ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27 квітня 2020 року м. Черкаси справа № 925/369/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від позивача: Каляєв В.В. - адвокат за ордером;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) до товариства з обмеженою відповідальністю "Монастирищенська виробничо - впроваджувальна фірма "Енергетик" (м. Монастирище, Черкаська область) про стягнення 853 859,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 853 859,86 грн. з яких: 329 388,94 грн. інфляційних витрат по заборгованості по сплаті дивідендів за 2014 рік, 98 129,51 грн. як 3 % річних по заборгованості по сплаті дивідендів за 2014 рік, 289 663,83 грн. інфляційних витрат по заборгованості по сплаті дивідендів за 2015 рік, 136 677,58 грн. як 3 % річних, нарахованих позивачем на заборгованість відповідача по сплаті дивідендів за 2015 рік, які присуджені до стягнення за рішення суду у справі № 925/942/18.

Спір є корпоративним і тому справа розглядається за правилами загального позовного провадження (п. 3) ч. 4 ст. 247 ГПК).

Також позивачем подано заяву про забезпечення позову та доповнення до неї, якою просить суд накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Монастирищенська виробничо-впроваджувальна фірма "Енергетик" (Черкаська область, м. Монастирище, вул. Соборна, 3, ) в межах суми 853 859,86 грн., а у разі відсутності грошових коштів - накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Монастирищенська виробничо - впроваджувальна фірма "Енергетик" (Черкаська область, м. Монастирище, вул. Соборна, 3, ) в межах суми позову 853 859,86 грн.

Ухвалою від 27.03.2020 розгляд заяви про забезпечення позову призначено в судовому засіданні на 27.04.2020.

Судом 21.04.2020 зареєстровано доповнення позивача до заяви про забезпечення позову із додатками.

Представник відповідача в засідання не з`явився, явка обов`язковою не визнавалася.

Направленими клопотаннями відповідач просить суд засідання відкласти через неотримання позовних матеріалів, неможливість скласти відзив на позов, запровадження карантину та надав заяву про застосування строку позовної давності, з якими ознайомлено позивача в засіданні.

Суд вважає, що питання забезпечення позову може бути вирішено судом в даному засіданні за наявними у справі доказами. За загальним правилом заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників, однак суд надав сторонам можливість висловити свої доводи та заперечення.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна в т.ч. подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є підтверджене доказами достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

За заявленими позовними вимогами позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 853 859,86 грн. як 3% річних та інфляційних втрат із заборгованості по дивідендах за 2014 та 2015 роки, які не були повністю виплачені позивачу та стягнуті за рішенням у справі № 925/942/18.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову вказано, що відповідач з квітня 2016 року відверто уникав сплати на користь позивача дивідендів; 29.01.2019 позивача було виключено зі складу учасників за нібито невнесення вкладу у товариство; також другим учасником товариства створено ТОВ "Котельний завод "Енергетик" за тією ж адресою, де зареєстровано відповідача у справі з ідентичним видом статутної діяльності (виробництво котлів) (витяги з ЄДР а.с. 31-40); також другим засновником товариства ОСОБА_1 подано заяву до відповідача про вихід зі складу учасників із виплатою йому вартості його частки в сумі 26 125 000,00 грн.

Вказані дії позивач розцінює як вчинені всупереч його інтересам та з наміром ухилитися від виплати належних позивачу коштів шляхом виведення з товариства належного йому рухомого та нерухомого майна.

Позивач просить накласти арешт на грошові кошти та на рухоме і нерухоме майно відповідача, оскільки саме в такому порядку ЗУ "Про виконавче провадження" передбачає звернення стягнення на майно боржника для сплати боргу.

Також 21.04.2020 з боку позивача суду подано доповнення до заяви про забезпечення позову з додатками і обґрунтуванням про те, що 02.04.2020 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 58493562 на виконання наказу у справі № 925/942/18 за наслідками повного виконання судового рішення і скасовано арешти на майно.

