить вимогам ст. ст. 203, 204, 525, 629 ЦК України, ст. 188 ГК України. Зазначає, що умовами оспорених договорів не передбачено переведення боргу відповідача до нового кредитора, а тому згода боржника - генпідрядника чи іншої особи не вимагається. Також звертає увагу на відсутність порушення прав позивача, зокрема на отримання у власність за договором №8/1 частини об`єкта будівництва.

У заяві про надання додаткових пояснень (від 24.02.2020) ПАТ "Подільська телефонна компанія "Мітел" зазначило, що оспорений договір діє разом з основним договором, не породжує нових зобов`язань в правовідношенні між сторонами за основним договором, а лише змінює кредитора у відповідному правовідношенні. Повідомило про виконання його обов`язків щодо внесення інвестицій по оплаті будівництва у повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву (від 28.02.2020) товариство з обмеженою відповідальністю "ЛМДС" зазначає, зокрема, що оспорений договір регулюється ст. 516 ЦК України. При цьому договором №8/1 не встановлено обов`язок отримання згоди боржника у разі заміни кредитора, а спірний договір не змінює умов договору №8/1. Наявність у позивача оспорених договорів свідчить, що станом на момент розгляду справи позивач повідомлений про документи, що стосуються договору №8/1, а тому в цій частині його права не порушені. Вважає, що при укладенні спірного договору, зокрема, в частині повідомлення сторін, відсутнє порушення відповідачами вимог законодавства. Звертає увагу на те, що і позивач і відповідачі за договором №8/1 виступають замовниками, тобто кредиторами в частині вимоги передання об`єкта та боржниками в частині оплати коштів генпідряднику. Також стверджує, що на підставі договору №8/1 позивач і відповідачі набувають майнові права на відповідний об`єкт (право очікування), тому на правовідносини не розповсюджується обов`язок переважного права купівлі майна, передбачений ст. 362 ЦК України. Зауважує, що генпідрядник не заперечував проти розподілу часток з урахуванням частки відповідача 2 та не заявляв про свою необізнаність про зміну кредитора у зобов`язанні. Стверджує, що після виконання свого обов`язку як боржника, відповідач 1 уже як кредитор мав право передати право вимоги щодо виконання генпідрядником як боржником обов`язку щодо передання збудованого об`єкта.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

09.08.2007 між відкритим акціонерним товариством "Подільська телефонна компанія "Мітел" (Замовник 1), товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля-Телеком" (Замовник 2) та відкритим акціонерним товариством "Розбуд" (Генпідрядник) укладено договір про будівництво об`єкта на засадах пайової участі №8/1 (далі - договір про будівництво).

У розділі 1 договору про будівництво, зокрема визначено, що Замовник 1 - це відкрите акціонерне товариство "Подільська телефонна компанія "Мітел"; виконує усі технічні функції Замовника у капітальному будівництві та забезпечує фінансування своєї частини об`єкта будівництва; Замовник 2 - товариство з обмеженою відповідальністю „Поділля-Телеком"; виконує усі технічні функції Замовника у капітальному будівництві та забезпечує фінансування своєї частини об`єкта будівництва; Генпідрядник - ВАТ „Розбуд"; генпідрядник за цим Договором відповідає за виконання всього комплексу робіт з будівництва об`єкта та забезпечує фінансування своєї частини об`єкта будівництва; об`єкт будівництва (об`єкт) - телефонна станція з офісами за адресою АДРЕСА_1; Сторони - Замовник 1, Замовник 2 і Генпідрядник, які одночано висупають як пайовики (співвласники) об`єкта будівництва; Договір - це договір підписаний сторонами, що містить взаємні зобов`язання сторін.

За умовами п. 2.1 договору про будівництво сторони зобов`язуються здійснювати з дотриманням встановлених законодавством правил про будівельний підряд, будівництво об`єкта з метою створення спільної часткової власності у вигляді готового об`єкта та його подальшого розподілу відповідно до умов даного договору. Генпідрядник виконує власними і залученими силами і засобами роботи з будівництва об`єкта, у відповідності до проектної документації, забезпечує фінансування своєї частини об`єкта будівництва, здає у встановлений строк об`єкт будівництва в експлуатацію, усуває протягом гарантійного строку експлуатації об`єкта недоробки, що зумовлені неякісним виконанням будівельних робіт. Встановлення технологічного обладнання замовників не є предметом даного договору. Вищеназвані роботи Замовники виконують своїми силами або залучають до цього сторонні організації. Замовники сприяють Генпідряднику у виконанні його функцій, здійснюють фінансування своєї частини будівництва об`єкта на умовах та в строки, визначені даним договором.

Вартість будівництва об`єкта визначається сторонами на підставі зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва, і на момент укладення даного договору загально будівельна частина складає 2431,35 тис. грн. (Додаток №1). Генпідрядник надає Замовнику 1 зведений кошторисний розрахунок вартості його частини будівництва що складає 24,5% і дорівнює 595,68 тис.грн. (Додаток №1а), та Замовнику 2 зведений кошторисний розрахунок вартості його частини будівництва що складає 54,9% і дорівнює 1334,81 тис.грн. (Додаток №1б). Вартість частини будівництва Генпідрядника складає 20,6% і дорівнює 500,86 тис.грн (Додаток №1в) (п. 3.1 договору про будівництво).

