ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" квітня 2020 р. Справа № 924/1291/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., при секретарі судового засідання Адамчук І.П., розглянувши матеріали справи

за позовом фізичної особи - підприємця Кравецької Мар`яни Анатоліївни

до фізичної особи-підприємця Ковтуняк Тетяни Петрівни

про зобов`язання усунути перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою та малою архітектурною формою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Представники сторін: не з`явились

Процесуальні дії по справі.

10.12.2019р. до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява фізичної особи - підприємця Кравецької Мар`яни Анатоліївни до фізичної особи-підприємця Ковтуняк Тетяни Петрівни про зобов`язання фізичної особи-підприємця Ковтуняк Тетяни Петрівни усунути перешкоди у здійсненні фізичною особою - підприємцем Кравецькою Мар`яною Анатоліївною права користування земельною ділянкою, номер :03:002:0401, площею 0,0032 га, та малою архітектурною формою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання фізичної особи - підприємця Ковтуняк Тетяни Петрівни звільнити зайняту нею земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0401 площею 0,0032 га та малу архітектурну форму, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2019 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Ухвалою суду від 16.12.202019р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі для розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.01.2020р.

Судом у підготовчому засіданні 02.01.2020р. постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 28.01.2020р.

У підготовчому засіданні 28.01.2020р. судом постановлено ухвалу, якою строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 25.02.2020р.

Ухвалою суду від 25.02.2020р. закрито підготовче провадження, справу №924/1291/19 призначено до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні на 11 березня 2020 р.

У судовому засіданні 11.03.2020р. оголошено перерву до 02.04.2020р.

Ухвалою суду від 02.04.2020р. судове засідання по розгляду справи №924/1291/19 по суті відкладено на 30 квітня 2020 р.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач звернувся до суду з вимогою про зобов`язання відповідача усунути перешкоди у здійсненні фізичною особою - підприємцем Кравецькою Мар`яною Анатоліївною права користування земельною ділянкою та малою архітектурною формою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання фізичної особи - підприємця Ковтуняк Тетяни Петрівни звільнити зайняту нею земельну ділянку та малу архітектурну форму.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішеннями виконавчого комітету Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області №598 від 29.11.2013р. ФОП Кравецький Мар`яні Анатоліївні вирішено надати дозвіл на розміщення (встановлення) тимчасової споруди, загальною площею 22,75 кв.м. в АДРЕСА_1 для провадження діяльності, а саме: торгівлі (продажу) квітами, вазонами та сувенірами, а рішеннями від 20.02.2014р. №6 та від 30.01.2017р. №25 відповідачу надано дозвіл на встановлення особистого строкового сервітуту відносно земельної ділянки площею 0,0025 га на розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності в АДРЕСА_1 терміном на 10 років та встановлено розмір плати за користування земельною ділянкою з розрахунку 12% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. На виконання вищевказаних рішень, 01.02.2017р. між ФОП Кравецькою М.А. та Новоушицькою селищною радою було укладено договір про встановлення особистого строкового сервітуту в інтересах сервітуарія (ФОП Кравецької М.А.) для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, що дає право на розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності. Проте, без відома та погодження з позивачем 11.04.2019р. рішенням Новоушицької селищної об`єднаної територіальної громади Новоушицького району Хмельницької області №35 вирішено: "Внести зміни у рішення 16-ї сесії Новоушицької селищної ради VI скликання від 20 лютого 2014 року №6", згідно з яким позивачу та відповідачу надано дозвіл на встановлення особистого строкового сервітуту відносно земельної ділянки площею 0,0032 га (кадастровий номер :03:002:0401) для будівництва та обслуговування інших будівель на право розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 терміном на 10 років. Позивач стверджує, що вказаним рішення відбулось втручання у користування ним земельною ділянкою, однак останнє було скасоване черговим рішенням від 18.11.2019р. №40. ФОП Кравецька М.А. стверджує, що відповідач не зверталась до Новоушицької селищної ради із заявою про встановлення особистого строкового сервітуту відносно спірної земельної ділянки, та відповідний договір не укладався, однак на даний час МАФ, який розташований на останній використовується для господарських потреб відповідачем без будь-яких правових підстав та без надання доступу до малої архітектурної форми. На неодноразові звернення до відповідача Новоушицького РЕМ та Новоушицького ВП ГУНП про усунення ФОП Ковтуняк Т.П. перешкод ФОП Кравецькій М.А. у користуванні вищевказаними земельною ділянкою та МАФом, жодного реагування не відбулось. З посиланням на ст.ст. 90, 95, 152 ЗК України, ст. 375 ЦК України та постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. №5, позивач просить задовольнити позов.

