ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.04.2020 Справа № 914/346/20

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Подільська зернова компанія», с. Лозова, Волочиський район, Хмельницька область, про грошові вимоги до боржника Приватного підприємства «Захід-Агроінвест» в сумі 3710876,43 грн.

у справі за заявою: Приватного підприємства «Лан-Оіл Трейд», м. Львів

про: банкрутство Приватного підприємства «Захід-Агроінвест» (вул. Богданівська, буд. 15А, м. Львів, 79067, ідентифікаційний код 32865702)

Суддя Артимович В.М.,

секретар судового засідання Струк Н.Р.

За участю представників:

від кредитора: не з`явився;

від боржника: Пашук А.В. - представник;

розпорядник майна: не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «Борщівська аграрна компанія»): Докторевич Р.А. - представник;

від заявника (ТзОВ «Автотрейдінг-Львів»): Івасько С.М. - представник;

від кредитора (ТзОВ «Спецавтоінвест»): не з`явився;

від заявника (АТ «Кредобанк»): Очич Т.М., Пех М.В. - представники (до оголошення перерви);

від кредитора (ТзОВ «Зіра-Консалт»): не з`явився;

від заявника (ТзОВ «Тернопільбуд»): не з`явився;

від заявника (ТзОВ «Магістр-Д»): не з`явився;

від заявника (ТзОВ «ВТП Лангора»): не з`явився;

від кредитора (ГНГ Інтернешнл Лімітед): не з`явився;

від заявника (ТзОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія»): не з`явився;

від заявника (ТзОВ «Україна 2001»): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «ФК «Фінсоле»): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «Рівнехолод»): не з`явився;

від заявника (ТзОВ «Завод шляхо-будівельних матеріалів»): не з`явився;

від заявника (ТзОВ «ЕК «Енолл»): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «Бел-Петрол Трейдінг»): не з`явився;

від кредитора (ФГ «Агро-Шили»): не з`явився;

від кредитора (АТ «Концерн Галнафтогаз»): не з`явився;

від кредитора (ТзОВ «Агенство економічної безпеки «Ефорт»): не з`явився;

від заявника (ТзОВ «Рівень ЛТД»): не з`явився;

від заявника (ТзОВ «Леп»): не з`явився;

від заявника (ЗАТ «Робуста»): не з`явився;

від заявника (Лановецька міська рада): не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Лан-Оіл Трейд», надалі - кредитор, звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства «Захід-Агроінвест» (вул. Богданівська, буд. 15А, м. Львів, 79067, ідентифікаційний код 32865702).

Ухвалою суду від 14.02.2020 р. заяву ПП «Лан-Оіл Трейд» про відкриття провадження у справі про банкрутство ПП «Захід-Агроінвест» прийнято до розгляду, підготовче засідання суду призначено на 21.02.2020 р.

Ухвалою суду від 21.02.2020 р. відкрито провадження у справі про банкрутство ПП «Захід-Агроінвест», визнано вимоги кредитора ПП«Лан-Оіл Трейд» в сумі 21570000,00 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника ПП «Захід-Агроінвест», введено процедуру розпорядження майном ПП «Захід-Агроінвест», розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Ракущинця А.А., оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ПП «Захід-Агроінвест», попереднє засідання суду призначено на 08.04.2020 р.

Оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ПП «Захід-Агроінвест» оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України 21.02.2020 р.

26.03.2020 р. до Господарського суду Львівської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Подільська зернова компанія» надійшла заява з вимогами до Приватного підприємства «Захід-Агроінвест» в сумі 3710876,43 грн.

Ухвалою суду від 27.03.2020 р. заяву ТзОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» прийнято до розгляду.

Суд, проаналізувавши матеріали та з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно і об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Подільська зернова компанія» в сумі 3710876,43 грн. слід визнати, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, 02.11.2017 р. між ТзОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» та ПП «Захід-Агроінвест» було укладено договір складського зберігання за № 113. За умовами вказаного договору поклажодавець зобов`язаний в присутності свого уповноваженого представника передати зерно на зберігання, а зерновий склад зобов`язаний прийняти дане зерно на зберігання на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 3 договору зерновий склад приймає від поклажодавця зерно фактичної якості, але не вище обмежувальних кондицій, крім вологості та сміттєвої домішки, забезпечує кількісне і якісне зберігання зерна та здійснює його відпуск поклажодавцю. Зерновий склад зобов`язаний зберігати зерно протягом строку, визначеного в договорі, повернути зерно за першою вимогою поклажодавця навіть у разі, коли передбачений договором строк зберігання не закінчився.

Зерновий склад за письмовою згодою з поклажодавцем може розпоряджатися зерном поклажодавця. У разі коли зерновий склад має право розпоряджатися зерном поклажодавця за домовленістю сторін можуть застосовуватися правила позики. У цьому разі зерновий склад може сплачувати поклажодавцю за користування зерном відсотки за домовленістю за кожний місяць, виходячи з ринкових цін. Строк повернення права поклажодавцю розпоряджатися зерном встановлюється в строк погоджений сторонами (п. 5 договору).

