РІШЕННЯ

Іменем України

07 травня 2020 року м. Чернігівсправа №927/182/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Бахмачгазбудсервіс,

вул. Черкаська, 26, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., 08130, ;

адреса для листування: вул. Цитадельна, 9, кв. 7, м. Київ

відповідач-1: Управління Держпраці у Сумській області, ,

вул. Горького, 28 Б, м. Суми, 40000

відповідач-2: Управління державної казначейської служби України у Бахмацькому районі Чернігівської області, ,

вул. Соборності, 31, м. Бахмач, Чернігівська область, 16500

предмет спору: про стягнення 421262,25 грн

Учасники справи не викликались.

Товариством з обмеженою відповідальністю Бахмачгазбудсервіс подано позов до Управління Держпраці у Сумській області та Управління державної казначейської служби України у Бахмацькому районі Чернігівської області про стягнення 421262,25 грн, з яких: з Управління державної казначейської служби України у Бахмацькому районі Чернігівської області - 410219,05 грн; з Управління Держпраці у Сумській області - 10006,20 грн трьох відсотків річних за користування коштами суми штрафу, 1037,00 грн трьох відсотків річних за користування коштами стягнутих у якості виконавчого збору.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконністю рішення органу державної влади, зокрема постанови відповідача-1 про накладення на позивача штрафу.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3, п.8 ч.4 ст.247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує ціну позову. У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачам строк для подачі відзиву на позов та всіх доказів, що підтверджують викладені у відзиві обставини протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі; позивачу встановлено строк протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання відзиву на позов для подачі до суду відповіді на відзив; відповідачам встановлено строк протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання відповіді на відзив для подачі до суду заперечення на відповідь позивача на відзив.

Про отримання позивачем 16 березня 2020 року ухвали господарського суду від 10 березня 2020 року свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи.

Про отримання відповідачем-1 16 березня 2020 року ухвали господарського суду від 10 березня 2020 року свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи.

Про отримання відповідачем-2 17 березня 2020 року ухвали господарського суду від 10 березня 2020 року свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи.

30 березня 2020 року на адресу суду від відповідача-2 Управління державної казначейської служби України у Бахмацькому районі Чернігівської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач-2 посилається на наступне. Згідно ст. 43, 47 Бюджетного кодексу України та Положення Управління Казначейства відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює через систему електронних платежів Національного банку України розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів, операцій з коштами бюджетів. Тобто, Управління Казначейства виступає від власного імені, самостійно відповідає за власними зобов`язаннями і є окремим учасником цивільних відносин відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного кодексу України. Водночас, відповідно до частини 2 статті 2 Цивільного кодексу України самостійним учасником цивільних відносин є Держава Україна. Згідно з частиною 2 статті 176 Цивільного кодексу України юридичні особи, створені державою, Автономною Республікою Крим, територіальними громадами, не відповідають за зобов`язаннями відповідно держави, Автономної Республіки Крим, територіальних громад. Крім того, відповідача-2 у відзиві на позовну заяву посилається на рішення Конституційного суду України від 03 жовтня 2001 року N12-рп/2001 у справі про відшкодування шкоди державою, в якому Конституційний суд України зазначає, що державні органи, як юридичні особи несуть юридичну відповідальність лише за своїми договірними зобов`язаннями; держава не відповідає по зобов`язаннях державних організацій, які є юридичними особами, а ці організації не відповідають по зобов`язаннях держави; така юридична особа, тобто державна установа, відповідає за своїми зобов`язаннями коштами, які є в її розпорядженні. Відповідач-2 вказує на те, що оскільки Управління державної казначейської служби жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдавало, то відповідно до вимог Конституції України, ЦК України та інших актів законодавства Управління державної казначейської служби України не може нести відповідальність за дії інших суб`єктів. Крім того, відповідач-2 звертає увагу на те, що дії Управління державної казначейської служби відносно позивача незаконними не визнано. Також, відповідач-2 зазначає, що згідно з практикою касаційного суду, зокрема, ухвалою ВССУ від 05 липня 2017 року у справі №210/327/15-ц та постановою Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №199/6713/14-ц, не допускається стягнення з Казначейства моральної та матеріальної шкоди, оскільки це змінює встановлений законодавством порядок виплати відповідних коштів. А оскільки Управління державної казначейської служби жодної шкоди позивачу не заподіювало, у правовідносини з ним не вступало, тому відповідач-2 вважає вимогу позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди з Управління Державної казначейської служби України у Бахмацькому районі Чернігівської області незаконною. Відповідач-2 також вказує на те, що штраф у сумі 409530,00 грн, згідно платіжного доручення від 05 березня 2019 року №57556195/1 було зараховано до державного бюджету, а не на рахунки Управління державної казначейської служби, тому твердження позивача стосовно того, що вказані кошти надійшли на рахунок Управління державної казначейської служби вважає таким, що не відповідає нормам чинного законодавства.