У п. 3.2 договору про будівництво зазначено, що вартість будівництва об`єкта може переглядатися сторонами у разі: зміни обсягів і складу робіт, зміни вартості будівельних матеріалів та послуг підрядника, зупинення робіт за рішенням одного із замовників або внаслідок форс-мажорних обставин; зміни строків будівництва з вини замовників; прийняття нових нормативно-правових актів, в тому числі й у сфері оподаткування, що впливають на вартість робіт.

Підпунктами 3.4.1-3.4.10 договору про будівництво визначено порядок фінансування будівництва об`єкта сторонами.

Так, згідно з п. 3.4.1 договору про будівництво Замовник 1 забезпечує фінансування частини Об`єкта будівництва, а саме: 156,5 кв.м. підвального приміщення (цокольний поверх) згідно проекту(додаток №2) та перший поверх площею 250 м2. Вартість частини Об`єкта, що підлягає фінансуванню за рахунок коштів Замовника 1 визначається, з урахуванням загальної вартості будівництва (п.3.1.), пропорційно площі, на яку претендує Замовник 1 (п. 3.4.1.) Замовник 1 зобов`язується своєчасно здійснювати фінансування будівництва своєї частини Об`єкта, шляхом перерахування відповідних грошових сум на поточний рахунок Генпідрядника та/або шляхом заліків зустрічних однорідних вимог між Генпідрядником, і Замовником 1. Обов`язок Замовника 1 з перерахування окремого внеску у будівництво вважається виконаним після відображення відповідної грошової суми на поточному рахунку Генпідрядника в щоденному оборотно-сальдовому балансі банку.

Відповідно до п. 3.4.2 договору про будівництво Замовник 2 забезпечує фінансування частини Об`єкта будівництва, а саме: третій поверх площею 232 кв.м., четвертий поверх площею 232 кв.м., п`ятий поверх площею 232 кв.м., шостий (мансардний) поверх площею 215 кв.м. Вартість частини Об`єкта, що підлягає фінансуванню за рахунок коштів Замовника 2 визначається, з урахуванням загальної вартості будівництва (п.3.1.), пропорційно площі, на яку претендує Замовник 2 (п. 3.4.1.) Замовник 2 зобов`язується своєчасно здійснювати фінансування будівництва своєї частини Об`єкта, шляхом перерахування відповідних грошових сум на поточний рахунок Генпідрядника та/або шляхом заліків зустрічних однорідних вимог між Генпідрядником, і Замовником 2. Обов`язок Замовника 2 з перерахування окремого внеску у будівництво вважається виконаним після відображення відповідної грошової суми на поточному рахунку Генпідрядника в щоденному оборотно-сальдовому балансі банку.

Замовник 1 та Замовник 2 зобов`язані здійснювати фінансування будівництва своєї частини Об`єкта, якщо сума оформлена актами виконаних робіт перевищує 30 тисяч гривень (п. 3.4.3 договору про будівництво).

За умовами п. 3.4.4 договору про будівництво Генпідрядник забезпечує фінансування решти частини Об`єкта будівництва, а саме:, частина, першого поверху площею 4,75 кв.м. в осях; 8 і "к" відповідно до проектної документації, другий поверх площею 227 кв:м., частину підвального приміщення площею 111,5 кв.м. (додаток № 2). Вартість частини Об`єкта, що підлягає фінансуванню за рахунок коштів Генпідрядника визначається з урахуванням загальної вартості будівництва (п.3.1.), пропорційно площі, на яку претендує Генпідрядник (п. 3.4.4.) Для фінансування своєї частини Об`єкта Генпідрядник вправі використовувати як свої власні кошти так і кошти третіх осіб. В порядку виконання своїх зобов`язань за даним договором Генпідрядник має право без будь-яких додаткових погоджень із Замовниками укладати договори-доручення із третіми особами - пайовиками з метою залучення їхніх майнових (пайових) внесків у спільне будівництво та подальшого виділення їм офісних приміщень в межах частини Об`єкта, належної в результаті розподілу Генпідряднику.

Пункт 3.4.5 договору про будівництво передбачає виконання Замовниками щомісячних проміжних платежів за виконані роботи, пункт 3.4.6 - визначення Генпідрядником обсягів та вартості виконаних робіт, що підлягають оплаті, пункт 3.4.8 - перерахування Замовником 1 та Замовником 2 Генпідряднику авансу.

Генпідрядник та Замовник 2 сплачує Замовнику 1 пропорційні їх частині витрати, понесені Замовником 1 до початку будівництва (п. 3.6 договору про будівництво).

Відповідно до п. 3.5 договору про будівництво основним критерієм визначення власника об`єкта (його частини), що будується за даним договором, є джерела фінансування будівництва.

Замовники набувають право власності на визначену в п. п. 3.4.1, 3.4.2 договору частини об`єкта будівництва за умови фінансування у відповідності до вимог даного договору. Генпідрядник набуває право власності на частину об`єкта, яка була профінансована за рахунок його власних коштів (п. п. 3.7, 3.8 договору про будівництво).

