УХВАЛА

м. Київ

30.04.2020Справа №910/4401/20
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши

позовну заяву Київської міської ради, м. Київ

до 1. Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Поліщук Вікторії Миколаївни

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмедлізинг», м. Київ

про визнання протиправним та скасування рішення та витребування земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2020 року Київська міська рада (позивач) звернулась до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Поліщук Вікторії Миколаївни (відповідач-1) та витребування земельної ділянки, яка знаходиться на хуторі Микільському, 17 км Мінського проспекту, літ. Г в Оболонському районі міста Києва у Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмедлізинг» (відповідач-2).

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи №910/4401/20 передані на розгляд судді Морозову С.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2020 року у справі №910/4401/20 позовну заяву Київської міської ради було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали. У вказаній ухвалі було зазначено про необхідність надання доказів в підтвердження перебування спірної земельної ділянки, до оспорюваної позивачем реєстрації за відповідачем-2, у віданні позивача (Київської міської державної адміністрації), тобто в комунальній власності. Окрім того, позивачу наголошено на тому, що згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом ЄДРПОУ, зазначеному позивачем в позовній заяві як такому, що належить відповідачу, а саме 42151777, не значиться жодної юридичної особи, а тому є необхідність визначення правильного коду ЄДРПОУ відповідача.

Поштове відправлення з ухвалою суду у даній справі було направлене позивачу за адресою, зазначеною в позовній заяві.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №154 ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2020 року у справі №910/4401/20 вручено позивачу 13.04.2020.

Таким чином, строк для усунення зазначених судом недоліків було визначено до 23.04.2020 року.

З порушенням встановленого судом строку позивачем на електрону пошту суду було надіслано заяву про усунення недоліків позовної заяви, яка зареєстрована канцелярією суду 24.03.2020 року.

Окрім того, 24.04.2020 позивачем засобами поштового зв`язку було надіслано до суду повторну заяву про усунення недоліків позовної заяви.

У вказаних заявах позивачем зазначено, що відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст є комунальною власністю.

В той же час, ні на вимогу ухвали суду від 01.04.2020 року, ні на вимогу вказаної позивачем статті закону, Київською міською радою не надано до матеріалів справи підтверджуючих документів, що земельна ділянка, яка знаходиться на хуторі Микільському, 17 км Мінського проспекту, літ. Г в Оболонському районі міста Києва належать на праві власності територіальній громаді міста та відповідно є комунальною власністю.

Окрім того, позивачем в своїй заяві вказано, що відповідно пункту 73 Переліку відокремлених підрозділів (філій) юридичних осіб публічного права у додатку до наказу Міністерства юстиції України від 27.11.2018 №3716/5 (підпункт 1 пункту 4) "Про врегулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацієюречових прав на нерухоме майно в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць", зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 13.04.2016 за №543/28673, що втратив чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України від 27.11.2018 №1340/32792, номер ідентифікаційного коду в ЄДРПОУ вказано саме 42151777.

Отже, позивач власне і посилається на документ, який втратив чинність, в результаті чого згідно за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом не значиться жодної юридичної особи. Тобто, вказаний код ЄДРПОУ відповідача не відповідає дійсності.

Таким чином, враховуючи викладене, після подачі до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви, позивачем фактично не усунуто недоліків позовної заяви та не додано відповідних доказів і не усунуто невідповідностей, які визначені судом.

Окрім того, заяви про усунення недоліків позовної заяви подані з порушенням строку, визначеного ухвалою суду від 01.04.2020 року.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

З огляду на викладене, позивач своїм правом на усунення виявлених судом недоліків у визначений строк не скористався.

Враховуючи викладені обставини, а також той факт, що строк на усунення недоліків минув, суд зазначає, що позивач у будь-якому разі був не позбавлений свого права усунути описані судом в ухвалі від 01.04.2020 року недоліки у встановлений строк та спосіб.

Відповідно до ч. 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У зв`язку з викладеним, позовну заяву і додані до неї документи слід вважати неподаною та повернути заявникові.

Суд звертає увагу позивача на те, що з урахуванням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція статті 174 Господарського процесуального кодексу України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при поданні позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущених порушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Київської міської ради до Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Поліщук Вікторії Миколаївни та Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмедлізинг» про визнання протиправним та скасування рішення та витребування земельної ділянки та заяви від 23.04.2020 року про усунення недоліків позовної заяви з додатками, вважати неподаними та повернути заявникові.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя C.М. Морозов