ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

12 травня 2020 року Справа № 915/645/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Давченко Т.М.,

розглянувши матеріали

позову товариства з обмеженою відповідальністю "Авіко-Україна",

вул. Мала Арнаутська, 109, приміщення 501, м. Одеса, 65007;

до товариства з обмеженою відповідальністю "Баштанська птахофабрика",

вул. Заводська, 2, м. Баштанка, Миколаївська область, 56101;

про стягнення заборгованості в загальній сумі 17847 грн. 96 коп.

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Авіко-Україна" пред`явлено позов про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Баштанська птахофабрика" грошових коштів у загальній сумі 17847 грн. 96 коп. - основного боргу, з посиланням на неналежне виконання ТОВ "Баштанська птахофабрика" грошових зобов`язань за укладеним з позивачем договором від 16.07.2015 № 1607/1 поставки, а саме, зобов`язань щодо своєчасної та у повному обсязі оплати поставленого відповідачу товару, внаслідок чого утворилася заборгованість у спірній сумі.

ТОВ "Авіко-Україна" також просить про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

За такими вимогами ухвалою від 12.05.2020 відкрито провадження в даній справі.

Разом із позовною заявою ТОВ "Авіко-Україна" подано заяву про забезпечення позову в даній справі шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", до повного погашення заявленої до стягнення суми заборгованості.

Заяву мотивовано тим, що заборгованість, стягнення якої є предметом спору в даній справі, виникла у квітні 2019 року, і на протязі 11 місяців відповідач ігнорує свій обов?язок щодо погашення цієї заборгованості; крім того, з 10.01.2020 ТОВ "Баштанська птахофабрика" перебуває в стані припинення із строком для заявлення кредиторських вимог до 10.03.2020. Викладені обставини, на думку позивача, свідчать про ухилення відповідача від виконання умов договору поставки та про те, що у разі припинення діяльності відповідача ТОВ "Авіко-Україна" буде позбавлене можливості стягнення заборгованості за цим договором.

Дослідивши матеріали заяви ТОВ "Авіко-Україна", суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Господарським процесуальним законодавством передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред?явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ст. 136 ГПК України).

Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти пені дії (п. 2 ч. 1 ст.137 ГПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім?я (прізвище, ім?я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв?язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Із змісту наведених приписів законодавства вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду; безпосередньою метою вжиття заходів забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Отже, інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання судового рішення.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв?язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення або унеможливлення виконання рішення господарського суду в разі невжиття запропонованих заявником заходів; запобігання порушенню у зв?язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Одночасно з цим, заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери, тощо), яке є у відповідача на момент пред?явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання судового рішення.

Особа, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою; обов?язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов?язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов?язання після пред?явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов?язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За твердженнями позивача, обставинами, з якими пов`язується застосування обраного ним заходу забезпечення позову, є несплата протягом тривалого часу ТОВ "Баштанська птахофабрика" заборгованості за договором та те, що відповідач з 10.01.2020 перебуває в стані припинення.

Разом із тим, указані обставини не можуть бути визнаними належними доказами вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов?язання за договором поставки від 16.07.2015 № 1607/1.

Так, саме лише посилання на недобросовісність дій відповідача, які дають підстави вважати, що останній може ухилятись від виконання судового рішення, не є тією обставиною, яка б могла свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов?язання, оскільки є припущенням, не підтвердженим доказами.

Суд також ураховує, що предметом позовних вимог є вимога про стягнення грошових коштів у сумі 17847 грн. 96 коп., тоді як предметом заяви про забезпечення позову ? заборона відповідачу вчиняти будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", до повного погашення заявленої до стягнення суми заборгованості. На думку суду, інтерес, про захист якого просить заявник в цій частині, не можна вважати співмірним та адекватним із заявленою у позові вимогою.

Крім того, наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про знаходження ТОВ "Баштанська птахофабрика" в стані припинення не може бути визнаною належним доказом ухилення відповідача від виконання зобов?язань за договором.

У відповідності до п. 13 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації на підставі рішення про припинення юридичної особи, прийнятого учасниками юридичної особи, після закінчення процедури припинення, але не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами, подається, зокрема, заява про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, в якій зазначається про вчинення всіх передбачених законодавством дій стосовно порядку припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, включаючи завершення розрахунків з кредиторами.

Більш того, якщо вартості майна божника юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується за процедурою, передбаченою Кодексом України з процедур банкрутства.

Отже, перебування ТОВ "Баштанська птахофабрика" в стані припинення ніяким чином не позбавляє заявника права вимагати від відповідача виконання своїх договірних зобов?язань та не свідчить про можливість ухилення відповідача від виконання рішення суду в даній справі у випадку задоволення позову ТОВ "Авіко-Україна".

Ураховуючи викладене, суд визнає, що ТОВ "Авіко-Україна" не обґрунтовано наявність підстав для забезпечення позову в даній справі та доцільність обраного позивачем заходу забезпечення позову.

Отже, в задоволенні заяви позивача належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 136-140, 234 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Авіко-Україна" про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 915/645/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М.Давченко