Згідно з п. 4.1 договору про будівництво строк будівництва об`єкта становить 20 місяців з дати підписання генпідрядником та замовниками акту передачі йому будівельного майданчика та проектної документації. Будівельний майданчик розташований за адресою АДРЕСА_1. Земельна ділянка, на якій розташований будівельний майданчик, на дату підписання договору, належить Замовнику 1 на праві тимчасового користування на підставі договору оренди. Сторони домовились про подальше переоформлення Генпідрядником та Замовником 2 на своє ім`я права на користування (оренди) земельної ділянки для будівництва та обслуговування Об`єкта будівництва, у розмірі 21 % (Генпідрядник) від загальної площі земельної ділянки та у розмірі 55% (Замовник 2) від загальної площі земельної ділянки, що перебуває у користуванні Замовника 1 на дату підписання Договору у строк до 3 місяців з дати введення об`єкта будівництва в експлуатацію. Замовник 1 в свою чергу зобов`язується забезпечити внесення відповідних змін в укладений ним договір оренди земельної ділянки, зменшивши розмір орендованої землі для будівництва та обслуговування Об`єкта будівництва до 24% загальної орендованої площі земельної ділянки. У випадку недотримання Генпідрядником та Замовником 2 взятого зобов`язання відповідно до даного пункту, останні повинні відшкодувати Замовнику 1 усі збитки у зв`язку з цим.

Сторони погоджуються про можливість перегляду строків виконання робіт, якщо це викликано форс-мажорними обставинами (п. 4.5 договору про будівництво).

Будівництво Об`єкта здійснюється Генпідрядником, відповідно до виготовленої у встановленому законодавством порядку та затвердженої Замовниками проектної документації. Замовники зобов`язані передати Генпідряднику усю необхідну проектну документацію на будівництво Об`єкта протягом 3-х днів з моменту підписання даного договору (п. 5.1 договору про будівництво).

З метою оперативного вирішення питань, що виникають у процесі виконання робіт, сторони призначають своїх повноважних представників на Об`єкті; визначають коло їх повноважень та інформують про це у письмовій формі одна одну. При заміні своїх представників або при перегляді їх повноважень сторони зобов`язуються інформувати про це негайно (п. 8.5 договору про будівництво).

За умовами п. 10.1 договору по будівництво після виконання всіх передбачених проектом робіт і проведення повного фінансування Замовниками їх частки об`єкту, Генпідрядник забезпечує здачу закінченого будівництвом об`єкту в експлуатацію державній технічній комісії в порядку, встановленому чинним законодавством України. Про дату введення об`єкта в експлуатацію Генпідрядник повідомляє Замовників.

Після прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію визначається його остаточна (кінцева) вартість, що є підставою для розподілу об`єкта між сторонами. Конкретна частка кожної із сторін в спільному будівництві визначається за принципом, передбаченим в п. 3.4 договору та з урахуванням розмірів фактично здійснених сторонами пайових внесків у спільне будівництво, виходячи із остаточної (кінцевої) вартості об`єкта (п. 10.2 договору про будівництво).

У п. 10.3 договору про будівництво зазначено, що розподіл Об`єкта між Сторонами відбувається на спільному засіданні повноважних представників Сторін, де остаточно визначається розмір внесків кожної із Сторін в будівництво Об`єкта. По результатам спільного засідання Сторонами складається Акт розподілу в якому між сторонами розподіляються конкретні приміщення (із зазначенням їх площі та номерів) у спільно побудованому Об`єкті. Спільне засідання по розподілу Об`єкта проводиться не пізніше 5-ти діб після повного фінансування Замовниками їх часток. Якщо Замовник-1, Замовник-2 або Генпідрядник порушують умови договору щодо порядку проведення спільного засідання: ухиляються від участі у засіданні, перешкоджають підписанню Акту розподілу, Замовник-1, Замовник-2 або Генпідрядник автоматично набувають право власності на частини об`єкта будівництва, що зафіксовані в договорі та профінансовані ними.

Генпідрядник зобов`язується надати Замовникам, на першу їх вимогу, після здачі шестиповерхової будівлі в експлуатацію, довідки за формою відповідно до Додатку до договору, підтверджуючу факт повного розрахунку по Договору (п. 10.6 договору про будівництво).

За умовами п. 10.7 договору про будівництво з моменту підписання сторонами акту розподілу об`єкта припиняється право спільної часткової власності сторін на об`єкт і виникає право власності кожної сторони на розподілені приміщення в новозбудованому об`єкті.

Пунктами 12.4, 12.5 договору про будівництво передбачено відповідальність Замовників перед Генпідрядником за порушення порядку проведення фінансування своєї частини Об`єкта та Генпідрядника перед Замовниками за порушення строків виконання робіт.

Даний договір набирає чинності в день його підписання і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором (п. 13.1 договору про будівництво).

Будь-які зміни та доповнення до даного договору повинні бути виконані у письмовій формі та підписані повноважними представниками Сторін (п. 13.3 договору про будівництво).

Згідно з п. 13.9 договору про будівництво будь-які документи, що стосуються виконання направляються сторонами листами з повідомленням про вручення та/або вручаються нарочно уповноваженій особі (обов`язково зазначається посада, прізвище ім`я по-батькові уповноваженої особи, дата на другому екземплярі документа). У випадку направлення документів по факсу, обов`язковим є перенаправлення отриманого документу іншою стороною із зазначенням на екземплярі копії: посади, прізвища ім`я по-батькові уповноваженої особи, дати отримання.

Решта питань, які не врегульовані сторонами у даному договорі вважаються врегульованими у відповідності до вимог чинного законодавства України.

