РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.05.2020Справа № 910/2954/20
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом приватного підприємства "Вестінвестбуд"

до комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

про стягнення 177 584,56 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява приватного підприємства "Вестінвестбуд" до комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" про стягнення 177 584,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач отримав вартість робіт та будівельним матеріалів на підставі договору підряду №17Б-ЗГ9А-КР від 30.11.2017р., який розірваний в судовому порядку. Відтак, правова підстава отримання відповідачем вартості робіт та будівельних матеріалів в розмірі 177 584,56 грн. відпала в установленому порядку у виді розірвання вищевказаного договору.

Відтак, на думку позивача правомірним є застосування у спірних правовідносинах норм статтею 1212, 1213 ЦК України шляхом стягнення з відповідача вартості безпідставно набутих будівельних робіт та матеріалів в розмірі 177 584,56 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.03.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

07.04.2020 року до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

09.04.2020 року до канцелярії суду позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача вартість безпідставно набутого майна за договором підряду в розмірі 177 584,56 грн., судові витрати в розмірі 2 663,77 грн. та витрати на правничу допомогу.

13.04.2020 до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення щодо відповіді на відзив.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

30.11.2017 року між комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (замовник) та приватним підприємством "Вестінвестбуд" (підрядник) укладено договір підряду № 17/Б-ЗГ9А- КР, предметом якого, відповідно до п. 1.1. є виконання капітального ремонту житлового будинку. Підрядник зобов`язується здійснити роботи: "6021-Капітальний ремонт житлового фонду. Капітальний ремонт місць загального користування за адресою: вул. Зої Гайда, 9-А у Оболонському районі м. Києва, за кодом ДК 021:2015:45453000-7 - Капітальний ремонт і реставрація" (згідно ДСТУ БД. 1.1.-1:2013) в об`ємі, визначеному у кошторисній документації до цього Договору (далі - Роботи) відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.01.2017 № 3 (в редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03.11.2017 № 1389 (згідно ДСТУ БД.1.1.-1:2013). Балансоутримувачем житлового будинку являється Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва".

Відповідно до п. 1.3. договору обсяг та конкретні види робіт по об`єкту визначаються в кошторисі, що затверджується замовником після проведення в установленому порядку і отримання висновків експертизи кошторисної документації.

Пунктом 4.5 договору передбачено, що замовник має право надати підряднику аванс на строк не більше трьох місяців, але не пізніше 20.12.2017 (згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 № 117, у розмірі не більше 25 % вартості річного обсягу робіт, що складає 181 233,30 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 30 205,55 грн.

Згідно з п. 4.6. договору, підрядник зобов`язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт обладнання, матеріалів, конструкцій та виробів протягом трьох місяців після одержання авансу, але не пізніше 25.12.2017. По закінченню тримісячного терміну використані суми авансу повинні бути підтверджені актом виконаних обсягів робіт, або повернуті замовнику.

08.12.2017 року КП "Київжитлоспецексплуатація" перерахувало на рахунок ПП "Вестінвестбуд" аванс в розмірі 181 233,30 грн.

Позивачем зазначено, що з метою виконання договору підряду між ПП "Вестінвестбуд" (як генпідрядник) 11.12.2017 року та ТОВ «Кірабуд» (субпідрядник) укладено договір субпідряду № 11/12/17/ЗГ9А щодо виконання капітального ремонту місць загального користування за адресою: вул. Зої Гайдай, 9-А в Оболонському районі м. Києва за кодом ДК 021:2015: 45453000-7 - Капітальний ремонт і реставрація та 13.12.2017р. ПП «Вестінвестбуд» (генпідрядник) перерахував на розрахунковий рахунок ТОВ «Кірабуд» (субпідрядник) аванс на придбання матеріалів на капітальний ремонт місць загального користування за адресою вул. Героїв Дніпра, 9 - в розмірі 181 233,30 грн., що підтверджується наданою випискою за особовим рахунком НОМЕР_1 з 01.12.2017 року по 22.01.2018 року.

22.12.2017р. ТОВ «Кірабуд» придбало металопластикові двері вхідні, що підтверджується видатковими накладними № 22 від 22.12.2017 р.

На виконання умов договору позивачем було вчинено:

- демонтаж всіх дверних коробок, знімання дверних полотен, знімання наличників, за винятком 11-го поверху. На даному поверсі, біля ліфтового входу наявний дверних блок;

- заповнення (монтаж) дверних прорізів готовими металопластиковими конструкціями з дверними блоками площею більше 3 м.кв з металопластику (фірми Steko) у кам`яних стінах (Д-2) по 1 шт. на кожному поверсі.