Відповідач у відзиві на позов від 02.01.2020р. зазначив, що у грудні 2013р. ним укладено з ФОП Цегельським В.М. договір на виготовлення металевого вагончика №10 з монтажем по АДРЕСА_1, на виконання якого сплачено 50000 грн. В подальшому між ФОП Кравецькою М.А. та ФОП Ковтуняк Т.П. укладено 16.02.2014р. договір про спільну діяльність, згідно з яким домовлено про встановлення МАФ, яким кожна із сторін володіє 50% вартості останнього, майна, товару, для здійснення спільної діяльності. Крім того, 19.02.2014р. укладено договір оренди тимчасової споруди, за яким позивач передав відповідачу в оренду 1/2 частину спільної сумісної власності (11,375 кв.м.) на строк до 01.02.2017р., який на підставі п. 3.3. договору продовжив дію на той самий строк, тобто до 01.01.2020р. та до 01.12.2022р. У зв`язку з вищевикладеним, відповідач стверджує, що він є належним власником 1/ 2 МАФ та користувачем тимчасової споруди, яка розміщена на земельній ділянці, яка відповідно до договору про встановлення особистого строкового сервітуту від 01.02.2017р. та рішення виконавчого комітету Новоушицької селищної ради від 29.11.2013р. №598 надана виключно для розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності для торгівлі квітами, вазонами та сувенірами. З огляду на викладене, на думку відповідача, позов є безпідставним. До відзиву додано копії договору про спільну діяльність від 16.02.2014р., договору №10 від 07.12.2013р., договору оренди тимчасової споруди від 19.02.2014р., витягу з рішення від 11.04.2019р. №35, додаткової угоди №1 від 23.04.2019р. до договору про встановлення особистого строкового сервітуту від 01.02.2017 року.

У відповіді на відзив від 22.01.2020р. позивач наголошує на тому, що право користування останнім земельною ділянкою підтверджується договором про встановлення особистого строкового сервітуту від 01.02.2017 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.04.2019р. щодо реєстрації за ФОП Кравецькою М.А. речового права - сервітуту. Позивач посилаючись на ст.ст. 125, 126 ЗК України зазначає, що ні право власності, ні право постійного користування, ані оренди спірної земельної ділянки за ФОП Ковтуняк Т.П. не були зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. ФОП Кравецька М.А. стверджує, що договір оренди тимчасової споруди від 19.02.2014р. з відповідачем ніколи не укладався, орендна плата не отримувалась, акт приймання-передачі приміщення не підписувався. З посиланням на ст.ст. 1130, 1131 ЦК України позивач вказує на те, що договір про спільну діяльність від 16.02.2014р. не містить істотних умов визначених для такого виду договорів, зокрема не визначено господарські та комерційні цілі, розподіл прибутку, статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій, не вказано реквізити сторін. На думку позивача, договір від 16.02.2014р. ніяким чином не підтверджує право ФОП Ковтуняк Т.М. на користування МАФ, що розміщений у смт. Нова Ушиця, по АДРЕСА_1, б/н. Окрім того, у відповіді на відзив вказано, що відповідач зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності лише 17.02.2014р., та не могла бути ФОП станом на дату укладення договору про спільну діяльність від 16.02.2014р. При цьому, жодного рішення щодо надання дозволу відповідачу на встановлення МАФ селищна рада не приймала. На адвокатський запит від 15.01.2020р. ФОП Цегельський В.М. у листі від 21.01.2020р. повідомив, що затребувані документи (договір №10 від 07.12.2013р., докази оплати Ковтуняк Т.П. коштів, акту приймання-передачі виконаних робіт, монтажу тощо) відсутні, а тому вказане свідчить про відсутність підтверджуючих документів стосовно доводів про встановлення спірного МАФ.