11.07.2011 між публічним акціонерним товариством "Подільська телефонна компанія "Мітел" (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "АВНЮ" (новий кредитор) уклаладено договір відступлення права вимоги (далі - договір відступлення права вимоги), відповідно до п. 1 якого Первісний кредитор передає Новому кредитору, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредитору, і стає кредитором за договором №8/1 про будівництво об`єкта, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на засадах пайової участі від 09.08.2007 р. (далі - основний договір), укладеним між Первісним кредитором та відкритим акціонерним товариством "Розбуд" (далі - боржник), у визначених умовами цього договору обсягах.

Згідно з п. 2 зазначеного договору за цим договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за основним договором, що включає в себе:

2.1. Новий кредитор стає Замовником за основним договором та вважається таким, що сплатив внесок у будівництво об`єкту в розмірі 775016,00 грн, що складає 24,11% від загальної вартості будівництва об`єкта за основним договором;

2.2. Новий кредитор набуває право власності на частину об`єкта будівництва за основним договором в наступних частках: 150 кв.м. підвального приміщення (цокольний поверх) згідно проекту та першого поверху площею 250 кв.м., що складає 24,11% від загальної площі будівництва об`єкта за основним договором;

2.3 Новий кредитор після закінчення будівництва об`єкта за основним договором отримує право переоформлення на своє ім`я права користування (оренди) земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єкта будівництва за основним договором в розмірі 22% від загальної площі земельної ділянки, що перебуває у користуванні первісного кредитора, а первісний кредитор у свою чергу зобов`язується забезпечити внесення відповідних змін в укладений ним договір оренди земельної ділянки.

Первісний кредитор зобов`язаний протягом 10 календарних днів з дня набрання чинності цим договором повідомити боржника про відступлення права вимоги за основним договором та ініціювати внесення відповідних змін до основного договору (п. 3 договору відступлення права вимоги).

За передане право вимоги до боржника за основним договором Новий кредитор відшкодовує Первісному кредитору суму, що дорівнює ринковій вартості об`єкта будівництва за основним договором та визначена у висновку про вартість майна станом на 31.05.2011 р., складним ТОВ "Центр незалежної оцінки "Проскурів-Експерт", яке діє на підставі сертифікату Фонду державного майна України №11447/11 від 09.03.2011 р., у розмірі 599909,50 гривень (п. 4 договору відступлення права вимоги).

За умовами п. 5 договору відступлення права вимоги новий кредитор зобов`язується протягом 60 банківських днів з дня підписання договору перерахувати на поточний рахунок первісного кредитора грошову суму, зазначену у п. 4 цього договору.

Первісний кредитор зобов`язаний передати новому кредитору усі необхідні документи, які засвідчують права, які передаються за цим договором, та інформацію, яка важлива для їх здійснення протягом 60 календарних днів з дня підписання цього договору (п. 6 договору відступлення права вимоги).

У п. 7 договору відступлення права вимоги зазначено, що Первісний кредитор несе повну відповідальність перед Новим кредитором за дійсність і правомочність права вимоги, переданого за цим договором.

Цей договір набуває чинності з дня його підписання сторонами. Будь-які зміни та доповнення до цього договору вносяться у письмовій формі та підписуються сторонами (п. п. 8, 9 договору відступлення права вимоги).

Згідно з п. 11 договору відступлення права вимоги спори, які можуть виникнути у майбутньому з приводу виконання умов цього договору вирішуються в господарському суді.

Договір відступлення права вимоги підписаний сторонами, скріплений відтисками їхніх печаток, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького нотаріального округу Пруняком В.І., зареєстрований в реєстрі за №1131.

01.11.2012 до вищезазначеного договору відступлення права вимоги сторонами укладено додатковий договір (далі - додатковий договір до договору відступлення права вимоги), згідно з яким сторони домовились внести зміни до договору відступлення права вимоги - п. 4 викласти наступного змісту: "За передане право вимоги до боржника за основним договором новий кредитор відшкодовує первісному кредитору суму, що дорівнює ринковій вартості об`єкта будівництва за основним договором та визначена у висновку про вартість майна станом на 31.05.2011 р., складним ТОВ "Центр незалежної оцінки "Проскурів-Експерт", яке діє на підставі сертифікату Фонду державного майна України №11447/11 від 09.03.2011 р., у розмірі 599909,50 гривень, в тому числі ПДВ".

Додатковий договір відступлення права вимоги підписаний сторонами, скріплений відтисками їхніх печаток, посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького нотаріального округу Пруняком В.І., зареєстровано в реєстрі за №2784.

На загальних зборів пайовиків-замовників будівництва телефонної станції з офісами, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, оформлених протоколом від 26.02.2019 №1, розглядалися питання такого порядку денного:

1. Обрання Голови та Секретаря Зборів та затвердження порядку денного проведення Зборів.

2. Розподіл (перерозподіл) між пайовиками-замовниками будівництва Об`єкту та затвердження оновлених частин вартості будівництва Об`єкту.

3. Затвердження Акту розподілу частин вартості будівництва між пайовиками-замовниками будівництва Об`єкту.

