ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року Справа №906/1332/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Крейбух О.Г. , суддя Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання - Єфімчук А.І.

за участю представників

позивача - Ляхов О.В. (ордер №1000919 від 07.11.2019 року)

відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 27.02.2020 р. у справі №906/1332/19 (суддя Лозинська І.В., повний текст ухвали складено 27.02.2020 р.)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення 56705,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 27.02.2020 р. закрито провадження у справі № 906/1332/19 на підставі п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати і передати справу на розгляд суду першої інстанції.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що кредит відповідачу надавався як фізичній особі-підприємцю в комерційних цілях, а тому спірні правовідносини виникли між ФОП ОСОБА_3 та АТ КБ "Приватбанк".

Апелянт вважає, що враховуючи суб`єктний склад сторін правочину та зміст правовідносин сторін, зобов`язання за якими у відповідача із втратою статусу фізичної особи-підприємця не припинились, у зв`язку з чим спір у справі №906/1332/19 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та належить до юрисдикції господарських судів.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

А тому, оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 27.02.2020 р. у справі №906/1332/19, запропоновано відповідачу надати відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2020 р. розгляд апеляційної скарги призначено на 27.04.2020 р. об 12:00 год.

Згідно довідки від 27.04.2020 року судове засідання по справі №906/1332/19 не відбулося, у звязку із перебуванням у відпустці судді Савченка Г.І.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2020 р. апеляційну скаргу АТ КБ "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 27.02.2020 р. у справі № 906/1332/19 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М. Розгляд апеляційної скарги призначено на 12.05.2020 р. об 12:00год.

05.05.2020 р., згідно штемпеля канцелярії суду, на електронну адресу апеляційного господарського суду, від представника АТ КБ "Приватбанк" надійшло клопотання (вх. № 1239/20), в якому просить провести судове засідання у даній справі в режимі відеоконференції, та доручити забезпечення проведення відеоконференції господарському суду Житомирської області.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 року Відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" у задоволенні клопотання (вх. № 1239/20) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №906/1332/19.

07.05.2020 р. на електронну адресу апеляційного господарського суду, від представника АТ КБ "Приватбанк" надійшло клопотання (вх. № 1256/20), в якому просить провести судове засідання у даній справі в режимі відеоконференції, та доручити забезпечення проведення відеоконференції Корольовському районному суду м. Житомира.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 року клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вх. № 1256/20) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №906/1332/19 - задоволено, доручено Корольовському районному суду м. Житомира забезпечити проведення судового засідання 12.05.2020 р. об 12:00 год. в режимі відеоконференції.

В судове засідання 12.05.2020 року до Корольовського районного суду м. Житомира з`явився представник Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання сторони були повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

В судовому засіданні 12.05.2020 року представник АТ КБ "Приватбанк" підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів заслухавши в судовому засіданні представника АТ КБ "Приватбанк" розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 27.02.2020 р. у справі №906/1332/19 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, до Господарського суду Житомирської області надійшла позовна заява АТ КБ "Приватбанк" про стягнення з ФОП ОСОБА_3 56705,34 грн., з яких 15 182,23 грн. боргу за процентами за користування кредитом, 39073,11 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 2 450,00 грн. боргу по комісії за користування кредитом, а також судового збору.

В обґрунтування позовної заяви позивач - АТ КБ "Приватбанк" посилався на те, що ФОП ОСОБА_3 в порушення Умов та правил надання банківських послуг, договору банківського обслуговування № б/н від 15.03.2013 не виконала взяті на себе зобов`язання.

Ухвалою від 21.01.2020 господарський суд Житомирської області відкрив провадження у справі №906/1332/19 постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

11.02.2020 за електронним запитом за ініціативою Господарського суду Житомирської області отримано інформацію про фізичну особу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з якого вбачається, що за зазначеним позивачем у позовній заяві ІПН: НОМЕР_1 прізвище, ім`я по батькові фізичної особи - ОСОБА_3 , а також визначено стан суб`єкта як припинено; дата запису - 27.12.2019 (а. с. 57 - 58).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 11.02.2020 у справі №906/1332/19 розгляд справи у підготовчому провадженні відкладено, витребувано у позивача документальне підтвердження щодо зміни прізвища відповідача та письмову пропозицію щодо подальшого розгляду справи у зв`язку із припиненням відповідачем підприємницької діяльності (а. с. 60).

19.02.2020 до Господарського суду Житомирської області повернулась копія ухвали господарського суду від 11.02.2020, яка направлялась на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням, з поштовою відміткою "не проживає" (а. с. 61- 63).

Позивач в засідання суду повноважного представника не направив; витребуваної господарським судом інформації не надав; про дату і час судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а. с. 64).

Розглянувши позовні вимоги Господарський суд Житомирської області встановив, що на час вирішення питання про відкриття провадження у справі №906/1332/19 ОСОБА_3 не була зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань як фізична особа - підприємець.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи викладене, Господарський суд Житомирської області дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що відповідачем на дату відкриття провадження у справі являється фізична особа.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази повернення ФОП ОСОБА_3 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.03.2013 в сумі 56 705,34 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що позовну заяву до Господарського суду Житомирської області направлено 12.12.2019, про що свідчить відповідне повідомлення на конверті (а. с. 43).

17.12.2019 вказана позовна заява надійшла до Господарського суду Житомирської області, що підтверджується відтиском штемпеля господарського суду за вх. №1421.

Ухвалою від 21.12.2019 господарський суд Житомирської області залишив без руху вказану позовну заяву з підстав, у ній викладених.

27.12.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань державним реєстратором внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності за ідентифікаційним номером відповідача - ФОП ОСОБА_3.

Ухвалою від 21.01.2020 господарський суд відкрив провадження у даній справі (а. с. 51)

З вище викладеного вбачається, що станом на час подання позову позивачем була припинена підприємницька діяльність відповідача.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 03.10 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Відтак господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №910/8729/18, від 09.10.2019 у справі 127/23144/18.

Згідно зі ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. За правилами частин другої та четвертої цієї статті цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Статтею 26 ЦК України передбачено, що всі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

З наведених норм законодавства вбачається, що кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (ст. 42 Конституції України). Це право закріплено й у ст. 50 ЦК України, відповідно до якої право на здійснення підприємницької діяльності, не забороненої законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Тобто фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус "фізична особа-підприємець" сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 910/16713/15.

Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598- 609 ЦК України, статей 202- 208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України Господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Оскільки зобов`язання ОСОБА_3 під час здійснення підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця перед позивачем виникли з господарського договору та не припинились із втратою нею статусу фізичної особи-підприємця, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Оцінюючи вищенаведені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 27.02.2020 р. у справі №906/1332/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Житомирської області від 27.02.2020 р. у справі №906/1332/19 прийнята з порушенням норм процесуального права щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, внаслідок чого підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У зв`язку з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, має здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 27.02.2020 р. у справі №906/1332/19 задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 27.02.2020 р. у справі №906/1332/19 скасувати.

3. Справу №906/1332/19 передати на розгляд до Господарського суду Житомирської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "12" травня 2020 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Тимошенко О.М.