Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05 травня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/111/15(918/386/20)

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України Рівненської області

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод"

про стягнення фактичних витрат Фонду на виплату та доставку пільгових пенсій в порядку передбаченим ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

в межах справи №918/111/15

за заявою Головного управління ДПС у Рівненській області

до боржника Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод"

про банкрутство.

ВСТАНОВИВ:

30.04.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" про стягнення фактичних витрат Фонду на виплату та доставку пільгових пенсій в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Оглянувши позовні матеріали на предмет відповідності їх нормам Господарського процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання заявником вимог щодо подачі та форми позовної заяви, господарський суд прийшов до висновку про залишення позовної заяви без руху, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів, а також докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 січня 2020 року складає 2102 грн. 00 коп.

Отже, при поданні позовної заяви позивач повинен був сплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру (стягнення в сумі 1836,90 грн.) у розмірі 2102 грн. 00 коп. та додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору.

Однак, позивач доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі суду не надав.

Разом з цим, позивачем у позовній заяві заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

За змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. (Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 05 березня 2014 року по справі № 902/1266/13 та від 28 жовтня 2014 року по справі № 910/9244/13). При цьому, приписами вказаної статті передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття постанови у справі (аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 27 березня 2014 року по справі № 913/740/13-г).

Так, звертаючись з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, останнє позивачем не обґрунтовано.

Проте, зважаючи на те, що до клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору не було надано жодного доказу, який би підтверджував, що його матеріальний стан не дає можливості здійснити оплату судового збору в належному порядку та розмірі, суд дійшов висновку, що клопотання про звільнення від сплати судового збору підлягає відхиленню, у зв`язку з необґрунтованістю та з урахуванням принципу рівності сторін.

Відтак, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем до її матеріалів не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи те, що позивачем до позовної заяви в порушення вимог ст. ст. 162, 164 ГПК України не надано документів, що мають значення для розгляду справи позовна заява залишається без руху.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Разом з тим, суд зазначає, що вищевказані недоліки позовної заяви повинні бути усунуті Головним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області у строк, що не повинен перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, суд враховує, що в провадженні Господарського суду Рівненської області перебуває справа №918/111/15 за заявою Головного управління ДПС у Рівненській області до боржника Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" про банкрутство.

Крім того, суд бере до уваги що 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII та згідно п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з питань банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, в подальшому, після завершення стадії санації та перехід до наступної судової процедури, зокрема ліквідації, підлягають застосуванню норми Кодексу з процедур банкрутства.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 80, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

2. Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до відповідача Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривід" про стягнення фактичних витрат Фонду на виплату та доставку пільгових пенсій в порядку передбаченим ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" - залишити без руху.

3. Головному управлінню Пенсійного фонду України Рівненської області у 10-денний строк з дня отримання даної ухвали через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області подати докази сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2102 грн.

4. Роз`яснити, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою на підставі ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя А.М. Горплюк