4. Переоформлення права тимчасового користування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування Об`єкта, або Затвердження та укладання договору про компенсацію Публічному акціонерному товариству "Подільська телефонна компаній "МІТЕЛ" орендної плати за користування земельною ділянкою на якій розташовано Об`єкт та яка сплачується відповідно до Договору оренди від 28.04.2004 року, що зареєстрований в Кам`янець-Подільському міському відділі Хмельницької філії "центр державного земельного кадастру" 30.04.2004 р. за №69.

5. Розробка та затвердження плану необхідних дій щодо зовнішнього опорядження фасадів Об`єкту та виконання благоустрою прилеглої до Об`єкту території.

По другому питанню порядку денного щодо розподілу (перерозподілу) між пайовиками-замовниками будівництва об`єкту та затвердження оновлених частин вартості будівництва об`єкту слухали голову зборів, який підтвердив наступний розподіл часток об`єкту: ПАТ "Подільська телефонна компанія "Мітел" - 0,39%, ТОВ "Поділля-Телеком" - 14%, ТОВ "ЛДМС" - 24,11%, ТОВ "Розбуд" - 20,6%, ОСОБА_1 - 14%, ФОП Фурман О.В. - 14%, ОСОБА_2 - 12,9%.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 , діючи від власного імені, від імені ФОП Фурман О.В., ТОВ "Поділля-Телеком", повідомив, що не згоден із розмірами частки ПАТ "Подільська телефонна компанія "Мітел" та ТОВ "ЛДМС", зазначаючи, що права учасників, яких він представляє, порушені перерозподілом таких часток без повідомлення таких учасників.

Голосували "За" - 3 пайовиків-замовників, "Проти" - 3 пайовиків-замовників ОСОБА_1 , ФОП Фурман О.В., ТОВ "Поділля-Телеком".

У подальшому були проведені загальні збори пайовиків-замовників будівництва телефонної станції з офісами, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, які оформлені протоколом від 06.03.2019 №2 (порядок денний: 1. Обрання Голови та Секретаря Зборів та затвердження порядку денного проведення Зборів; 2. Розгляд питання щодо підписання договору про відшкодування витрат, понесених ПАТ "Подільська телефонна компанія "МІТЕЛ" та ТОВ "РОЗБУД"; 3. Розгляд питання продажу ПАТ "Подільська телефонна компанія "МІТЕЛ" власної частки у Об`єкті) та протоколом від 10.07.2019 №3 (порядок денний: 1. Обрання Голови та Секретаря Зборів та затвердження порядку денного проведення Зборів; 2. Інформування про результати розгляду повідомлень про продаж частки Об`єкту, що належить Публічному акціонерному товариству "Подільська телефонна компанія "МІТЕЛ", іншими пайовиками-замовниками; 3. Щодо продажу частки Об`єкту, що належить ПАТ "Подільська телефонна компаній "МІТЕЛ" третім особам).

У матеріали справи відповідачем-1 надано копію листа ПАТ "Подільська телефонна компанія "Мітел" від 11.07.2011, адресованого ТОВ "Поділля-Телеком", у якому зазначено, що на виконання п. 13.9 договору №8/1 про будівництво об`єкта на засадах пайової участі від 09 серпня 2007 року ПАТ "Подільська телефонна компанія "Мітел" повідомляє, що 11.07.2011 відступило права кредитора за договором № 8/1 про будівництво об`єкта на засадах пайової участі від 09 серпня 2007 року в частині 150 кв.м підвального приміщення (цокольного поверху) та першого поверху площею 250 кв.м., що складає 24,11 % об`єкта, що будується за цим договором, на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АВНЮ". У листі вказано про наявність додатку: копії договору від 11.07.2011, посвідченого 11.07.2011 Пруняком В. І ., приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, зареєстрованого у реєстрі 1131.

Також відповідачем-1 надано копії: довідки ТОВ "Розбуд" від 13.02.2020 №1-02, в якій зазначено, що станом на 30.06.2009 розрахунок між ВАТ "Розбуд" та ВАТ ПТК "Мітел" по договору №11-1 від 10.11.2006 проведені повністю та заборгованість відсутня; заяви ТОВ "Розбуд" від 18.03.2020 щодо внесення уточнення до наданої раніше довідки №1-02 від 13.02.2020, у якій (заяві) повідомляється, що при формуванні довідки №1-02 від 13.02.20202 щодо відсутності заборгованості за договором будівництва на пайвих засадах №8/1 від 09.08.2007 між ПАТ «ПТК «Мітел» та ТОВ «Розбул» була допущена технічна помилка, тому замість договору №11-1 від 10.11.2006 слід читати правильно «договір №8/1 від 09.08.2007»; листа Кам`янець-Подільської міської ради від 12.12.2018, адресованого ПАТ ПТК "Мітел", з пропозицією вжиття заходів для завершення будівельних робіт або завершення роботи по зовнішньому опорядженню фасадів та виконання благоустрою прилеглої території; копію листа ОСОБА_4 , в якому ОСОБА_4 підтверджує письмове повідомлення ним як уповноваженим представником АТ «Подільська телефонна компанія «Мітел» про відступлення 11.07.2011 АТ «Подільська телефонна компанія «Мітел» свого права вимоги за договором №8/1 на користь ТОВ «АВНЮ» шляхом направлення повідомлення від 11.07.2011.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Відповідно до ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, звернувшись до суду за їх захистом.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом частини 1 статті 202 цього Кодексу правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з положеннями частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За правилами статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статями 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Таким чином, відступлення права вимоги полягає в тому, що кредитор поступається своїм правом вимагати виконання зобов`язання іншій особі - новому кредитору. А новий кредитор набуває право вимагати від боржника виконання зобов`язання.