31 березня 2020 року на електронну адресу суду, а 06 квітня 2020 року на поштову адресу суду від відповідача-1 (Управління Держпраці у Сумській області) надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач-1 просить виключити Управління Держпраці у Сумській області, як неналежного відповідача. Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач-1 посилається на наступне. Управлінням Держпраці у Сумській області постановою від 06 вересня 2018 року №СМ 1361/181/НД/АВ/СПТД-ФС було накладено на позивача штрафну санкцію у розмірі 372300 грн. Порядок накладення на суб`єктів господарювання штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення визначаються Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою КМУ від 17 липня 2013 року № 509. Відповідач-1 зазначає, що позивач у встановлені Порядком строки не сплатив штраф, у зв`язку з чим Управління Держпраці у Сумській області направило постанову №СМ1361/181/НД/АВ/СПТД-ФС від 06 вересня 2018 року до Бахмацького районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області для примусового виконання. ТОВ «БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС» 05 березня 2019 року сплатив суму штрафу, відповідно до платіжного доручення №57556195/1 від 05 березня 2019 року (отримувачем є Бахмацький районний відділ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області). Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці в Сумській області №СМ1361/181/НД/АВ/СПТД-ФС від 06 вересня 2018 року, якою на позивача була накладена штрафна санкція у розмірі 372300,00 грн. Відповідач-1 зазначає, що відносини, які склалися між ТОВ «БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС» та Управлінням Держпраці у Сумській області не підпадають під жоден з випадків, коли справи розглядаються Господарськими судами України, що передбачено ст. 20 Господарського процесуального кодексу України. Відповідач-1 вказує на те, що на його думку за своєю правовою природою правовідносини, які склалися між Управлінням Держпраці у Сумській області - органом, який виконує публічно-владні управлінські функції, та ТОВ «БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС», є публічно-правовими, відповідно до ст.4 КАС України, а тому, спори, які виникають з таких правовідносин, на його думку, мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Крім того, відповідач-1 зазначає, що в даному випадку має місце пред`явлення позову до неналежного відповідача, у зв`язку з тим, що відповідно до платіжного доручення №57556195/1 від 05 березня 2019 року ТОВ «БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС» перерахував кошти у сумі 409530,00 грн, за платіжним дорученням, у відповідності до якого отримувачем коштів є Бахмацький районний відділ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області. Відповідач-1 вважає, що оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, то таким органом у даному випадку є Бахмацький районний відділ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області, оскільки саме на його рахунок перераховувались кошти в межах виконавчого провадження, відкритий у Державній казначейській службі України. Більш того, відповідач-1 вказує на те, що законодавством України передбачений механізм повернення коштів, які були помилково або надміру зарахованих до бюджету, що виключає можливість судового спору з даного питання. При цьому відповідач-1 зазначав, що аналогічну позицію висловив Сумський окружний адміністративний суд у рішенні по справі №480/4242/19 від 07 лютого 2020 року.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши надані докази, суд встановив:

Наказом Управління Держпраці у Сумській області від 15 серпня 2018 року №1354 призначено інспекційне відвідування ТОВ «БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС» з 16 по 17 серпня 2018 року з питань додержання законодавства в частині належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками, у тому числі неповнолітніми.