28.01.2020р. від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначено, що встановленої чинним законодавством заборони на укладення договору про спільну діяльність між фізичними особами немає та звертає увагу на те, що позивач не заперечує факт укладення відповідного договору. Відповідач стверджує про те, що дії позивача свідчили про відсутність наміру здійснювати діяльність, як суб`єкта підприємницької діяльності, яка в подальшому припинила таку діяльність з відновлення підприємницької діяльності. Нова реєстрація підприємницької діяльності позивача проведена тільки 04.10.2019 року із КВЕДом діяльності 96.02. надання послуг перукарнями та салонами краси, що підтверджується випискою ЄДРЮОФОП Кравецької М.А. від 04.10.2019 року. Окрім того, після прийняття рішення Новоушицької селищної ради № 672 від 27.02.2014 року, Ковтуняк Т.П. надано дозвіл на розміщення об`єкту по торгівлі квітами, вазонами та сувенірами в тимчасовій споруді у відповідності до договору оренди від 19.02.2014 року, проти чого позивач не заперечувала 6 років. У запереченнях зазначено, що договір оренди від 19.04.2014р. є чинним, діючим та на виконання останнього сплачувались орендні платежі, які не надаються до матеріалів справи оскільки не є предметом спору, а також земельна ділянка і МАФ використовуються за встановленим цільовим призначенням. З приводу відповіді ФОП Цегельського В.М. на адвокатський запит, відповідач пояснює, що у останнього є оригінали даних документів, а зі спливом трьох річної давності такі документи у ФОП Цегельського В.М. могли не збереглися, з огляду на що була надана така відповідь. До заперечень додано копію рішення Новоушицької селищної ради від 27.02.2014 року № 672.

Позивач у судовому засіданні 11.03.2020р. підтвердила факт укладення з відповідачем договору про спільну діяльність від 16.02.2014р. та договору оренди від 19.02.2014р. та повідомила, що інші домовленості з відповідачем окрім як щодо спірної земельної ділянки та МАФ відсутні.

Учасники процесу в судове засідання 30.04.2020р. не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином обізнані про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується судовими повістками про вручення останнім ухвали суду від 02.04.2020р. №924/1291/19.

Судом також враховується, що при неявці в попередні засідання у справі, сторони, з посиланням на поширення на території України коронавірусу - COVID-19 та запровадження карантинних заходів, подавались клопотання про відкладення розгляду справи, які задовольнялись судом.

В свою чергу, до судового засідання 29.04.2020р. представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому зазначено про підтримання позовних вимог. При цьому, від відповідача до 30.04.2020р. будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи по суті на іншу дату та позицій щодо наявності невирішених питань, які унеможливлюють вирішення судом справи не надходило.

Будь-які не розглянуті судом клопотання, подані учасниками процесу в межах розгляду справи №921/1291/19, відсутні.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що рішенням уряду від 22.04.2020р. №291 внесено зміни у постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS - CoV-2" в частині встановлення на всій території України карантину до 11 травня 2020 року, з огляду на що особиста участь сторін в судових засіданнях обмежена, враховуючи, що явка останніх в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, подане позивачем клопотання про розгляд справи без участі його представника та наявність в матеріалах справи письмових позицій сторін щодо спору та усіх необхідних матеріалів (доказів) для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе вирішити спір за відсутності учасників процесу за наявними матеріалами справи.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

За змістом виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 04.10.2019р. Кравецька Мар`яна Анатоліївна зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності 03.10.2019р., основним видом діяльності якої визначено КВЕД 96.02 надання послуг перукарнями та салонами краси.