Відступлення права вимоги є інститутом зобов`язального права. У разі відступлення права вимоги відбувається заміна сторони зобов`язання - первісного кредитора - новим кредитором. При цьому до нового кредитора переходить право вимагати від боржника виконати своє зобов`язання із збереженням всіх інших елементів зобов`язального правовідношення. Тобто відступлення права вимоги не може існувати як самостійне зобов`язання, воно може бути тільки похідним від основного зобов`язання.

Як убачається з матеріалів справи, 09.08.2007 між відповідачем 1 (Замовник 1), позивачем (Замовник 2) та відкритим акціонерним товариством "Розбуд" (Генпідрядник) було укладено договір про будівництво об`єкта на засадах пайової участі №8/1.

Зазначеним договором передбачено, що сторони зобов`язуються здійснювати з дотриманням встановлених законодавством правил про будівельний підряд, будівництво об`єкта з метою створення спільної часткової власності у вигляді готового об`єкта та його подальшого розподілу відповідно до умов даного договору. При цьому Генпідрядник виконує власними і залученими силами і засобами роботи з будівництва об`єкта, у відповідності до проектної документації, забезпечує фінансування своєї частини об`єкта будівництва, здає у встановлений строк об`єкт будівництва в експлуатацію, усуває протягом гарантійного строку експлуатації об`єкта недоробки, що зумовлені неякісним виконанням будівельних робіт. Замовники сприяють генпідряднику у виконанні його функцій, здійснюють фінансування своєї частини будівництва об`єкта на умовах та в строки, визначені даним договором (п. 2.1 вищезазначеного договору).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Судом враховується, що згідно зі ст. 510 ЦК України у зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Зі змісту договору №8/1 слідує, що його сторони мають взаємні права та обов`язки по спільному будівницту об`єкта, замовники виступають кредиторами та боржниками одночасно не лише по відношенню до генпідрядника, а й по відношенню один до одного.

Так, зокрема, на права одного із замовників (зокрема, право на отримання частки об`єкта у визначених договором умовах) впливає виконання своїх обов`язків (зокрема, щодо фінансування будівництва) іншим із замовників. У разі невиконання одним із замовників обов`язку з фінансування вартості своєї частини будівництва порушуються права як генпідрядника, так і іншого замовника (як зацікавлених в отриманні результату будівництва сторін) на отримання своїх часток, у зв`язку з чим вони наділені правом вимагати від такого замовника виконання свого обов`язку щодо фінансування своє частки.

При цьому у р. 1 договору зазначено, що сторонами договору - є Замовник 1, Замовник 2 та Генпідрядник, які одночасно виступають як пайовики (співвласники) об`єкта будівництва; договір - це договір підписаний сторонами, що містить взаємні зобов`язання сторін.

З огляду на вищенаведене, суд вважає слушними доводи позивача про те, що, виходячи з умов р. 2 договору про будівництво, правовідносини сторін передбачають спільні обов`язки, зокрема, по будівництву об`єкта, який будується з метою створення спільної часткової власності саме учасників договору; зміна участі у договорі відповідача впливає на зміст прав позивача як в частині спільних обов`язків по будівництву об`єкта, так і прав співвласника у майбутньому (після завершення будівництва); у процесі будівництва існують спільні неподільні права сторін, зокрема, на зміну вартості, зміну строків будівництва, які також порушуються укладенням оспорених договорів (п. п. 3.2, 3.3 , 4.2,4.3,4.5 договору про будівництво).

Разом з тим, оскільки договір про будівництво №8/1 як змішаний та багатосторонній договір містить ознаки зобов`язання, визначені ст. 509 ЦК України, в частині кожної з його сторін, а саме: учасники договору мають взаємні/солідарні права та обов`язки і кожен із них виступає кредитором і боржником до будь-кого із сторін договору, судом критично оцінюються твердження позивача, що за своєю юридичною природою договір про будівництво №8/1 не є зобов`язанням у розумінні ст. 509 ЦК України.

Позивач як сторона основного договору - договору про будівництво №8/1 просить визнати недійсним договір про відступлення права вимоги від 11.07.2011, укладений між публічним акціонерним товариством "Подільська телефонна компанія "Мітел" та товариством з обмеженою відповідальністю "АВНЮ", а також додатковий договір до нього від 01.11.2012.

Так, 11.07.2011 між відповідачем 1 як Первісним кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю "АВНЮ" (яке згідно з відомостями ЄДРЮО, ФОП та ГФ припинено 26.11.2012 та правонаступником якого є відповідач 2) як Новим кредитором було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор передає Новому кредитору, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредитору, і стає кредитором за договором №8/1 про будівництво об`єкта, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на засадах пайової участі від 09.08.2007 р. (основний договір), укладеним між Первісним кредитором та відкритим акціонерним товариством "Розбуд" (боржник), у визначених умовами цього договору обсягах.

У подальшому сторонами зазначеного договору укладено додатковий договір від 01.11.2012, яким сторони виклали в новій редакції п. 4 договору відступлення права вимоги щодо визначення суми за передане право вимоги до боржника за основним договором, яку Новий кредитор відшкодовує Первісному кредитору.