Як зазначено позивачем, 28.12.2017р. підрядник звернувся до замовника із листом за вих. №83 про перенесення строків виконання робіт та укладення відповідної додаткової угоди у зв`язку із супротивом мешканців будинків щодо встановлення нових дверей до Новорічних свят. Вказаним листом також було повідомлено замовника про виконання демонтажних робіт.

Проте, вказаний лист залишився без задоволення.

28.12.2017р. підрядник надав для замовника акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в із підсумковою відомістю ресурсів за грудень 2017 р. на загальну суму 181 233,30 грн. згідно супровідного листа за вих. №85 по факту придбання металопластикових дверей за авансові кошти.

На листи підрядника за № № 83, 85 замовник надав відповідь від 18.01.18 р. № 062/15/1/22-255. У відповіді замовник зазначив, що акти виконаних робіт підлягають поверненню, оскільки будівельні робота станом на 28.12.2017 р. не були виконані, а також тому, що не були надані позитивні експертні звіти.

04.01.2018р. підрядник надав для замовника гарантійний лист за вих. № 2, в якому гарантував виконання робіт за договорами підряду за умови наявності фінансування об`єктів.

31.01.2018р. підрядник звернувся до замовника із листом за вих. № 06, в якому просив прийняти роботи та підписати акти виконаних робіт (щодо демонтажу старих дверей та монтажу нових дверей), забезпечити явку повноважних представників на об`єкти будівництва для прийняття ремонтно-будівельних робіт.

Проте, замовник не прийняв акти виконаних робіт та не забезпечив явку повноважних представників на об`єкти будівництва.

Та, в січні 2018 року замовник звернувся із позовом до підрядника про розірвання договору та стягнення 206 735,66 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 року у справі №910/1085/18, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 року первісний позов задоволено частково. Розірвано договір підряду №17/Б-3Г9А-КР від 30.11.2017, укладений між комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" та приватним підприємством "Вестінвестбуд". Стягнуто з приватного підприємства "Вестінвестбуд" на користь комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" 3 648 грн. 74 коп. основної заборгованості не використаного авансу, 25 827 грн. 67 коп. пені, 408 грн. 69 коп. 3 % річних та 2 210 грн.ф 28 коп. судового збору. У задоволенні іншої частини первісних позовних вимог відмовлено.

Під час розгляду справи №910/1085/18 з метою з`ясування проміжку часу виконання робіт, дійсних обсягів (об`ємів) та вартості фактично виконаних за договором підряду робіт, фактично використаних будівельних матеріалів, відповідно до договору підряду № 17/Б-3Г9А-Кр від 30.11.2017, суд призначав у даній справі судову будівельно-технічну експертизу.

Згідно з висновком експерта № 9194 від 09.11.2018 судової будівельно - технічної експертизи за господарською справою № 910/1085/18:

(1) Приватним підприємством "Вестінвестбуд" за договором підряду №м від 30.11.2017, укладеним між КП "Київжитлоспецексплуатація" та ПП "Вестінвестбуд", виконано: демонтаж всіх дверних коробок, знімання дверних полотен, знімання налічників, за винятком 11-го поверху. На даному поверсі, біля ліфтового входу наявний дверний блок; заповнення (монтаж) дверних прорізів готовими металопластиковими конструкціями з дверним блоками площею більше 3 м кв. з металопластику (фірми Steko) у кам`яних стінах (Д-2) по 1 шт. на кожному поверсі (фото таблиці № 1-5), всього 15 шт. При цьому, згідно Підсумкової відомості відповідно до договору, монтажу підлягали "Металопластикові блоки дверні (енергозберігаючі двухкамерні з подвійним склопакетом)". Натомість, проведено монтаж всіх дверних блоків суцільних без склопакетів. Стосовно проміжку часу, коли були використані будівельні роботи, у зв`язку з відсутністю методики визначення часу проведення будівельних та ремонтних робіт, технічно неможливо надати відповідь в частині проміжку часу, у який було виконано дані ремонтно-будівельні роботи;

(2) вартість фактично виконаних робіт, в тому числі вартість фактично використаних будівельних матеріалів при здійсненні капітального ремонту місць загального користування на вул. Зої Гайдай, 9-А у м. Київ, складає 177 584, 56 грн.

(3) якість та обсяги будівельних робіт, виконаних Приватним підприємством "Вестінвестбуд" за договором підряду № 17/Б-3Г9А-Кр від 30.11.2017, укладеним між КП "Київжитлоспецексплуатація" та ПП "Вестінвестбуд" не в повній мірі відповідають умовам даного договору.

У рішенні Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 року у справі №910/1085/18 суд дійшов висновку що заборгованість відповідача перед позивачем по поверненню невикористаного авансу складає 3 648, 74 грн. (181 233, 30 (сплачена сума авансу) - 177 584, 56 (фактична вартість виконаних робіт).