Згідно з витягом Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 19.10.2019р. Ковтуняк Тетяна Петрівна зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності 17.02.2014р., основним видом діяльності якої визначено КВЕД 47.19 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

29 листопада 2013 року рішенням виконавчого комітету Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області №598 ФОП Кравецькій Мар`яні Анатоліївні вирішено надати дозвіл на розміщення (встановлення) тимчасової споруди, загальною площею 22,75 кв. м. в АДРЕСА_1 для провадження підприємницької діяльності, а саме: торгівлі (продажу) квітами, вазонами та сувенірами, відповідно до паспорта прив`язки.

Згідно з п.п. 2, 3, 6, 7 вищезазначеного рішення вирішено:

- ФОП Кравецькій М.А. звернутись до органу з питань містобудування та архітектури Новоушицької РДА для оформлення паспорта прив`язки тимчасової споруди;

- Встановлення (розміщення) тимчасової споруди здійснити відповідно до паспорта прив`язки, після його отримання;

- Зобов`язати ФОП Кравецьку М.А. укласти договір користування земельною ділянкою, яка буде знаходитись під тимчасовою спорудою;

- Попередити фізичну особу-підприємця Кравецьку Мар`яну Анатоліївну, що у разі не розміщення (встановлення) нею тимчасової споруди протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив`язки, а також у разі недотримання вимог паспорта прив`язки при розміщенні (встановленні) тимчасової споруди, дане рішення вважатиметься анульованим.

До матеріалів справи додано паспорт прив`язки Тимчасової споруди (магазин для продажу квітів) та Схему розміщення ТС 2013 року, виготовлений на замовлення ФОП Кравецької М.А. та виданий 10.02.2014р. з встановленим строком дії до 10.02.2016р.

16.02.2014р. між Кравецькою Мар`яною Анатоліївною та Ковтуняк Тетяною Петрівною укладено договір про спільну діяльність, предметом якого виступає домовленість сторін про встановлення МАФ для здійснення спільної торгівельної діяльності для досягнення наступних господарських і комерційних цілей.

У п. 1.2 договору передбачено, що сторони зобов`язуються діяти спільно шляхом об`єднання майна, грошових коштів, зусиль або шляхом користування в спільній продукції раніше створених сторонами програмних засобів, баз даних і технологій, що являється інтелектуальною і майновою власністю сторін.

У розділах 2, 3 договору передбачено взаємні зобов`язання сторін.

Так, у п. 3.2 договору передбачено, що особа 1 та особа 2 не має права припиняти відносини на спільне ведення бізнесу по закінченню договорів сервітуту та оренди без згоди обох сторін.

У п. 5 договору визначено внески сторін у спільну діяльність (бізнес), зокрема сторони передбачили внески кожного у вигляді грошових коштів: вартість МАФ 50%, яка складає 25000 грн.

Договір про спільну діяльність від 16.02.2014р. містить розділ 6 «Спільне майно сторін за даною угодою», розділ 7 «Розподіл результатів спільної діяльності», розділ 8 «Витрати і збитки сторін за даною угодою», розділ 9 «Відповідальність сторін».

Згідно з п. 10.1 договір вступає в силу з моменту його підписання та діє на постійній основі (ведення спільної діяльності).

Договір про спільну діяльність від 16.02.2014р. на кожній сторінці містить підписи сторін, що також відображено у поясненні ОСОБА_3 від 16.02.2014р., у якому зазначено про укладення та підписання договору у її присутності.

19.02.2014р. між фізичною особою - підприємцем Кравецькою Мар`яною Анатоліївною (орендодавець) та фізичною особою - підприємцем Ковтуняк Тетяною Петрівною (орендар) укладено договір оренди тимчасової споруди, за змістом якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове користування (в оренду) тимчасову споруду (надалі споруду), що орендується за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею, що орендується 11,375 кв.м., що є Ѕ частиною спільної сумісної власності орендодавця для торгівлі промисловими товарами.

У п. 2.3 договору передбачено, що передача приміщення, що орендується здійснюється за актом прийому-передачі підписання якого свідчить про його фактичну передачу в оренду.

Термін оренди - з 01.03.2014р. до 01.02.2017р. Якщо жодна із сторін за один місяць до закінчення строку дії договору не заявила бажання розірвати договір, то даний договір вважається пролонгованим на термін дії договору оренди (п. 3.1 договору).