Відразу після цього учасник відповідача ТОВ "Монастирищенська виробничо - впроваджувальна фірма "Енергетик" ОСОБА_2 одноособово прийняв рішення від 02.04.2020 про передачу у власність нерухомого майна товариства іншому учаснику ОСОБА_1 , який вийшов із товариства (про що складено акт від 02.04.2020), а саме:

1. Матеріальний склад з пожежним депо, площею 196,4 кв.м.,

розміщений за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, смт. Цибулів, вул. Гагаріна, 30-д ;

2. Дільниця теплотехнічною випробування парових котлів, площею 288,0 кв.м., розміщена за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, смт. Цибулів, вул. Гагаріна, ЗОЕ;

3. Виробничий цех №1, площею 4461,8 кв.м., розміщений за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, смт. Цибулів, вул. Гагаріна, 30-6;

4. Нежиле приміщення, площею 78,5 кв.м., розміщене за адресою: Черкаська область, м. Монастирище, вул. Леніна, 122;

5. Комплекс будівлі та споруди, монтажно-заготівельний цех з прибудовами, А: ґанок, І; дільниця механічної обробки, Б; вимощення, II; вимощення, III; огорожа, 1; площею 2430,6 кв.м., розміщений за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, с . Нове Місто , вул. Леніна, 3 ;

6. Комплекс будівлі та споруди, куди входить: механічно-складський цех, А-1; водонапірна башта, Б-1; склад, В-1; прохідна, Г-1; огорожа, 1; складський цех №3, Е-1; ворота, 2, площею 4 560,5 кв.м., розміщений за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, с. Нове Місто, вул. Леніна, 3-Б ;

7. Земельна ділянка :02:001:1449, площею 0,646 га, розміщена за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, с. Нове Місто, вул. Леніна, 3 ;

8. Земельна ділянка :02:001:1448, площею 1,1891 га, розміщена за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, с. Нове Місто, вул. Леніна, 3-Б (копія рішення додається).

Це майно, яке фактично складає цілісний виробничий комплекс товариства, з 03.04.2020 на праві власності вже зареєстровано за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав, на підтвердження чого позивач надав у справу Інформацію з ДР.

Позивач вказує, що крім вже виведеного із товариства вищевказаного майна, ТОВ "Монастирищенська виробничо - впроваджувальна фірма "Енергетик" залишається власником рухомого майна - вантажних та легкових автомобілів, ідентифікуючі дані яких позивачу не відомі.

Отже, із наданих позивачем доказів вбачається, що всупереч інтересам позивача та проведення із ним розрахунку за позовними вимогами, після відкриття провадження у справі № 925/369/20 відповідачем ТОВ "Монастирищенська виробничо - впроваджувальна фірма "Енергетик", вжито заходів до розрахунку із другим учасником товариства ОСОБА_1 та передано йому майно товариства на суму більше 6 мільйонів гривень.

Доказів про оскарження рішення від 02.04.2020 про передачу майна ОСОБА_1 в якості розрахунку за вихід із товариства та визнання його недійсним з боку позивача суду не подано.

В даний час відомостями з ДР речових прав, які надав позивач, підтверджується реєстрація права власності за ОСОБА_1 на вищевказане нерухоме майно.

У відповідності до п.1) ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Позивач не надав суду доказів, що вищевказане нерухоме майно, яке вже зареєстроване за ОСОБА_1 повернуто чи підлягає поворотній передачі на користь відповідача ТОВ "Монастирищенська виробничо - впроваджувальна фірма "Енергетик" за судовим рішенням чи за іншими беззаперечними правовими підставами.

Отже, накладення арешту саме на це нерухоме майно в якості забезпечення позову у даному спорі є неможливим, бо це майно вже не належить боржнику.

Після надання доказів відчуження відповідачем нерухомого майна на користь іншого учасника ТОВ "Монастирищенська виробничо - впроваджувальна фірма "Енергетик" в період вирішення спору між сторонами, суд погоджується із доводами позивача про наявність підстав для забезпечення позову.

Спір у справі стосується стягнення грошових коштів, сума позову є значною, фактичні обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу забезпечення позову доведені позивачем наданими доказами.

Чинним ГПК України не вимагається накладення арешту на майно з обов`язковим визначенням його конкретних одиниць, якщо це майно не складає безпосередній предмет спору.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти та на майно відповідає положенням ст. 137 ГПК України та ЗУ "Про виконавче провадження", яким передбачено можливість звернення стягнення на грошві кошти та на рухоме і нерухоме майно для погашення боргу.