Позивач, зокрема стверджує про порушення при укладенні оспорених договорів положень ст. 520 ЦК України, відповідно до якої боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Зі змісту оспореного договору відступлення права вимоги слідує, що відповідач 1, по-перше, передав відповідачу 2 право вимоги, що належить відповідачу 1, і відповідач 2 став кредитором за договором №8/1 про будівництво (основний договір), по-друге, відповідач 2 стає замовником за основним договором.

З огляду на викладене вище про те, що договір про будівництво визначає для замовників як права, так і обов`язки по відношенню один до одного, судом критично оцінюються посилання відповідачів на те, що позивач не є кредитором по відношенню до відповідача 1 та, відповідно, внаслідок укладення оспорених договорів не можуть бути порушені будь-які права позивача.

Відступлення відповідачем 1 права вимоги за договором №8/1 про будівництво у визначених оспореним договором межах фактично означає відступлення ним також своїх обов`язків, що випливають з цього договору, у таких межах, що, у свою чергу, вказує на заміну боржника у відповідному зобов`язанні.

У підтвердження вказаного висновку слугують також положення ст. 522 ЦК України, за якими новий боржник у зобов`язанні має право висунути проти вимоги кредитора всі заперечення, що грунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником. Зокрема, у спірних правовідносинах, внаслідок укладення оспорених договорів відповідач 2, ставши замовником за договором про будівництво, отримав право висувати проти вимог позивача всі заперечення, що грунтуються на відносинах між позивачем та відповідачем 1.

Однак доказів отримання відповідачем 1 як боржником згоди позивача як кредитора на заміну відповідача 1 іншою особою матеріали справи не містять.

Посилання відповідачів на лист-повідомлення від 11.07.2011 судом оцінюється критично, оскільки за змістом цей лист не підтверджує отримання саме згоди позивача, крім того, відсутні докази його направлення позивачу. При цьому, суд виходить з положень ст. 76 ГПК України, яка визначає належність доказів, та ст. 77 ГПК України, яка визначає їх допустимість, з огляду на що критично оцінює лист ОСОБА_4 з поясненнями щодо надіслання листа.

Одночасно судом звертається увага на те, що за умовами п. 2.2 договору відступлення права вимоги від 11.07.2011 новий кредитор набуває право власності на частину об`єкта будівництва за основним договором у відповідних частках.

Як зазначалося вище, за змістом ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто відступлення права вимоги може бути здійснено лише щодо дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу зазначеного права.

Однак, виходячи з умов п. п. 2.1, 10.2, 10.3, 10.7 договору про будівництво, станом на момент укладення оспорених договорів частки в об`єкті будівництва між сторонами договору не були розподілені, оскільки закінчений будівництвом об`єкт в експлуатацію не прийнятий, остаточна його вартість не визначена, спільне засідання повноважних представників сторін, на якому розподілено об`єкт, не відбулось. Доказів протилежного суду не подано.

З огляду на зазначене, відсутність у відповідача 1 права власності на частину об`єкта будівництва станом на момент укладення спірного договору суперечить положенням ст. 514 ЦК України, з огляду на що судом також критично оцінюються доводи відповідача 1 про порушення його права на вільне володіння і розпорядження часткою в об`єкті будівництва.

При цьому з аналізу вищезазначених умов договору про будівництво також слідує, що з моменту введення об`єкта в експлуатацію та до моменту розподілу об`єкта у визначеному договором порядку, такий об`єкт належатиме сторонам договору на праві спільної часткової власності. Відповідно набуття права власності на частину такого об`єкта повинно відбуватися в порядку визначеному законодавством, зокрема, ст. ст. 361, 362 ЦК України.

У контексті зазначеного суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до р. 2 договору про будівництво він укладений з метою створення в результаті будівництва спільної часткової власності у вигляді готового об`єкта. Відтак, передання прав та обов`язків сторони у зобов`язанні зі створення об`єкта права спільної часткової власності іншій особі без згоди на це іншої сторони порушує права такої сторони на вільний вибір контрагента-співвласника нерухомого майна (ст. 627 ЦК України).

Крім того, звертається увага на те, що ігноруючи основне зобов`язання, з яким пов`язаний оспорений договір відступлення права вимоги, в останньому зазначено про передання права вимоги за договором про будівництво, укладеним між ПАТ «Подільська телефонна компанія «Мітел» та ВАТ «Розбуд», тоді як договір про будівництво є багатостороннім і укладений між ПАТ «Подільська телефонна компанія «Мітел» (Замовник 1), ТОВ «Поділля-телеком» (Замовник 2) та ВАТ "Розбуд" (Генпідрядник).

З огляду на наведене, оспорений договір порушує права позивача на спільне будівництво об`єкта з визначеними договором сторонами, умовами та метою.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене у сукупності, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Разом з тим судом критично оцінюються твердження позивача про те, що внаслідок укладення оспореного договору відступлення права вимоги відбулась зміна основного договору, а також посилання на ст. 188 ГК України.

Так, виходячи з аналізу порядку зміни договорів, що визначений положеннями ст. ст. 651-654 ЦК України, ст. 188 ГК України, та положень ст. 638 ЦК України, суд зауважує, що зміна договору полягає у зміні умов такого договору, зокрема, істотних, до яких (умов) сторони договору не належить як за правовою природою, так і за способом заміни.