Згідно з п. 6.1 договору після закінчення терміну оренди орендар зобов`язаний передати орендодавцю приміщення, що орендуються протягом семи днів з моменту закінчення терміну оренди за актом передачі, або продовжити договір оренди за домовленістю.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами (п. 8.7 договору).

Договір оренди тимчасової споруди від 19.02.2014р. підписано сторонами.

При цьому, сторонами у судових засіданнях не заперечується стосовно укладення договорів про спільну діяльність від 16.02.2014р. та оренди тимчасової споруди від 19.02.2014р.

Рішенням Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області від 20.02.2014 року №6 «Про встановлення особистого строкового сервітуту» вирішено надати дозвіл фізичній особі - підприємцю Кравецькій Мар`яні Анатоліївні на встановлення особистого строкового сервітуту відносно земельної ділянки площею 0,0025 га на право розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності в АДРЕСА_1 терміном на 10 років з встановленням розміру плати за користування земельною ділянкою з розрахунку 12% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що становить 353,19 грн. на рік.

Рішенням Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області від 27.02.2014 року №672 «Про погодження розміщення об`єкту торгівлі», розглянувши звернення ФОП Ковтуняк Т.П., вирішено погодити останній розміщення об`єкту торгівлі квітами, вазонами та сувенірами, тощо в тимчасовій споруді (загальною площею - 22,75 кв.м.), згідно договору оренди від 19.02.2014 року, укладеного між власником тимчасової споруди Кравецькою Мар`яною Анатоліївною та фізичною особою-підприємцем Ковтуняк Тетяною Петрівною, розміщеної за адресою: АДРЕСА_1. Встановлено режим роботи тимчасової споруди.

За зверненням ФОП Кравецької М.А., рішенням Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області від 30.01.2017 року №25 останній вирішено надати дозвіл на встановлення особистого строкового сервітуту відносно земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0401) площею 0,0032 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (комерційне використання) в АДРЕСА_1 терміном на 10 років. 2.2 Доручено селищному голові від імені Новоушицької селищної ради укласти договір сервітуту на зазначену вище земельну ділянку та фізичній особі-підприємцю Кравецькій Мар`яні Анатоліївні провести державну реєстрацію договору сервітуту у Державному реєстрі речових прав.

На підставі вищевказаного рішення, 01 лютого 2017 року між ФОП Кравецькою М.А. та Новоушицькою селищною радою було укладено договір про встановлення особистого строкового сервітуту, згідно з п. 1.1. якого Новоушицька селищна рада на підставі рішення від "30" січня 2017 року №25 встановлює особистий строковий сервітут відносно земельної ділянки, кадастровий номер :03:002:0401, площею 0.0032 га за адресою: АДРЕСА_1 в інтересах сервітуарія (ФОП Кравецька М.А.) для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, що дає право на розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності.

У випадку, коли земельна ділянка, відносно якої встановлюється особистий строковий сервітут, надана в оренду, то укладання цього договору можливе виключно з письмової згоди орендаря на умовах цього договору з обов`язковим попереднім внесенням змін до договору оренди (п. 1.3 договору).

У п. 2.1. договору визначено, що особистий строковий сервітут встановлено терміном на 10 (десять) років з дати підписання цього договору і діє до 01 лютого 2027 року.

Відповідно до п. 4.1 договору Новоушицька селищна рада повинна не перешкоджати використанню земельної ділянки в межах встановленого сервітуту, а п. 4.2 договору передбачено право ФОП Кравецької М.А. вимагати усунення перешкод, які виникають при використанні земельної ділянки, відносно якої встановлено особистий сервітут.

Право сервітуту не може бути предметом купівлі-продажу, застави та не може передаватись будь-яким способом сервітуарієм іншим фізичним та юридичним особам (п. 4.5 договору). Особистий сервітут не позбавляє Новоушицьку селищну раду прав володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою.

