ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2020 р. Справа№ 924/1112/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

Демидової А.М.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз"

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 року (дада підписання повного тексту 08.01.2020 року).

у справі № 924/1112/19 (суддя: Грєхова О.А.)

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП в розмірі 41 031,24 грн.

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Хмельницької області із позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (далі - відповідач), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (далі - третя особа) про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП в розмірі 41 031,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані заподіянням позивачу третьою особою шкоди внаслідок ДТП, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у відповідача.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 28.10.2019 року позовну заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Господарський суд міста Києва відмовив в задоволенні позову своїм рішенням від 08.01.2020 року. (повний текст складено 08.01.2020 року).

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" 29.01.2020 року (згідно відтиску штемпеля "Укрпошта" на конверті) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення у даній справі та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, зокрема ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, скаржник вказав, що судом першої інстанції не було враховано ту обставину, що сума страхової виплати, яка була здійснена відповідачем,була визначена лише самим відповідачем і відповідно необхідно було проведення експертизи для встановлення дійсної суми страхової виплати.

При цьому, скаржник вказав, що відповідачем була здійснена часткова оплата в розмірі 29116, 75 грн, але даної суми в повній мірі недостатньо для покриття витрат необхідних для ремонту автомобіля, який належить позивачу. Також, скаржник зазначив, що суд першої інстанції не дав аналіз акту огляду транспортного засобу у сукупності з рахунком-фактури № НА-0002282 від 03.07.2019 року на суму 70 147,99 грн.

Крім того, за твердженням скаржника, судом при ухваленні оскаржуваного рішення невірно зазначено транспортний засіб «Audi А6»держаний номерний знак НОМЕР_3 , який застрахований за полісом №АК-7753795 від 18.01.2018 року ПАТ «Страхова компанія «Перша». Судом оцінка надається іншому транспортному засобу - «Audi» державний номерний знак НОМЕР_3 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2020 року справу № 924/1112/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2020 року, у зв`язку з перебуванням судді Ткаченко Б.О., на лікарняному, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 924/1112/19 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.

Північний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 року у справі № 924/1112/19 залишив без руху своєю ухвалою від 13.02.2020 року.

Апелянтом протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було усунено недоліки та подано до суду апеляційної інстанції докази надсилання на адресу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 апеляційної скарги з додатками та клопотання про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 року у справі № 924/1112/19, оскільки повний текст оскаржуваного рішення апелянт отримав лише 13.01.2020 року.

Таким чином, суд, розглянувши клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги підлягає задоволенню.

Відтак, скаржником усунено недоліки поданої апеляційної скарги.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2020 року, у зв`язку з перебуванням судді Майданевича А.Г., на лікарняному, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 924/1112/19 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Гаврилюк О.М., Коротун О.М.

Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 року у справі № 924/1112/19. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 року у справі № 924/1112/19 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників своєю ухвалою від 10.03.2020 року.

01.04.2020 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення розгляду даної справи до дати зняття надзвичайної ситуації та карантинного режиму в країні, яке не підлягає задоволення оскільки як було зазначено вище розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 року у справі № 924/1112/19 здійснюється у порядку письмового провадження.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2020 року, у зв`язку з перебуванням судді коротун О.М., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, на лікарняному, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 924/1112/19 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Гаврилюк О.М., Демидова А.М.

Північний апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 року у справі № 924/1112/19 до провадження у складі нової колегії суддів: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Гаврилюк О.М., Демидова А.М. своєю ухвалою від 27.04.2020 року.

Відповідач та третя особа своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзив на апеляційну скаргу не надали, що згідно з ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваному рішенню суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 року підлягає залишенню без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 06.01.2019 року об 11 год. 30 хв., ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Audi А6» державний номерний знак НОМЕР_3 в м. Хмельницькому на перехресті вул. Кам`янецька-Інститутська, проїжджаючи перехрестя на заборонений сигнал світлофора, допустив зіткнення з автомобілем марки «Deawoo» державний номерний знак НОМЕР_5 , належний на праві власності Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз", який перебував під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.01.2019 року у справі № 686/1315/19 встановлено порушення ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, визнано його винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність осіб внаслідок експлуатації автомобіля марки «Audi А6» державний номерний знак НОМЕР_6 , на момент скоєння вищезазначеної ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Перша», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7753795 із лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100 000,00 грн та франшизою у розмірі 510,00 грн.

05.04.2019 року власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Audi А6» державний номерний знак НОМЕР_6 , визначена за допомогою розрахунку електронної системи «Аудатекс» та складає 52 009,56 грн.

