ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2020 р. Справа№ 910/12787/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Сітайло Л.Г.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - Гудзера Т.С.

відповідача - Несін Л.П.

третіх осіб - не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"

на рішення Господарського суду м. Києва від 15.01.2020 р. (повне рішення складено 27.01.2020 р.)

у справі № 910/12787/19 (суддя - Данилова М.В.)

за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс"

до Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1. Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державно адміністрації)

2. Департаменту економіки та інвестицій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державно адміністрації)

та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департаменту будівництва та житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державно адміністрації)

про розірвання договору

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс" звернулося з позовом до Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" про розірвання договору на компенсацію земельного податку № 105/7 від 03.07.2017 р.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що землекористувачем та платником земельного податку за прибудинкову територію багатоквартирних будинків № 9 та № 9-А по пров. Моторному у м. Києві площею 0,8442 га є співвласники багатоквартирних будинків, інша частина земельної ділянки площею 1,7175 га використовується відповідачем у власній господарській діяльності, тому плата за цю частину земельної ділянки не підлягає відшкодуванню позивачем.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.10.2019 р. залучено до участі у даній справі Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державно адміністрації) та Департамент економіки та інвестицій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державно адміністрації) як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Також ухвалою від 20.11.2019 р. залучено до участі у даній справі Департамент будівництва та житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державно адміністрації) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.01.2020 р. у справі № 910/12787/19 позов Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс" задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення повністю та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс" є землекористувачем відповідної земельної ділянки, фактично її використовує при обслуговуванні будинків і у зв`язку з цим має обов`язок щодо сплати земельного податку.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 р. апеляційну скаргу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" у справі № 910/12787/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/12787/19 та призначено її до розгляду на 31.03.2020 р.

До суду 26.03.2020 р. від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням на території України карантину через спалах коронавірусу.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1171/20 від 30.03.2020 р. у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/12787/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 р. апеляційну скаргу у справі № 910/12787/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2020 р. справу № 910/12787/19 було прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду та призначено до розгляду на 05.05.2020 р.

У засідання суду, призначене на 05.05.2020 р., представники третіх осіб не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Доказів поважності відсутності зазначених представників суду не надано.

Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що представники третіх осіб були позбавлені можливості через будь-які перешкоди бути присутніми у судовому засіданні.

Крім цього, треті особи не наполягали на обов`язковій участі їх представників у судовому засіданні, відповідних клопотань від них завчасно не було подано суду.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаних представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

31.05.2017 р. Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" прийняло від Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" на технічне обслуговування та експлуатацію багатоквартирний житловий будинок за адресою: м. Київ, пров. Моторний, 9, 9-А, на підставі наказу Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 14.

03.07.2017 р. між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" (далі - сторона-1) та Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" (далі - сторона-2) було укладено договір на компенсацію земельного податку № 105/7 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору сторона-1 зобов`язалась відшкодувати стороні-2 у повному обсязі витрати, понесені у зв`язку зі сплатою земельного податку, в порядку та на умовах, передбачених цим договором, а сторона-2 має право вимагати від сторони-1 виконання взятих на себе зобов`язань.

Договір укладений у зв`язку із передачею багатоквартирних житлових будинків з підземним паркінгом № 9 та № 9-А по пров. Моторному у м. Києві на експлуатацію та технічне обслуговування позивачу (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 2.1 договору сума, що підлягає відшкодуванню за цим договором, включає суму земельного податку, згідно податкової декларації з плати за землю, крім того податок на додану вартість у розмірі 20% від суми вказаної у податковій декларації з плати за землю.

У відповідності до п. 2.4 договору сторона-1 відшкодовує вартість земельного податку, зазначеного у наданій стороною-2 декларації.

Як передбачено п. 2.7 договору, податкова декларація з плати за землю формується відповідно до чинного в Україні законодавства та є єдиним необхідним документом на підставі якого сторона-1 відшкодовує стороні-2 сплату земельного податку.

Право постійного користування Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" на земельну ділянку оформлено державним актом серія ЯЯ № 393278 від 26.01.2011 р.

У зв`язку із закінченням І черги будівництва були введені в експлуатацію два багатоквартирних житлових будинки, яким розпорядженням Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 14.03.2014 р. № 106 присвоєні поштові адреси: пров. Моторний, будинки № 9 та № 9-А.

Наказом Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.05.2017 р. № 14 багатоквартирні житлові будинки № 9 та № 9-А по пров. Моторному у м. Києві були передані на технічне обслуговування та експлуатацію Комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс".

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, зловживає своїм правом на добровільну відмову від постійного користування земельною ділянкою, оскільки, не зважаючи на те, що він не має фактичних підстав для землекористування, однак не відмовляється від права постійного землекористування.

Відповідно до ст. 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно зі ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Статтею 42 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, багатоквартирні житлові будинки № 9, № 9-А по пров. Моторному у м. Києві не належать до комунальної власності м. Києва.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" спільним майном співвласників багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Як передбачено ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Безпосереднім платником плати за землю виступає особа, щодо якої здійснено реєстрацію державних прав на земельну ділянку під будинком та прибудинкову територію (установа або організація, яка здійснює управління багатоквартирним будинком державної або комунальної власності; об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, яке є суб`єктом реєстрації відповідно до рішення співвласників).

Таким чином, землекористувачем і платником земельного податку під вказаними багатоквартирними будинками є співвласники багатоквартирних будинків, до яких перейшло право користування частиною земельної ділянки після набуття права спільної власності на багатоквартирні будинки.