У п. 5.1 договору встановлено, що зміна умов договору, його дострокове розірвання можливі за взаємною згодою сторін. Зміна умов договору і дострокове розірвання оформляється додатковою угодою до цього договору і підлягає реєстрації. У разі недосягнення згоди щодо змін умов договору чи його дострокового розірвання спір вирішується у судовому порядку.

За змістом п. 8.1 договору право особистого сервітуту виникає після підписання цього договору сторонами з дати його реєстрації.

Договір про встановлення особистого строкового сервітуту від 01.02.2017р. підписано сторонами та скріплено відтиском печатки Новоушицької селищної ради.

До вищевказаного договору додано акт передачі - прийому земельної ділянки, згідно зі змістом якого власником земельної ділянки Новоушицькою селищною радою передано, а сервітуарієм Кравецькою М.А. прийнято в користування земельну ділянку, кадастровий номер :03:002:0401, площею 0.0032 га терміном на 10 років, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

До матеріалів справи додано додаткову угоду №1 від 23.04.2019р. до договору про встановлення особистого строкового сервітуту від 01.02.2017р., за змістом якої сторону договору сервітуарій - ФОП Кравецьку Мар`яну Анатоліївну замінено на ФОП Кравецьку Мар`яну Анатоліївну та ФОП Ковтуняк Тетяну Петрівну.

Вказану Додаткову угоду №1 від 23.04.2019р. підписано Новоушицькою селищною радою та Ковтуняк Т.П. , однак Кравецькою М.А. угоду не підписано.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 24.04.2019р. №164716143, 18.04.2019р. внесено запис про державну реєстрацію права користування (сервітуту) ФОП Кравецької М.А. стосовно земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0401, площею 0.0032 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 н на підставі договору особистого строкового сервітуту від 01.02.2017р.

Рішенням Новоушицької селищної ради Новоушицької селищної об`єднаної територіальної громади "Про внесення змін до рішення сесії селищної ради" від 11 квітня 2019 року №35 вирішено: "Внести зміни у рішення 16-ї сесії Новоушицької селищної ради VI скликання від 20 лютого 2014 року №6 та викласти його у такій редакції:

1.1. Дати дозвіл фізичній особі-підприємцю Кравецькій Мар`яні Анатоліївні, АДРЕСА_6 та фізичній особі Ковтуняк Тетяні Петрівні , жительці АДРЕСА_8 на встановлення особистого строкового сервітуту відносно земельної ділянки площею 0,0032 га (кадастровий номер :03:002:0401) для будівництва та обслуговування інших будівель на право розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 терміном на 10 років.

15.05.2019р. ФОП Кравецька М.А. звернулась до Новоушицької селищної ради з заявою, у якій містилась вимога про скасування рішення від 11.04.2019р. в частині, що стосується ФОП Ковтуняк Т.П.

Згідно з витягом з рішення XIV сесії селищної ради VII скликання від 27.06.2019р. №15 Новоушицька селищна рада розглянувши звернення громадян вирішила відмовити ФОП Кравецькій М.А. щодо скасування рішення сесії Новоушицької селищної ради від 11.04.2019р.

В подальшому, у зв`язку з запереченнями суб`єкта правовідносин щодо зміни чи припинення суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, рішенням Новоушицької селищної ради Новоушицької селищної об`єднаної територіальної громади «Про скасування рішення сесії» від 18.11.2019 року №40 було вирішено скасувати Рішення Новоушицької селищної ради Новоушицької селищної об`єднаної територіальної громади від 11 квітня 2019 року №35 «Про внесення змін до рішення сесії селищної ради», у зв`язку з порушенням вимог чинного законодавства України.

До матеріалів справи додано адвокатський запит від 16.07.2019р. №50 адресований Новоушицькій селищній раді з вимогою надати копію рішення 16 сесії Новоушицької селищної ради VI скликання від 20 лютого 2014 року №6 та надати завірену копію заяви ФОП Ковтуняк Т.П. із доданими документами для встановлення особистого строкового сервітут відносно земельної ділянки площею 0,0032 га (кадастровий номер :03:002:0401) та інші.