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №910/1085/18 рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 у справі № 910/1085/18 в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення з приватного підприємства "Вестінвестбуд" 177 584,56 грн основної заборгованості невикористаного авансу скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з приватного підприємства "Вестінвестбуд" на користь комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" 177 584,56 грн основної заборгованості невикористаного авансу.

На думку позивача, відповідач набув грошові кошти в сумі 177 584,56 грн. без належної правової підстави, та обґрунтовує свої вимоги наступним.

У спірних правовідносинах рішенням господарського суду міста Києва від 30.05.2019 р. по справі № 910/1085/18 розірвано договір підряду № 17/Б-ЗГ9А-КР від 30.11.2017 р., укладений між комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» та приватним підприємством «Вестінвестбуд».

Вказаним рішенням також було встановлено, що вартість фактично виконаних робіт, в тому числі вартість фактичного використаних будівельних матеріалів при здійсненні капітального ремонту місць загального користування на вул. Зої Гайдай, 9-А у м. Київ, складає 177 584,56 грн., в тому числі 151 538,45 грн. вартість будівельних матеріалів. Відповідач отримав вартість робіт та будівельних матеріалів на підставі договору підряду № 17/Б-ЗГ9А-КР від 30.11.2017 р., який розірваний в судовому порядку. Відтак, правова підстава отримання відповідачем вказаної вартості робіт та будівельних матеріалів відпала в установленому порядку у виді розірвання вищевказаного договору.

Оскільки неможливо повернути безпідставно набуті будівельні роботи та матеріали, тому підставним на думку позивача, є відшкодування вартості безпідставно набутого відповідачем.

А тому на підставі статей 1212, 1213 ЦК України просить суд стягнути з відповідача вартість безпідставно набутих будівельних робіт та матеріалів в розмірі 177 584, 56 грн.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.

Судами першої та апеляційної інстанції у справі №910/1085/18 встановлено, що позивачем по договору у роботі були допущені істотні недоліки, істотні відступи від умов договору, якість та обсяги, виконаних ПП "Вестінвестбуд" будівельних робіт не в повній мірі відповідають умовам договору, що й стало підставою для розірвання договору за рішенням суду.

Відповідач відмовився прийняти роботи по договору відповідно до п. 6.1.2, 6.1.3 Договору, ч. 2 ст. 852 та ч. 3 ст. 858 Цивільного кодексу України, акт виконаних робіт між сторонами фактично не підписано, дані обставини встановлені при розгляді справи №910/1085/18 та не потребують повторного дослідження згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 4.14 постанови Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №910/1085/18 встановлено, що «зважаючи на встановлені судами обставини, що роботу не було виконано підрядником належним чином і в погоджений строк, тобто мотиви відмови замовника від підписання були обґрунтованими, висновки суду апеляційної інстанції про те, що акт, підписаний лише підрядником, є підставою для здійснення оплати замовником виконаних робіт, ґрунтуються на неправильному застосуванні норми частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України.»

Відповідно до п. 7.1 договору ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта будівництва в частині виконаних робіт підрядником до їх прийняття замовником несе підрядник.

Відповідно до ст. 842 Цивільного кодексу України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження (псування) матеріалу до настання строку здачі підрядником визначеної договором підряду роботи несе сторона, яка надала матеріал, а після настання цього строку - сторона, яка пропустила строк, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Виконана робота, має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Частиною 2 ст. 852 Цивільного кодексу України передбачено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно ч. 3 ст. 858 Цивільного кодексу України якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Частиною 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

В п. 4.15 постанови Верховного Суду від 04.12.2019 у справі 10/1085/18 зазначено, що «при цьому, Верховний Суд звертає увагу на те, що суд апеляційної інстанції сам зазначає, що законом передбачено можливість складання акту та підписання його підрядником в односторонньому порядку, що спрямовано на захист інтересів підрядника, якщо замовник безпідставно ухиляться від належного прийняття виконаної роботи. У справі, що розглядається, обставин безпідставного ухилення замовника від належного прийняття виконаної роботи не були встановлені, а навпаки встановлено порушення підрядником умов договору».

Згідно ч. 1-3 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що відповідач не набував майна позивача; неналежної якості роботи по договору не прийняті відповідачем, оскільки відповідний акт не підписано сторонами та позивачем не надано доказів того, що відповідач заволодів майном позивача або прийняв неякісні роботи по договору, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача вартості безпідставно набутого майна за договором підряду в розмірі 177 584,56 грн. визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 75 ГПК України).

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.. 74, 76, 77, 129, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. М. Мудрий