ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

28.04.2020м. ДніпроСправа № 904/2003/20

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АТБ-ІНВЕСТ"

до ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ

про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання Сирота М.О.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АТБ-ІНВЕСТ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (далі - відповідач) в якій просить суд визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки.

Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Одночасно з позовною заявою через відділ документального забезпечення від позивача надійшла заява від 10.04.2020 за вих.№10/04-2 про забезпечення позову в якій просить суд:

1. Заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення по зміні конфігурації, меж, кадастрового номеру, поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:021:0028 за адресою: місто Дніпро, проспект Петра Калнишевського, 1-А, затвердженню проекту землеустрою щодо відведення ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ "НЗ-ІНВЕСТ" земельної ділянки, передачі будь-яким особам у власність чи оренду частини земельної ділянки із земельної ділянки з кадастровим номером :04:021:0028 за адресою: місто Дніпро, проспект Петра Калнишевського, 1-А, а також інші дії, які можуть стати перешкодою для користування позивачем земельною ділянкою з кадастровим номером :04:021:0028 за адресою: місто Дніпро, проспект Петра Калнишевського, 1-А.

2. Заборонити державним кадастровим реєстраторам вносити до Державного земельного кадастру будь-яку інформацію щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:021:0028 за адресою: місто Дніпро, проспект Петра Калнишевського, 1-А, а також заборонити державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов`язані із скасуванням кадастрового номеру :04:021:0028.

3. Заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обмежень вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, утвореної із земельної ділянки з кадастровим номером :04:021:0028 за адресою: місто Дніпро , проспект Петра Калнишевського, 1-А .

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/2003/20 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича , що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2020.

Ухвалою від 21.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 28.04.2020; розгляд заяви від 10.04.2020 за вих.№10/04-2 про забезпечення позову разом з позовною заявою у судовому засіданні.

Судовий процес, враховуючи неявку представників сторін та на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України ухвала постановлена у нарадчій кімнаті за результатами оцінки фактичних обставин справи.

В судовому засіданні, яке відбулося 28.04.2020, складено і підписано вступну та резолютивну частину ухвали.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Короткий зміст позовної заяви та узагальнення її доводів.

Позивач є власником магазину продовольчих та непродовольчих товарів загальною площею 3416,3кв.м. (опис: загальна площа 3416,3кв.м.; магазин продовольчих та непродовольчих товарів - на І поверсі нежитлові приміщення поз. 1-29 літ. А-1, А2-1; підвал під літ. А-1, А2-1 ганок літ. а; вхід у підвал літ. а2; ганок літ.а6 з навісом; навіс літ. М; огорожа №28; мостіння ІІ; мостіння ІІІ), що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Калнишевського Петра, будинок 1А (колишня назва - вулиця Косіора ), що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 31.07.2008; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.09.2008 №20228584; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.10.2019 №185246191.

29.12.2003 між позивачем як орендарем та відповідачем як орендодавцем на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 19.11.2003 №155/13 укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений 29.12.2003 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б. і зареєстрованого у реєстрі №9790, відповідно до якого площа земельної ділянки складає 0,7010га; адреса земельної ділянки: місто Дніпропетровськ, Індустріальний район, вулиця Косіора, 1-А (актуальна назва проспект Петр Калнишевського , 1-А ); кадастровий номер :04:021:0028; цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07); строк оренди до 19.11.2018.

Позивач вважає, що договір оренди земельної ділянки в силу частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" є поновленим на той самий строк та на тих самих умовах.

Проте, позивач надав ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ "НЗ-ІНВЕСТ" дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по проспекту Петра Калнишевського, 1А по фактичному розміщенню споруд, що підтверджується рішеннями Дніпровської міської ради VII скликання від 23.01.2019 за №201/40 та від 22.05.2019 за вих.№137/45, які оскаржуються позивачем в межах адміністративної справи №160/13278/19.

Посилаючись на статтю 123 Господарського процесуального кодексу України позивач звертає увагу, що не надавав письмової згоди на вилучення із користування частини земельної ділянки за адресою: місто Дніпро, проспект Петра Калнишевського, 1-А на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ "НЗ-ІНВЕСТ".

03.12.2019 позивач звернувся до Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради з проханням надати належним чином засвідчену копію проекту землеустрою щодо відведення ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ "НЗ-ІНВЕСТ" земельної ділянки по проспекту Петра Калнишевського, 1-А у місті Дніпрі.

Листом Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 06.12.2019 за №7/20-1066 позивачу надано:

- висновок від 09.07.2019 №14/27-724 щодо відведення земельної ділянки площею 0,3400га ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ "НЗ-ІНВЕСТ" по фактичному розміщенню споруд (навіси, кіоски) по проспекту Петра Калнишевського, 1А;

- проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ "НЗ-ІНВЕСТ" по фактичному розміщенню споруд по проспекту Петра Калнишевського, 1-А.

Із отриманої копії проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ "НЗ-ІНВЕСТ" по фактичному розміщенню споруд по проспекту Петра Калнишевського, 1-А у місті Дніпрі позивач дізнався, що в порушення вимог чинного законодавства України, жодна землевпорядна документація на земельну ділянку, яку відводить ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ "НЗ-ІНВЕСТ" не погоджувалася з боку позивача як законного землекористувача всієї земельної ділянки з кадастровим номером :04:021:0028, а на Акті погодження меж земельної ділянки суміжними землекористувачами та/або землекористувачами від 03.06.2019 та Акті приймання-передачі знаків на зберігання від 03.06.2019, які є складовою частиною проекту землеустрою, містяться підроблені підписи директора позивача та печатка позивача.

По факту вказаних злочинних дій, вчинених невідомими особами, позивач звернувся із відповідним повідомленням до правоохоронних органів та 30.11.2019 відомості про злочин внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (кримінальне провадження №0002884). Наразі триває досудове розслідування.

Позивач припускає, що оскільки наявний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ "НЗ-ІНВЕСТ", то наступним кроком буде державна реєстрація спірної земельної ділянки і затвердження відповідачем вказаного проекту землеустрою незважаючи на наявне на вказаній земельній ділянці майно позивача.

За наявною у позивача інформацією, розроблений ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ "НЗ-ІНВЕСТ" проект землеустрою найближчим часом планується подати відповідачу для затвердження, а тому невжиття заходів забезпечення позову ускладнить виконання рішення суду, у разі задоволення вимог позивача.

ПОЗИЦІЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 по справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Отже, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду зазначеним вище.

Господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача у разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із пунктами 2, 4 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками зазначеного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Проаналізувавши обставини на які послався позивача, господарський суд констатує відсутність доказів, які свідчать про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань перед позивачем.

Відтак, самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 74, 76, 78, 79, 86, 136-140, 233-235, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача від 10.04.2020 за вих.№10/04-2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (частина 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України), а саме з 28.04.2020.

Ухвала може бути оскаржена, що передбачено статями 254, 255 Господарського процесуального кодексу України, в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили - 28.04.2020.

Дата підписання та складення повного тексту ухвали - 28.04.2020.

Суддя І.В. Петренко