У відповідь на вищевказаний запит, у листі Новоушицька селищна рада надала лист від 23.07.2019р. №1266, у якому повідомила, що ФОП Ковтуняк Тетяна Петрівна із заявою про встановлення особистого строкового сервітуту відносно земельної ділянки із кадастровим номером :03:002:0401 до селищної ради не зверталась, Комісія такої заяви не розглядала, відповідно договір особистого строкового сервітуту на відповідну земельну ділянку не укладався. Крім того, надано копію рішення селищної ради від 20.02.2014 року № 6.

Позивач надав письмову вимогу від 22.01.2020р. адресовану відповідачу про звільнення належної на праві власності малої архітектурної форми, що знаходиться у користуванні на праві особистого строкового сервітуту. Однак доказів надіслання вимоги матеріали справи не містять.

За змістом адвокатського запиту від 15.01.2020р. адресованого ФОП Цегельському В.М., останній містить вимогу про надання інформації стосовно укладення договору №10 від 07.12.2013р., акту приймання передачі виконаних робіт за вказаним договором, доказів оплати ФОП Ковтуняк Т.П. коштів у розмірі 50000 грн., документів на здійснення монтажу металевого вагончика по АДРЕСА_1.

У відповідь на вказаний запит, ФОП Цегельський В.М. у листі від 21.01.2020р. повідомив, що затребувані документи немає можливості надати оскільки вони відсутні.

Відповідачем додано підписаний між ФОП Цегельським Віталієм Михайловичем (постачальник) та ФОП Ковтуняк Тетяною Петрівною договір №10 від 07.12.2013р., предметом якого визначено, що постачальник забезпечує замовника відповідно до його потреб вагончиком металевим (розміром 6,5*3,5 м.) з монтажем по АДРЕСА_1 (біля кінотеатру).

Ціна договору складає 50000,00 грн. (п. 1.2 договору).

Договір №10 від 07.12.2013р. підписано сторонами та скріплено відтиском печатки ФОП Цегельського В.М.

До матеріалів справи додано копії договору про надання послуг від 25.11.2013р., договору про приєднання до електричних мереж від 01.04.2014р. №20, рапорт, пояснення.

Оскільки, на думку позивача, відповідач неправомірно користується земельною ділянкою та малою архітектурною формою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, чим порушує права позивача, останній звернувся з відповідним позовом до суду про їх усунення.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Приписами ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, вказана норма встановлює об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, що є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 цього Кодексу закріплено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з яким кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із частиною першою статті 321 цього ж Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Види речових прав на чуже майно визначені статтею 395 ЦК України, в тому числі право користування (сервітут).

Водночас законодавство надає право звертатися з вимогами про витребування майна з чужого незаконного володіння не лише власникам, а й іншим особам, у яких майно власника перебувало у законному володінні за відповідною правовою підставою ("титулом").

У ст. 396 ЦК України передбачено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Тобто орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане ним за договором оренди, нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту пава власності.

У відповідності до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019р. №924/1220/17 зазначила, що у розумінні приписів ст. 391 ЦК України право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно з ст. 401, ч. 2 ст. 402 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Матеріалами справи підтверджено, що ФОП Кравецька М.А. здійснює право користування земельною ділянкою (кадастровий номер :03:002:0401) площею 0,0032 га та малою архітектурною формою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням виконавчого комітету Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області від 23.11.2013р. №598 виготовленим 10.02.2014р. на замовлення останньої паспортом прив`язки Тимчасової споруди (магазин для продажу квітів) та Схемою розміщення ТС, рішеннями Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області від 20.02.2014 року №6 «Про встановлення особистого строкового сервітуту», від 30.01.2017 року №25, договором про встановлення особистого строкового сервітуту від 01.02.2017р. з внесеним у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно записом про державну реєстрацію права користування (сервітуту) ФОП Кравецькою М.А. 18.04.2019р.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що між Кравецькою Мар`яною Анатоліївною та Ковтуняк Тетяною Петрівною існують довготривалі договірні правовідносини, які склались на підставі договору про спільну діяльність від 16.02.2014р., предметом якого виступає домовленість сторін про встановлення МАФ для здійснення спільної торгівельної діяльності для досягнення господарських і комерційних цілей, а також договору оренди тимчасової споруди від 19.02.2014р., за змістом якого ФОП Кравецька М.А. передає, а ФОП Ковтуняк Т.П. приймає у тимчасове користування (в оренду) тимчасову споруду (надалі споруду), що орендується за адресою: АДРЕСА_1 , що орендується 11,375 кв.м., що є 1/2 частиною спільної сумісної власності орендодавця для торгівлі промисловими товарами.