Також позивач посилається на недотримання відповідачем 1 п. 13.9 договору про будівництво, яким передбачено, зокрема, що будь-які документи, що стосуються виконання направляються сторонами листами з повідомленням про вручення та/або вручаються нарочно уповноваженій особі (обов`язково зазначається посада, прізвище ім`я по-батькові уповноваженої особи, дата на другому екземплярі документа).

Разом з тим суд зауважує, що недодержання відповідачем 1 умов п. 13.9 договору про будівництво, як і умов п. 13.3, 13.9, виходячи з положень ст. 203 ЦК України, неможуть слугувати підставами для визнання оспорених договорів недійсними.

У контексті зазначеного суд критично оцінює посилання позивача на положення ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості виконання сторонами договору та ст. 525 ЦК України щодо недопущення односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, оскільки такі посилання стосуються виконання сторонами умов договору про будівництво, порушення умов якого, як зазначено вище, не можуть бути підставою недійсності оспорених договорів.

Відповідачами було заявлено про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, який, на їхню думку, повинен застосовуватись з 11.07.2011.

Позовна давність, за визначенням статті 256 ЦК України, - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (зазначена позиція міститься у п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. №10 „Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" та відображена, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №369/6892/15-ц).

Заявляючи про пропуск позивачем строку позовної давності, відповідачі посилаються на лист-повідомлення від 11.07.2011 про укладення договору відступлення права вимоги, наявність оспореного договору у представника позивача на зборах пайовиків-замовників 26.02.2019, п. 8.5 договору про будівництво щодо призначення сторонами своїх представників на об`єктів будівництва.

Разом з тим, як зазначалось вище, суду не подано належних та допустимих доказів на підтвердження обставини надсилання позивачу листа-повідомлення від 11.07.2011. Також суд погоджується з доводами позивача про те, що наявність оспореного договору у представника позивача на зборах 26.02.2019 може свідчити лише про обізнаність позивача про існування такого договору станом на 26.02.2020, а призначення представників сторін на об`єкті будівництва не є передбаченим договором способом обміну інформацією між сторонами та за відсутності визначення повноважень таких представників не свідчить про обов`язковість доведення ними до відома один одному тієї чи іншої інформації.

При цьому матеріали справи не містять інших доказів можливості позивача дізнатися про укладення оспорених договорів, зокрема, проведення зборів пайовиків-замовників після 11.07.2011, іншого листування між сторонами тощо. Непідтвердженими є й посилання відповідачів на те, що єдиним можливим способом, яким позивач міг дізнатися про відступлення прав, є отримання копій оспорених договорів від сторін.

Виходячи з наведеного, суд доходить висновку про відстуність підстав для застосування позовної давності до спірних правовідносин.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст. 86 ГПК України).

Враховуючи вищенаведене у сукупності, договір відступлення права вимоги від 11.07.2011 та, як наслідок, додатковий до нього договір від 01.11.2012 укладений без дотримання вимог законодавства, зокрема, приписів ст. ст. 514, 520 ЦК України та порушує права позивача, що має наслідком визнання таких договорів недійсними з огляду на положення статей 203, 215 ЦК України.

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Згідно зі ст. 129 ГПК України у зв`язку із задоволенням позову витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 231, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Телеком", м. Хмельницький до публічного акціонерного товариства "Подільська телефонна компанія "Мітел", м. Хмельницький про визнання недійсними договору відступлення права вимоги та додаткового договору до нього задовольнити.

Визнати недійсними укладені між публічним акціонерним товариством "Подільська телефонна компанія "Мітел" та товариством з обмеженою відповідальністю "АВНЮ" договір відступлення права вимоги від 11.07.2011, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького нотаріального округу Пруняком В.І. за реєстровим №1131, та додатковий договір від 01.11.2012 (до договору відступлення права вимоги від 11.07.2011), посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького нотаріального округу Пруняком В.І. за реєстровим №2784.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Подільська телефонна компанія "Мітел", м. Хмельницький, вул. Щорса, буд. 44/1 (код 21322854) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Телеком", м. Хмельницький, вул. Свободи, буд. 9а (код 30528690) 1921,00 грн (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "ЛМДС", м. Київ, вул. Тополева, буд. 6 (код 36798127) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Телеком", м. Хмельницький, вул. Свободи, буд. 9а (код 30528690) 1921,00 грн (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 30.04.2020.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 10 прим.: 1 - до справи, 2, 3 - позивачу (29017, м. Хмельницький, вул. Свободи, 9а; 29017, м. Хмельницький, вул. Свободи, 9а, оф. 309), 4 - адвокату Лук`яновій М.Л. (33028, м. Рівне, вул. Чорновола, 44, оф. 71), 5, 6, 7 - відповідачу 1 (29000, м. Хмельницький, вул. Щорса, 44/1; 29017, м. Хмельницький, вул. Свободи, 9а; 29001 , м. Хмельницький, вул. Соборна, 67/1), 8 - адвокату Собковичу В.В. ( АДРЕСА_4 ), 9 - відповідачу 2 - ТОВ "ЛМДС" (03049, м. Київ, вул. Тополева, 6), 10 - адвокату Гороховській А.О. (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2Б, оф. 281А). Всім рек. з пов. про вруч.