ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" травня 2020 р.Справа № 922/244/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-промислова компанія "Ресурсгруп", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар", с. Подвірки, Харківська область
про стягнення коштів
за участю представників:

Позивача - не з`явився;

Відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансово-промислова компанія "Ресурсгруп" звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" (надалі - Відповідач) суми заборгованості за договором постачання природного газу №28 від 18.07.2019 у розмірі 304089,72 грн. (де: - збитки за перевищення підтвердженого об`єму (обсягу) газу у розмірі - 78078,71 грн. з ПДВ; -компенсація перевищення підтвердженого об`єму (обсягу) газу у розмірі - 143 592,75 грн. з ПДВ; - збитки за невиконання об`єму (обсягу) газу - 74 608,69грн.; - неустойки за невиконання об`єму (обсягу) газу - 7 809,58грн.), а також просить суд стягнути з Відповідача суму судового збору.

Ухвалою суду від 05.02.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/244/20 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем через канцелярію суду надано заяву (вх. № 4256 від 18.02.2020 р.), в якій викладено заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 20.02.2020 р. вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін щодо підготовчого засідання на "12" березня 2020 р. о 10:00.

Ухвалою суду від 12.03.2020 р. підготовче засідання відкладено на 02.04.2020 р. о 11:40. Ухвалою суду від 02.04.2020 р. підготовче засідання відкладено на 05.05.2020 р. о 12:40.

У судові засідання 12.03.2020 р., 02.04.2020 р. та 05.05.2020 р. представник Позивача не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Ухвали суду про відкриття провадження у справі, про призначення підготовчого засідання до розгляду та про відкладення підготовчого засідання повернулись до суду з помітками: "за закінчення встановленого строку зберігання" та "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

Відповідач в судові засідання не з`явився, 01.04.2020 р. через канцелярію суду надав клопотання (вх. № 957), в якому просить суд позов залишити без розгляду, оскільки представник позивача не з`являвся в судові засідання та не надав витребувані судом документи та це перешкоджає з`ясуванню судом всіх обставин справи.

Так, з підстав не прибуття до суду представника позивача, не виконання вимог суду, ненадання учасником справи жодного доказу, пояснення, заперечення чи іншого документу, який надає можливість суду своєчасно, всебічно, повно та об`єктивному встановити всі обставини справи.

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити наступне, що всі ухвали, які направлялись на адресу позивача, що була надана останнім у відповідності до ст.162 ГПК України про зазначення місцезнаходження юридичної особи у позовній заяві, повернулись до суду з довідками поштових відділень, де зазначено причини повернень поштових відправлень, що дає підстави вважати суду про неналежне дотримання своїх обов`язків та процесуальних прав.

Частиною 7 статті 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 1, 2 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Ч. 2 п. 1 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Аналогічну підставу залишення позову без розгляду містить п. 4 ч. 1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, правовою підставою для залишення позову без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, є факт не з`явлення позивача у судове засідання, за умови відсутності заяви останнього про розгляд справи за його відсутності.

Суд вважає за доцільне зазначати, що враховуючи обставини встановлені постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020р. «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», введення в України карантину до 11.05.2020р. (включно) не звільняє сторін від доведення обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Так, позивачем з моменту відкриття провадження у справі з 05.0.2020р. не виконано, а ні своїх обов`язків, а ні своїх прав відповідно до статей 42-46 ГПК України, а також не виявлено жодної зацікавленості щодо поданого позову, який є ініціатором судового процесу, вважаючи, що його права були порушені та в подальшому свідомо нехтує своїми процесуальними правами та обов`язками, не з`являючись у судові засідання, не реагуючи вчасно на прийняте за результатом розгляду його позову, та водночас датою та змістом ухваленого судового рішення не цікавиться.

Уповноважений представник відповідача у засідання також не з`являвся, проте виконуючи вимоги процесуального законодавства надав до суду докази, заяви/клопотання, відзив, які долучені до матеріалів справи.

Враховуючи наведене, суд вважає, що процесуальна бездіяльність позивача не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом відповідно до вимог процесуального закону, а також на думку суду, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За приписами ч. 5 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справ суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України" зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивач неодноразово не забезпечували як явку свого представника в засідання та не подав заяви про розгляд справи за їх відсутності чи іншого доказу, а також зважаючи на те, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ст. 13 Господарського процесуального кодексу України), суд дійшов висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-промислова компанія "Ресурсгруп" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" суми заборгованості за договором постачання природного газу №28 від 18.07.2019 у розмірі 304089,72 грн., а також стягнення суми судового збору підлягає залишенню без розгляду на підставі п.4 ч. 1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 04.09.2018 р. по справі № 910/14047/17.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст.ст.129-130 Господарського процесуального кодексу України та ст.7 Закону України "Про судовий збір".

За приписами п.4 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" в разі залишення заяви без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивачем без поважних причин у судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності сплачена сума судового збору не повертається.

Керуючись ст.ст. 42, 43, 202, 226, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов у справі № 922/244/20 залишити без розгляду.

Звернути увагу Позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 254-257 ГПК України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Ухвалу підписано 12 травня 2020 року.

Суддя І.П. Жигалкін