Судом враховується позиція сторін щодо укладення вищевказаних договорів та відсутності інших земельних ділянок та малих архітектурних форм, щодо яких існували б договірні правовідносини. Докази розірвання або припинення дії останніх в матеріалах справи відсутні.

Окрім того, рішенням Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області від 27.02.2014 року №672 «Про погодження розміщення об`єкту торгівлі» вирішено погодити ФОП Ковтуняк Т.П. розміщення об`єкту торгівлі квітами, вазонами та сувенірами, тощо в тимчасовій споруді (загальною площею - 22,75 кв.м.), згідно договору оренди від 19.02.2014 року.

Водночас, судом береться до уваги наявний в матеріалах справи укладений між ФОП Цегельським Віталієм Михайловичем та ФОП Ковтуняк Тетяною Петрівною договір №10 від 07.12.2013р., предметом якого визначено, що постачальник забезпечує замовника відповідно до його потреб вагончиком металевим (розміром 6,5*3,5 м.) з монтажем по АДРЕСА_1 (біля кінотеатру) з погодженою ціною договору у 50000,00 грн.

При цьому, у п. 5 договору про спільну діяльність від 16.02.2014р. визначено внески сторін у спільну діяльність (бізнес), у вигляді грошових коштів: вартість МАФ 50%, яка складає 25000 грн.

Заперечення позивача щодо відсутності акту прийому-передачі до договору оренди тимчасово споруди від 19.02.2014р. спростовується фактичним користуванням відповідачем малою архітектурною формою по АДРЕСА_1, договором №10 від 07.12.2013р. та рішенням Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області від 27.02.2014 року №672 «Про погодження розміщення об`єкту торгівлі».

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Державна реєстрація прав не є підставою набуття речового права на нерухоме майно, а є лише засвідченням державою вже набутого особою речового права, що унеможливлює ототожнення факту набуття речового права з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права оренди, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення речового права на нерухоме майно, такої підстави закон не передбачає. Вказана позиція узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 24.01.2020р. у справі №910/10987/18.

З врахуванням вищевикладеної позиції Верховного Суду, проведена позивачем 18.04.2019р. державна реєстрація права користування (сервітуту) ФОП Кравецькою М.А. земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0401, площею 0.0032 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору особистого строкового сервітуту від 01.02.2017р. та відсутність державної реєстрації договору оренди тимчасової споруди не підтверджує неправомірне користування відповідачем зазначеним майном, оскільки наявні чинні договір про спільну діяльність від 16.02.2014р. та договір оренди тимчасової споруди від 19.02.2014р., які не оспорюються та не спростовуються сторонами у справі.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При цьому, судом береться до уваги практика Європейського суд з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року).

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, з огляду на встановлення судом існування між сторонами договірних відносин, дійсність договору про спільну діяльність від 16.02.2014р. та договору оренди тимчасової споруди від 19.02.2014р., які ніким не оспорені та створюють правові наслідки для сторін, встановлене судом правомірне користування відповідачем спірним нерухомим майном та відсутність порушень останнім прав та законних інтересів позивача, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові фізичної особи - підприємця Кравецької Мар`яни Анатоліївни до фізичної особи-підприємця Ковтуняк Тетяни Петрівни про зобов`язання усунути перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою та малою архітектурною формою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину (ч. 4 розділу Х ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням ч. 4 Розділу X "Прикінцеві положення" та пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 07.05.2020р.

Суддя А.М. Яроцький

Віддруковано 3 примірника :

1 - до справи;

2 - позивачу - АДРЕСА_6 ;

3- відповідачу - АДРЕСА_8 .

Всім рекомендованим з повідомленням.