Між обраним позивачем способом забезпечення та предметом позову вбачається логічний зв`язок, заходи забезпечення позову є адекватними та співмірними із предметом позову майнового характеру, оскільки позивач просить забезпечити позов лише в межах розміру позовних вимог в сумі 853 859,86 грн.

Статтею 137 ГПК України допускається одночасне накладення арешту на грошові кошти та на майно боржника.

Відчуження відповідачем нерухомого майна та земельних ділянок у період вирішення спору між сторонами свідчить про наявність реальної загрози ефективному захисту порушених і оспорюваних прав та інтересів позивача і про ймовірність ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення позову при невжитті цих заходів.

Позивач просить накласти арешт на грошові кошти та за їх відсутності на все рухоме і нерухоме майно відповідача, в т.ч. на те нерухоме майно, яке вже відчужено на користь другого учасника ТОВ і зареєстровано за ОСОБА_1 .

З урахуванням встановлених обставин суд вважає обґрунтованим одночасне накладення арешту і на грошові кошти і на майно товариства, що не суперечить ст. 137 ГПК України.

Однак накладати арешт на вже відчужене майно на користь іншого учасника товариства ОСОБА_1 немає підстав, бо це майно вже не належить відповідачу.

Суд вважає, що обрані позивачем заходи забезпечення позову не призводять до зупинення господарської діяльності відповідача, ними не забороняється відповідачу володіння та користування своїм майном, оскільки такі заходи не породжують негайно юридичних наслідків для списання коштів з рахунків відповідача та звернення стягнення на майно, тобто до моменту набрання законної сили рішенням у цій справі та виникнення у відповідача обов`язку його виконання.

З приводу зустрічного забезпечення позивач у справі ніяких пропозицій не подав, однак це не є підставою для відмови в забезпеченні позову.

У відповідності до ч. 4 ст. 141 ГПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Отже після вирішення питання про забезпечення позову відповідач не позбавлений права подати суду клопотання про зустрічне забезпечення для захисту своїх прав.

У відповідності до ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи доводи позивача про неотримання копії позовних матеріалів, суд вважає за доцільне продовжити сторонам строки на подання суду відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення і запропонувати позивачу у будь-який час ознайомитися із матеріалами справи в суді.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 р. N 215,

судам рекомендовано встановити особливий режим роботи.

Постановою КМУ № 239 від 25.03.2020 карантинні заходи на всій території України продовжено до 24 квітня 2020 включно.

Постановою КМУ 291 від 22.04.2020 карантинні заходи на всій території України продовжено до 11 травня 2020 включно.

Рада суддів України листом від 16 березня 2020 року № 9рс- 186/20 рекомендує, зокрема, роз`яснювати громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами, зменшувати кількість судових засідань, що призначаються для розгляду протягом робочого дня; по можливості здійснювати судовий розгляд справ без участі сторін, в порядку письмового провадження.

Враховуючи викладене, клопотання відповідача слід задовольнити, а судове засідання перенести на період після закінчення карантину.

На підставі викладеного, керуючись ст. 119, 182, 183 ГПК України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача про забезпечення позову від 26.03.2020 з урахуванням доповнень до неї - задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Монастирищенська виробничо - впроваджувальна фірма "Енергетик" (ідентифікаційний код 31100615, Черкаська область, м. Монастирище, вул. Соборна, 3) або підлягають передачі або сплаті цьому відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб в межах суми стягнення 853 859,86 грн.

В частині накладення арешту на конкретно визначене нерухоме майно та земельні ділянки у задоволенні заяви відмовити.

2. Відкласти підготовче засідання у справі на 11 год. 00 хв. 26 травня 2020 року. Засідання провести в приміщенні господарського суду Черкаської області, м. Черкаси, бул. Шевченка, 307.

Продовжити сторонам до наступного засідання строки на подання суду відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Запропонувати відповідачу в будь-який час ознайомитися із матеріалами справи в приміщенні суду.

Повідомити сторони про час і дату наступного засідання у справі. Явку в засідання представників визнати не обов`язковою.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Суддя Н.М. Спаських