17 серпня 2018 року інспекторами Управління складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №СМ 1361/181/НД/АВ, у зв`язку з неподанням для ознайомлення завірених копій документів, які позивача було зобов`язано надати вимогою від 17 серпня 2018 року №СМ 1361/186/НД.

На підставі зазначеного акту, 06 вересня 2018 року начальником Управління Держпраці у Сумській області прийнято постанову №СМ 1361/181/НД/АВ/СПТД-ФС, якою на ТОВ «БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС» накладено штраф у розмірі 372300,00 грн.

За заявою відповідача-1 Бахмацьким районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області 30 жовтня 2018 року відкрито виконавче провадження №57556195 про стягнення з позивача заборгованості (штрафу) у розмір 372300,00 грн на користь відповідача-1.

30 жовтня 2018 року Бахмацьким районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області винесено постанову про стягнення з позивача (ТОВ «БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС») виконавчого збору у розмірі 37230,00 грн (стягувач: Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області).

05 листопада 2018 року Бахмацьким районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області винесено постанову про арешт майна ТОВ «БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС» в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 410030,00 грн.

У вказаному виконавчому провадженні з позивача примусово стягнуто грошові кошти на загальну суму 410219,05 грн, які перераховані позивачем згідно платіжний доручень №57556195/1 від 05 березня 2019 року на суму 409530,00 грн та №27723 від 27 лютого 2019 року на суму 689,05 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року по справі №480/3802/18 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмачгазбудсервіс" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання дій незаконними та скасування постанови - задоволено частково; визнано протиправними та скасовано постанову Управління Держпраці в Сумській області №СМ1361/181/НД/АВ/СПТД-ФС від 06 вересня 2018 року.

06 березня 2019 року начальником відділу Бахмацького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області Демою К.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №57556195 на підставі п.9 ст.39 Закону Україні «Про виконавче провадження» - у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення.

Відповідач не погодившись з вказаним рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року, подав апеляційну скаргу на рішення.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року апеляційну скаргу Управління Держпраці у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року по справі №480/3802/18 за позовом ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" до Управління Держпраці у Сумській області про визнання дій незаконними та скасування постанови - повернуто скаржнику.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року по справі №480/3802/18 набрало законної сили 14 травня 2019 року.

В позовній заяві позивач зазначає, що незаконною постановою відповідача-1 про накладення штрафу позивачу завдано шкоди у розмірі 410219,05 грн.

Як зазначає позивач в позовній заяві, з метою відшкодування збитків, завданих позивачу в наслідок примусового виконання рішення Бахмацьким районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області по виконавчому провадженню №57556195, відповідачу-1 направлено вимогу про повернення коштів, отриманих в наслідок винесення незаконної постанови.

Згідно листа №18-28/13/5563/2019 від 03 липня 2019 року, відповідач-1 повідомив, що станом на 02 липня 2019 року в Управлінні відсутні виконавчі документи, що підтверджують виконання ТОВ "Бахмачгазбудсервіс" постанови Управління Держпраці у Сумській області про накладення штрафу №СМ1361/181/НД/АВ/СПТД-ФС від 06 вересня 2018 року. Також, у своїй відповіді відповідач-1 зазначив, що направив відповідний запит до Бахмацького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області щодо витребування документів про виконання позивачем вказаної постанови, та зазначив, що про подальший розгляд даного питання позивача буде повідомлено додатково /а.с.74/.

Позивач вказує на те, що станом на 27 січня 2020 року відповідачем-1 додатково не повідомлено позивача про результати розгляду вказаної вимоги, жодної відповіді на надано.

В позовній заяві позивач зазначає, що згідно отриманої 14 лютого 2020 року відповіді від Бахмацького РВДВС встановлено, що 06 березня 2019 року Бахмацьким районним відділом ДВС направлено відповідачу-1 постанову про закінчення виконавчого провадження №57556195, у якій вказано, що виконавчі провадження з примусового виконання постанови Управління праці у Сумській області №СМ1361/181/НД/АВ/СПТД-ФС, виданої 06 вересня 2018 року, про стягнення з ТОВ «Бахмачгазбудсервіс» заборгованості у розмірі 372300,00грн на користь Управління Держпраці у Сумській області закінчено у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення.