Відповідно до п. 8.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11. 2003 року N 142/5/2092 (далі - Методика), для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту.

Згідно з п. 8.5 методики калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ.

Електронний розрахунок вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля, складений за системою «Аудатекс», рекомендований переліком рекомендованих нормативних актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням, який прописаний у Методиці.

Позивач з урахуванням умов договору обов`язкового страхування наземного транспорту, склав страховий акт № ЦВ2316647 від 05.04.2019 року, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля марки «Audi А6» державний номерний знак НОМЕР_6 , внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 29 116,75 грн.

На підставі складеного страхового акту № ЦВ2316647 від 05.04.2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша», виконуючи свої зобов`язання за договором, сплатило суму страхового відшкодування в розмірі 29 116,75 грн на рахунок власника (платіжне доручення № 992 від 16.04.2019 року на суму 29 116,75 грн).

Так, за твердженням позивача, оскільки відповідачем було виплачено страхове відшкодування в сумі 29 116,75 грн, якої недостатньо для покриття витрат необхідних для ремонту автомобіля, належному позивачу, оскільки відповідно до Рахунку-фактури № НА-0002282 від 03.07.2019 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «Deawoo» складає 70 147,99 грн, в зв`язку з чим, позивач вимушений був звернутись з позовом до суду про стягнення 41 031,24 грн, що є різницею між сумою, визначеною рахунком-фактурою № НА-0002282 від 03.07.2019 року та сумою, сплаченою відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 Господарського кодексу України об`єкти страхування, види обов`язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Згідно ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 980 Цивільного кодексу України, предметом договору страхування можуть бути зокрема майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ст. 8 Закону України «Про страхування»).

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України).

Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_1 встановлена у судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля «Audi А6» державний номерний знак НОМЕР_6 , відшкодовується ним як володільцем цього транспортного засобу.

Цивільно-правова відповідальність осіб внаслідок експлуатації автомобіля марки «Audi А6» державний номерний знак НОМЕР_6 , на момент скоєння вищезазначеної ДТП була застрахована у відповідача, згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7753795 із лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100 000,00 грн та франшизою у розмірі 510,00 грн.

За приписами п.п. 1.1, 1.4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальниками є юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Отже, оскільки ОСОБА_1 експлуатував автомобіль марки «Audi А6» державний номерний знак НОМЕР_6 , на законних підставах, що встановлено вище, то відповідальність за шкоду, заподіяну майну внаслідок експлуатації цього автомобіля була застрахована відповідачем.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Так, на підтвердження розміру завданої шкоди матеріали справи містять виставлений станцією технічного обслуговування ПрАТ «Хмельниччина-Авто» Рахунок-фактуру № НА-0002282 від 03.07.2019 року на суму 70 147,99 грн та акт огляду транспортного засобу.

Однак, як правильно встановлено судом першої інстанції, наданий позивачем Рахунок-фактура № НА-0002282 від 03.07.2019 року на суму 70 147,99 грн, виставлений станцією технічного обслуговування ПрАТ «Хмельниччина-Авто», за відсутності доказів проведення відновлювального ремонту є лише попереднім документом, який не встановлює реального розміру шкоду, в зв`язку з чим, правомірно не був прийнятий судом першої інстанції, як належний та допустимий в розумінні ст.ст. 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України доказ в підтвердження розмірі понесеної шкоди.

Водночас, колегія суддів відзначає, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Audi А6» державний номерний знак НОМЕР_7 , була визначена відповідачем за допомогою розрахунку електронної системи «Аудатекс» та складає 52 009,56 грн без ПДВ.

Відповідно до п. 8.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року N 142/5/2092 (далі - Методика), для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту.

Згідно з п. 8.5 Методики калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ.

Електронний розрахунок вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля, складений за системою «Аудатекс», рекомендований переліком рекомендованих нормативних актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням, який прописаний у Методиці.

Спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (п. 22.1 ст. 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29); згідно з пунктом 12.1 ст. 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, як правильно встановлено судом першої інстанції, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що як передбачено в п. 1.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092 (далі - Методика), методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ.

Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин (п. 1.3. Методики).

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики).

Відповідно до вимог пункту 8.2 Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

- Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

- С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

- С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

- С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

- Е З - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ПрАТ «Страхова компанія «Перша») відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 року у справі № 910/22886/16.

Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, збільшення від нуля до одиниці коефіцієнту зносу деталей автомобіля впливає на зменшення вартості його відновлювального ремонту, та при наявності коефіцієнту зносу деталей автомобіля при встановлення вартості його відновлювального ремонту застосування такого коефіцієнту є обов`язковим.

Згідно п. 7.41 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, значення коефіцієнта фізичного зносу, який підлягає усуненню, не може перевищувати 0,7.

Для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення Е3 приймається рівним 0,7.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, відповідно до свідоцтва НОМЕР_8 про реєстрацію транспортного засобу марки «Deawoo» державний номерний знак НОМЕР_5 , рік випуску транспортного засобу - 2003, в свою чергу ДТП сталась 06.01.2019 року, а відтак строк експлуатації транспортного засобу на момент ДПТ складає більше 12 років, в зв`язку з чим, як правильно встановлено судом першої інстанції, при визначенні вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «Deawoo» державний номерний знак НОМЕР_5 підлягає застосуванню коефіцієнт фізичного зносу у розмірі 0,7 для складників КТЗ.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач був зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість матеріального збитку в межах суми відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який дорівнює 0,7.

При цьому, як правильно встановлено судом першої інстанції, за умовами п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом № АК/7753795 передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 100 000,00 грн, франшиза - 510 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, відповідно до здійсненого розрахунку за допомогою електронної системи «Аудатекс», вартість слюсарних робіт складає 6 187,50 грн, вартість малярних робіт складає 2 850,00 грн, вартість матеріалів складає 10 996,61 грн, вартість складових під заміну складає 31 975,45 грн, коефіцієнт фізичного зносу 0,7, франшиза за полісом АК/7753795 встановлена у розмірі 510,00 грн, а отже розмір вартості відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу та порядку його встановлення визначеного в Методиці склав: 6 187,50 грн + 2 850 грн + 10 996,61 грн + 31 975,45 грн х (1-0,7) - 510,00 грн = 29 116,75 грн.

За приписами п. 36.2 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Так, матеріали справи не містять, а скаржником не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції, належних та допустимих доказів підтвердження факту проведення відновлювального ремонту та його оплати.

При цьому, колегія суддів відзначає, що надані позивачем до матеріалів справи акт огляду транспортного засобу та рахунок-фактура № НА-0002282 від 03.07.2019 року на суму 70 147,99 грн в сукупності не свідчать про вартість відновлювального ремонту саме у відповідній сумі та її оплати позивачем.

Таким чином, твердження скаржника, що суд першої інстанції не дав аналіз акту огляду транспортного засобу у сукупності з рахунком-фактури № НА-0002282 від 03.07.2019 року на суму 70 147,99 грн не спростовує висновків суду першої інстанції у оскаржуваному рішенні.

Позивач з урахуванням приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», склав страховий акт № ЦВ2316647 від 05.04.2019 року, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля марки «Audi А6» державний номерний знак НОМЕР_6 , внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 29 116,75 грн.

На підставі складеного страхового акту № ЦВ2316647 від 05.04.2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша», виконуючи свої зобов`язання за договором, сплатило суму страхового відшкодування в розмірі 29116,75 грн на рахунок власника (платіжне доручення № 992 від 16.04.2019 року на суму 29116,75 грн).

Таким чином, позивачем не було доведено належними та допустимими доказами наявність у відповідача обов`язку з відшкодування різниці між сумою визначеною рахунком-фактурою № НА-0002282 від 03.07.2019 року та сумою, визначеною відповідачем на за допомогою електронного розрахунку «Аудатекс», із вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу, франшизи та ПДВ.

Щодо твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, що судом першої інстанції не було враховано ту обставину, що сума страхової виплати, яка була здійснена відповідачем,була визначена лише самим відповідачем і відповідно необхідно було проведення експертизи для встановлення дійсної суми страхової виплати, колегія суддів відзначає,що відповідного клопотання від скаржника не надходило, а матеріали справи містять достатньо доказів для винесення правомірного рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Водночас, колегія суддів приймає до уваги, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні допустив описку, а саме вказав «транспортний засіб «Audi» номерний знак НОМЕР_3 » замість «транспортний засіб «Audi А6»держаний номерний знак НОМЕР_6 », яка не змінює та не зачіпає правомірних висновків і не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення в розумінні ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Так, скаржник не надав суду мотивів та доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні.

Колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Отже, зазначені в апеляційних скаргах доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянти не подали жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 року у справі №924/1112/19 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №924/1112/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Гаврилюк

А.М. Демидова