РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.05.2020Справа № 910/3396/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «По виробництву інсулінів «Індар»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехноком-М»

про стягнення 14 315,32 грн

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2020 року Приватне акціонерне товариство «По виробництву інсулінів «Індар» (далі - ПрАТ «Індар», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехноком-М» (далі - ТОВ «Промтехноком-М», відповідач) про стягнення 14 315,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем його зобов`язань з поставки оплаченого позивачем товару за договором № 21-06-2019/1 від 21.06.2019.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 14 315,32 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 відкрито провадження у справі № 910/3396/20 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Так, ухвала суду від 10.03.2020 була отримана позивачем 13.03.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 478.

Крім того, ухвала суду від 10.03.2020 також направлялась відповідачу за адресою його місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, проте була повернута підприємством поштового зв`язку за закінченням встановленого терміну зберігання поштового відправлення № 486.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні до суду не надходило.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

21.06.2019 між ТОВ «Промтехноком-М» (як продавцем) та ПрАТ «Індар» (як покупцем) був укладений договір № 21-06-2019/1 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов`язаний продати та поставити, а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити металовироби (далі - товар) на умовах, передбачених даним договором, та згідно з асортиментом, найменуванням, кількістю, якістю, вартістю та за ціною, вказаними у відповідних специфікаціях, кожна з яких після оформлення належним чином, згідно з ст. 266 Господарського кодексу України, є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. 2.1 договору ціна за одиницю товару, вказана у відповідній специфікації, є фіксованою та не підлягає зміні після її підписання, якщо інше не визначено у специфікації.

Умови та строки оплати товару кожної чергової поставки зазначаються у відповідній специфікації (п. 3.2 договору).

Пунктом 3.3 договору передбачено, що оплата товару здійснюється покупцем на підставі рахунку-фактури, наданого продавцем.

У п. 3.4 договору сторони визначили спосіб оплати товару. Так, товар, згідно з відповідною специфікацією, має бути оплачений покупцем шляхом безготівкового банківського переказу грошових коштів на банківський розрахунковий рахунок продавця, зазначений в розмірі 15 даного договору.

Датою оплати (платежу) вважатиметься дата списання грошових коштів з банківського розрахункового рахунку покупця (п. 3.5 договору).

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 договору асортимент та/або номенклатура, а також кількість чергової поставки товару визначаються сторонами у відповідній специфікації.

Згідно з п. 5.2 договору умови, місце та строки чергової поставки товару, що поставляється за умовами цього договору, визначаються сторонами у відповідній специфікації.

Пунктом 5.8 договору передбачено, що датою поставки товару вважається дата підписання покупцем видаткової накладної.

Перехід права власності на товар від продавця до покупця відбувається в день дати поставки повару (п. 5.9 договору).

Відповідно до п. 4.15 договору у разі порушення продавцем строків поставки, визначених у відповідній специфікації, більше, ніж на 30 календарних днів, покупець має право в односторонньому порядку розірвати даний договір; при цьому за умови виконання покупцем на той момент повної або часткової попередньої оплати за товар, продавець зобов`язаний повернути відвідну суму грошових коштів за кількість товару, фактично не поставлену, протягом 10 банківських днів від дати отримання відповідної претензії шляхом перерахування на банківський розрахунковий рахунок покупця.

Датою повернення коштів вважатиметься дата надходження грошових коштів на банківський розрахунковий рахунок покупця (п. 4.17 договору).

Згідно з п. 14.7 договору закінчення, розірвання, а також призупинення дії цього договору не звільняє покупця та продавця від будь-яких зобов`язань згідно з даним договором, включаючи сплату штрафних санкцій.

Крім того, у п. 13.2 договору сторони домовились, що для спорів за цим договором встановлюється обов`язкова процедура досудового врегулювання. Претензія з доданими до неї документами, що підтверджують вимоги сторони, надсилаються на адресу іншої сторони рекомендованим або цінним листом з повідомленням, або вручається під розписку. Усі претензії за цим договором повинні бути розглянуті сторонами протягом 10 банківських днів з моменту отримання претензії.

Судом встановлено, що на виконання умов укладеного ними договору, сторони погодили специфікацію № 1 від 21.06.2019, у якій визначили асортимент, кількість та ціну товару, який відповідач зобов`язувався поставити позивачу, загальною вартістю 24 313,32 грн.

Крім того, у вищевказаній специфікації сторони, у тому числі, погодили, що оплата товару здійснюється шляхом його передоплати у розмірі 100% від загальної вартості товару, а строк поставки становить 9 (дев`ять) календарних днів від дати здійснення передоплати.

Відповідач виставив позивачу рахунок на оплату № СФ-01310 від 24.06.2019 на суму 24 313,32 грн, який позивач оплатив у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 2467 від 10.07.2019 на суму 24 313,32 грн, проте відповідач товар, оплачений позивачем останньому, не передав. При цьому зважаючи на погоджений сторонами у специфікації строк поставки, а також термін оплати позивачем товару, строк виконання відповідачем його обов`язку передати позивачу оплачений товар настав 19.07.2019 (10.07.2019 + 9 календарних днів).

У зв`язку з цим позивач звернувся до відповідача з листом № 15.05-12-06.01/1420 від 20.09.2019, в якому вимагав повернути грошові кошти в сумі 24 313,32 грн, сплачені за непоставлений товар.

17.10.2019 відповідач повернув позивачу частину грошових коштів в сумі 9 998,00 грн, що підтверджується довідкою № 004-3-3/106 від 14.02.2020, виданою АТ «ОТП Банк».

Зважаючи на повернення відповідачем лише частини сплачених позивачем грошових коштів, позивач знову звернувся до відповідача з претензією № 15.05-04-14.00/58 від 21.01.2020, в якій просив повернути грошові кошти в сумі 14 315,32 грн. Направлення вказаної претензії підтверджується накладною підприємства поштового зв`язку № 027 від 20.01.2020 та описом вкладення у цінний лист.

Проте, відповідач відповіді на вищевказану вимогу не надав та грошові кошти позивачу не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглядаючи даний спір, оцінюючи правомірність вимог позивача та вирішуючи цей спір по суті суд керувався таким.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За приписами ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми (ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України).

Також відповідно до ч. 3 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що вартість оплаченого позивачем і не переданого йому товару становить 24 313,32 грн, при цьому відповідач повернув частину вказаних грошових коштів в розмірі 9 998,00 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за оплачений і не поставлений товар за специфікацією № 1 від 21.06.2019 до договору № 21-06-2019/1 від 21.06.2019 становить 14 315,32 грн.

Відповідач доказів, що підтверджують передання позивачу товару загальною вартістю 14 315,32 грн або повернення позивачу грошових коштів у вказаному розмірі, суду не надав. Доказів, які спростовують твердження позивача матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 14 315,32 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехноком-М» (02091, м. Київ, вул. Харківське Шосе, буд. 56, ідентифікаційний код 42818177) на користь Приватного акціонерного товариства «По виробництву інсулінів «Індар» (02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5, ідентифікаційний код 21680915) заборгованість у розмірі 14 315,32 грн (чотирнадцять тисяч триста п`ятнадцять грн 32 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві грн 00 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 08.05.2020.

Суддя О.Г. Удалова