Позивач в позовній заяві також вказує, що з позивача примусово стягнуто кошти в сумі 410219,05 грн на користь Управління Держпраці у Сумській області, які зараховано на рахунки Бахмацького районного відділу ДВС, які відкриті в Управлінні Державної казначейської служби України у Бахмацькому районі - тобто фактично надійшли на рахунки відповідача-2.

27 січня 2020 року позивач звернувся до відповідача-1 з вимогою про повернення коштів /а.с. 85-88/.

На вказаний запит відповідач-1 відповів що рішення про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів виконуються виключно органами Казначейства на підставі виконавчих документів, відповідно до порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників №845 від 03 серпня 2011 року /а.с. 83-84/.

Позивачем до позовної заяви також додано заяви про повернення незаконно стягнутих коштів від 27 січня 2020 року за №27-01/2020-2 та за №27-01/2020-1, адресовані відповідно Державній казначейській службі України та Головному управлінню Державної казначейської служби України в Чернігівській області /а.с. 75-78, 92-95/.

Своїм листом Головне управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області від 05 лютого 2020 року №05-11-10/581 на №27-01/2020-1 від 27 січня 2020 року надало ТОВ «Бахмачгазбудсервіс» відповідь в якій роз`яснило порядок повернення коштів, у відповідності до наказу Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» та зазначило, що для вирішення даного питання ТОВ «Бахмачгазбудсервіс» необхідно звернутись до Управління державної казначейської служби України у Бахмацькому районі Чернігівської області /а.с. 96-97/.

Позивачем не надано суду та матеріали даної справи не містять доказів звернення позивача з відповідною заявою до Управління державної казначейської служби України у Бахмацькому районі Чернігівської області.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року по справі №480/3802/18, яке набрало законної сили 14 травня 2019 року, скасовано постанову Управління Держпраці в Сумській області №СМ1361/181/НД/АВ/СПТД-ФС від 06 вересня 2018 року.

Статтею 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" передбачено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 44 Закону України "Про виконавче провадження" органи державної виконавчої служби мають рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування коштів виконавчого провадження, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Грошові суми, стягнуті до Державного бюджету України або місцевих бюджетів, перераховуються в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, передбачена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787.

Пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Згідно підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Відповідно до платіжного доручення №57556195/1 від 05 березня 2019 року платник ТОВ «БАХМАЧГАЗБУДСЕРВІС» перерахував кошти у сумі 409530,00 грн отримувачем яких є Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Відповідно до платіжного доручення №27723 від 27 лютого 2019 року на суму 689,05 грн отримувачем коштів є Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, яким, виходячи з документів (доказів), які містяться у даній справі, у даному випадку є Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у Чернігівській області, оскільки саме на його депозитний рахунок перераховувались кошти.

Виходячи з наявних у справі документів (доказів), на Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (яких не є учасником даної справи, а саме відповідачем, а суд позбавлений права залучати відповідача самостійно) покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Докази того, що Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) направив до органів Державної казначейської служби подання про повернення позивачу коштів, у матеріалах справи відсутні.

Доказів які б спростовували зазначене вище позивачем суду не надано.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин у їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 372300,00 грн /штрафу/ задоволенню не підлягають.

Суд також не вбачає підстав для стягнення (повернення) суми виконавчого збору у розмірі 37230,00 грн та суми витрат виконавчого провадження у розмірі 689,05 грн позивачу з огляду на те, що постанови державного виконавця, на підставі яких вони були стягнуті, є чинними, не визнавались протиправними та не скасовувались, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги щодо стягнення 10006,20 грн трьох відсотків річних за користування коштами суми штрафу та 1037,00 грн трьох відсотків річних за користування коштами стягнутих у якості виконавчого збору є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Інші докази та пояснення сторін судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення складено та підписано 07 травня 2020 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/