СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2020 р. Справа № 922/618/20

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (доповідача): судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від відповідача:Стойка О.В. Попков Д.О., Пелипенко Н.М. Склярук С.І. Чумаченко А.В. - за ордером (адвокат); Бекузаров Р.Е. - за ордером (адвокат); Андрійко О.В. - за ордером (адвокат);
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Капро" м.Харків

на ухвалу господарського суду Харківської області
від25.03.2020р.
у справі № 922/618/20 (суддя Жельне С.Ч.)
за позовом: до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна" м.Харків Товариства з обмеженою відповідальністю "Капро" м.Харків
про стягнення коштів 533 347, 30 грн.
В С Т А Н ОВ И В:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.03.2020 у справі № 922/618/20 повернуто зустрічну позовну заяву Відповідачу - Товариства з обмеженою відповідальністю "Капро" м.Харків на підставі чч. 2, 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позов, поданий Відповідачем не пов`язаний з первісним.

Відповідач, не погодившись із прийнятою ухвалою, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати спірну ухвалу. В обґрунтування своїх вимог, заявник скарги зазначив, що суд першої інстанції припустився порушень норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Так, за твердженням скаржника, поданий зустрічний позов пов`язаний з первісним, оскільки первісний позов зумовлений невиконанням грошового обов`язку Позивача перед Відповідачем за поставку товару на підставі видаткових накладних та стосується грошових вимог, а відтак, доцільним є спільний розгляд обох позовів.

Крім того, подання зустрічного позову заявник обґрунтував наявністю помилки у зазначенні іншого договору надання зворотної фінансової допомоги при підписанні акті взаємозаліку №3 від 30.06.2018р., за змістом якого сторони фактично припинили зобов`язання, що є предметом спору в межах даної справи.

Від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого він заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою. Позивач зазначив, що зі змісту зустрічного позову неможливо встановити яке саме зобов`язання порушене з його боку.

Представники Відповідача у судовому засіданні 04.05.2020 підтримували доводи апеляційної скарги, просили скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати зустрічну позовну заяву до суду першої інстанції для повторного вирішення питання щодо її прийняття до спільного розгляду разом з первісним позовом.

Представник Позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно до вимог ч. 1, 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому:

- обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах;

- вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись;

- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову.

Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю чи частково.

Дослідивши зміст первісного позову, колегія суддів зазначає, що його предметом є стягнення заборгованості та штрафних санкцій за несвоєчасне повернення грошових коштів за Договором про надання поворотної фінансової допомоги №19/17 від 28.08.2017р.

В свою чергу, з зустрічного позову вбачається, що вимогами Відповідача є стягнення заборгованості за поставлений товар за видатковими накладними №РН-0000001 від 19.06.2018, №РН-0000002 від 20.06.2018, РН-0000003 від 21.06.2018, РН-0000004 від 22.06.2018 та, відповідно, наявність підстав до зарахування однорідних зустрічних вимог.

Тобто, порівнюючи зміст первісного та зустрічного позовів, не вбачається зв`язку між підставами та предметом цих позовів, первісні та зустрічні позовні вимоги ґрунтуються на різних правових підставах, вони не обґрунтовані одними доказами, що свідчить про відсутність обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість одночасного розгляду первісного та зустрічного позовів.

Сам факт однорідності первісної та зустрічної позовної вимог, що обмежується лише визначенням їх в грошовому еквіваленті, не є достатньою обставиною для розгляду їх в межах однієї справи.

У даному контексті спільний розгляд первісного та зустрічного позову не є доцільним, оскільки утруднить розгляд справи у зв`язку з поєднанням позовних вимог, що виникають з різних підстав.

Колегія суддів також зазначає, що задоволення зустрічного позову не виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову не доводить відсутності у позивача матеріально-правових підстав для задоволення первісного позову, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. Задоволення зустрічного позову не тягне за собою відмову у первісному позові повністю чи частково.

Твердження Відповідача про припинення цих зобов`язань шляхом зарахування за актом взаємозаліку №3 від 30.06.2018р. стосується розгляду по суті зазначених вимог, протирічить правовому сенсу їх заявлення, зокрема, зустрічної позовної вимоги. Отже дослідження обґрунтованості цього твердження обумовлено необхідністю оцінки відповідного доказу судом, що неможливо на стадії прийняття позову до провадження.

Відповідно до частини шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що зустрічна позовна заява не пов`язана з розглядом первісного позову, що свідчить про відсутність підстав для розгляду її спільно з первісним позовом, у зв`язку з чим зустрічна позовна заява підлягає поверненню заявнику.

Посилання Відповідача в тексті апеляційної скарги на постанову Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018р. у справі №914/3217/16 як на підтвердження його правової позиції для наявності підстав до прийняття зустрічного позову є безпідставним, оскільки у справі №914/3217/16 предметом судового розгляду було визнання недійсним одностороннього правочину про зарахування зустрічних вимог. В даному ж випадку, судом апеляційної інстанції здійснюється оцінка дій суду першої інстанції вимогам ГПК з процесуального питання - наявності/відсутності підстав для прийняття зустрічного позову. Оцінка наявності чи відсутності підстав для здійснення взаємозаліку між сторонами є недоцільною, оскільки дане питання розглядається під час розгляду справи по суті, а не на стадії прийняття позову.

Вказані обставини не позбавляють Відповідача права у встановленому законодавством порядку передати спір на вирішення суду в окремому позовному провадженні за загальними правилами подання позовів.

До того ж, посилання Відповідача на судову практику, зокрема, на постанови Верховного Суду від 13.03.2019р. у справі №916/3245/17 та від 12.06.2019р. у справі №916/542/18 не може бути прийняте до уваги, оскільки зазначені постанови стосувались розгляду питання наявності підстав до прийняття позовної заяви третьої особи, тобто обставини не є тотожними.

Таким чином, доводи, що наведені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та спростовані вищевикладеними висновками судової колегії.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що ухвала господарського суду Харківської області від 25.03.2020р. у справі № 922/618/20 ґрунтується на дотриманні норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Капро" м.Харків на ухвалу господарського суду Харківської області від 25.03.2020р. у справі № 922/618/20 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 25.03.2020р. у справі № 922/618/20 - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Капро" м.Харків.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано 05.05.2020.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя Д.О. Попков

Суддя Н.М. Пелипенко