Відповідно до п. 7.1 договору строк зберігання ріпаку до 01.02.2018 р., інші культури до 01.04.2018 р.

До вказаного договору сторонами укладено додаткові угоди від 01.02.2018 р. за № 1 та від 02.07.2019 р. за № 2. Згідно додаткової угоди від 02.07.2019 р. за № 2 внесено зміни до п. 4.2 договору що до тарифів на послуги зернового складу та п. 7.1 договору: «Строк зберігання ріпаку до 01.10.2019 р., інші культури до 01.04.2020 р.».

Як вбачається з долученого до матеріалів заяви акту звірки від 21.08.2019 р., за результатами звірки на момент підписання даного акту на зберіганні у зерновому складі знаходиться зерно, належне поклажодавцю у кількості 401,741 тонн сої, якість якої відповідає державним стандартам. Вказаний акт звірки складений та підписаний директором ТзОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» та директором ПП «Захід-Агроінвест».

Згідно п. 3.8 договору складського зберігання від 02.11.2017 р. за № 113 зерновий склад зобов`язується повернути зерно за першою вимогою поклажодавця навіть у разі, коли передбачений договором строк зберігання не закінчився.

У зв`язку із чим, 27.02.2020 р. на адресу ПП «Захід-Агроінвест» було направлено лист з вимогою забезпечити повернення та відвантаження зерна, належного поклажодавцю у кількості 401,741 тонн сої, якість якої відповідає державним стандартам.

Проте, як зазначає заявник, станом на 10.03.2020 р. боржником не було забезпечено повернення та відвантаження зерна, належного поклажодавцю.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.

Статтею 957 ЦК України передбачено, що за договором складського зберігання товарний склад зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності.

Вартість зерна сої, належного ТзОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія», яке перебуває на зберіганні у ПП «Захід-Агроінвест» визначено в сумі 3710876,43 грн., відповідно до інформаційної довідки Хмельницької торгово-промислової палати, середньо ринкові ціни на зернові по Україні станом на 21.02.2020 р. становили на зерно сої 9237,00 грн./т.

Відповідно до ч. 1 ст. 950 ЦК України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Частиною 1 статті 33 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» передбачено, що за втрату, нестачу чи пошкодження зерна, прийнятого на зберігання, зерновий склад несе відповідальність на підставах, передбачених законодавством.

Згідно ст. 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

Згідно ст. 34 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» збитки, завдані поклажодавцеві втратою, нестачею чи пошкодженням зерна, відшкодовуються зерновим складом: за втрату та нестачу зерна - у розмірі вартості втраченого або такого, що його не вистачає, зерна; за пошкодження зерна - у розмірі суми, на яку знизилася його вартість. У разі, коли внаслідок пошкодження якість зерна змінилася настільки, що воно не може бути використано за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від нього і зажадати від зернового складу відшкодування вартості цього зерна.

Нестача матеріальних цінностей, що належить ТзОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» підтверджена підписами директора боржника та директора заявника, що проставлені у акті звірки від 21.08.2019 р.

Відтак, боржником визнано факт порушення ним умов договору складського зберігання від 02.11.2017 р. за № 113 щодо неповернення зерна, належного поклажодавцю у кількості 401,741 тонн сої на суму 3710876,43 грн.

Враховуючи наведене, загальна сума заборгованості за договором складського зберігання від 02.11.2017 р. за № 113 ПП «Захід-Агроінвест» перед ТзОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» становить 3710876,43 грн.

Боржник вказану суму заборгованості 3710876,43 грн. визнає в повному обсязі, що підтверджується повідомленням щодо розгляду заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника від 02.04.2020 р. за № 67/4.

У поданому на розгляд суду повідомленні про розгляд грошових вимог ТзОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» на суму 3710876,43 грн. розпорядником майна вимоги заявника відхиляються у зв`язку з відсутністю даних з банківських установ про рух коштів по рахунку боржника.

Згідно ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Згідно ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому: у першу чергу задовольняються: витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Відтак, суд, дослідивши матеріали справи, зокрема, повідомлення боржника про результати розгляду кредиторської заяви та заяву про визнання кредиторських вимог до боржника з доданими до неї документами, дійшов висновку, що уточнені грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Подільська зернова компанія» слід визнати повністю в сумі 3710876,43 грн. Також визнанню підлягає сплачений судовий збір в сумі 4204,00 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 73, 74, 86, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Подільська зернова компанія» (31241, Хмельницька область, Волочиський район, с. Лозова, вул. Першотравнева, 47; ідентифікаційний код 34412592) визнати в сумі 3715080,43 грн., які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів Приватного підприємства «Захід-Агроінвест» (ідентифікаційний код 32865702), з яких: 4204,00 грн. (судовий збір) - перша черга; 3710876,43 грн. (основний борг) - четверта черга.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 235 ГПК України.

3. Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 05.05.2020 р.

Суддя Артимович В.М.