Вбачається, що загальна площа земельної ділянки становить 2,5617 га, з них під прибудинкову територію багатоквартирних будинків № 9 та № 9-А використовується 8442 кв. м, тобто 0,8442 га.

Інша частина земельної ділянки площею 1,7175 га використовується відповідачем для II черги будівництва двох 24-поверхових житлових будинків та окремо розташованого багаторівневого паркінгу, що підтверджується експертним звітом щодо розгляду проектної документації (коригування другої черги будівництва) від 31.08.2016 р. № 00-0319-16/ЦБ, технічне завдання на коригування II черги будівництва.

Отже вказана частина земельної не призначена для експлуатації багатоквартирних будинків № 9 та № 9-А, а тому відшкодування земельного податку в цій частині суперечить зазначеному договору, відповідно до п. 1.2 якого останній укладений у зв`язку із передачею будинків № 9 та № 9-А на експлуатацію та технічне обслуговування позивачу.

Відповідно до ст. 49 ГК України підприємці зобов`язані не завдавати шкоди довкіллю, не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об`єднань, інших суб`єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Як передбачено п. 2.4 договору, сторона-1 відшкодовує вартість земельного податку, зазначеного у наданій стороною-2 декларації. У поданих відповідачем податкових деклараціях з плати за землю площа об`єкта оподаткування зазначена 2,5617 га.

Таким чином, відповідач безпідставно отримує відшкодування за частину земельної ділянки площею 1,7175 га, яка використовується ним у власній господарській діяльності - виконання функцій замовника II черги будівництва, що призводить до безпідставних та необґрунтованих витрат позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як передбачено ст. 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

У відповідності до п. 2.12 договору зобов`язання за ним у сторін припиняються з моменту звільнення КП "Спецжитлофонд" від сплати земельного податку у відповідності до законодавства України, припинення права користування земельною ділянкою, наявності інших підстав, які свідчать про неможливість та/або недоцільність виконання умов цього договору.

Відповідно до п. 2.1 статуту позивача метою діяльності Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс" є надання житлово-комунальних послуг з утримання будинків та прибудинкової території.

На час укладення договору у 2017 році сума земельного податку становила 2312,35 грн в місяць.

Однак рішенням Київської міської ради від 18.10.2018 р. № 1910/5974 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 р. № 242/5629 "Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві" ставку земельного податку збільшено з 0,03% до 1%, у зв`язку із чим сума податку зросла до 30072,04 грн на місяць, що підтверджується бухгалтерською довідкою від 12.02.2019 р.

Витрати КП "Житло-сервіс" по сплаті земельного податку не включені до структури тарифу на утримання цих будинків та їх прибудинкової території.

Таким чином, землекористувачем та платником земельного податку за прибудинкову територію багатоквартирних будинків № 9 та № 9-А по пров. Моторному у м. Києві площею 0,8442 га є співвласники багатоквартирних будинків, а інша частина земельної ділянки площею 1,7175 га використовується відповідачем, як замовником будівництва, у власній господарській діяльності, і плата за цю частину земельної ділянки не підлягає відшкодуванню позивачем.

Крім цього, рішенням Київської міської ради від 14.06.2007 р. № 868/1529 "Про передачу комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" земельної ділянки для будівництва житлових будинків з об`єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом у пров. Моторному, 3-а, 4, 6, 8 у Голосіївському районі м. Києва" КП "Спецжитлофонд" було передано, за умови виконання пункту 3 рішення № 868/1529, в постійне користування земельну ділянку площею 2,5617 га для будівництва житлових будинків з об`єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом у пров. Моторному, 3-а, 4, 6, 8 у Голосіївського району м. Києва.

Однак, станом на дату звернення Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" до Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" позивачем було здійснено забудову земельної ділянки площею 0,8442 га, земельна ділянка площею 1,7175 га не забудована.

Відповідно до п. 2.12 договору зобов`язання за ним у сторін припиняються з моменту звільнення КП "Спецжитлофонд" від сплати земельного податку у відповідності до законодавства України, припинення права користування земельною ділянкою, наявності інших підстав, які свідчать про неможливість та/або недоцільність виконання умов цього договору.

Оскільки з наведених вище обставин подальше виконання спірного договору є недоцільним, наявні правові підстави для розірвання зазначеного договору відповідно до його умов.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про розірвання договору на компенсацію земельного податку № 105/7 від 03.07.2017 р., укладеного між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс" та Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд", є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 4500,00 грн його витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційній інстанції.

На підтвердження відповідної вимоги позивач надав суду:

- копію договору про надання правової допомоги № 3-20 від 08.01.2020 р.;

- копію детального опису робіт (наданих послуг) у справі № 910/12787/19, пов`язаних із розглядом справи у Північному апеляційному господарському суді;

- свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю Гузерою Т.С. серія КВ № 000381 від 17.12.2018 р.

Згідно зі ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на викладене та беручи до уваги час на підготовку матеріалів до судового слухання, участь адвоката у судових засіданнях, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, судова колегія дійшла висновку про задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача вартості витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 15.01.2020 р. у справі № 910/12787/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" задоволенню не підлягає.

Аргументи, викладені в апеляційній скарзі, наведеного не спростовують та відхиляються колегією з мотивів їх необґрунтованості.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання необхідно покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 15.01.2020 р. у справі № 910/12787/19 залишити без змін.

3. Стягнути з Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" (04071, м. Київ, вул. Оболонська, 34, ) на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс" (02081, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 25-б, ) 4500 (чотири тисячі п`ятсот),00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

4. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд".

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 12.05.2020 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В.Андрієнко

Л.Г. Сітайло