ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року м. ОдесаСправа № 923/923/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Херсонобленерго"

на рішення Господарського суду Херсонської області від 25.02.2020, прийняте суддею Закуріним М.К., м. Херсон, повний текст складено 26.02.2020,

у справі №923/923/19

за позовом: Акціонерного товариства "Херсонобленерго"

до відповідача: Оганяна Самвела Володимировича

про стягнення 150 974,53 грн

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 р. Акціонерне товариство "Херсонобленерго" звернулося з позовом до Оганяна Самвела Володимировича , в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача 150974,53 грн вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил по акту про порушення №131912.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем законодавства у галузі електроенергетики та умов укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії №405 від 27.02.2004 у зв`язку з самовільним підключенням останнього до електричних мереж, що не є його власністю, в результаті якого електроенергія ним споживалась, проте розрахунковим електролічильником не враховувалась та, як наслідок, не оплачувалась, що зумовило нарахування Оганяну Самвелу Володимировичу вартості не облікованої електричної енергії у сумі 150974,53 грн, від сплати яких останній безпідставно ухиляється.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 13.01.2020 відкрито провадження у справі №923/923/19.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 25.02.2020 у справі №923/923/19 (суддя Закурін М.К.) у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що припинення Фізичною особою-підприємцем Оганяном Самвелом Володимировичем господарської діяльності нерозривно пов`язане із припиненням господарських правовідносин, учасником яких він був, у тому числі і господарських правовідносин за укладеним з позивачем договором про постачання електричної енергії №405 від 27.02.2004, відтак рішення про донарахування відповідачу 150974,53 грн вартості не облікованої електричної енергії, оформлене протоколом №2 від 25.06.2019, прийняте Акціонерним товариством "Херсонобленерго" поза межами договірних господарських відносин, що свідчить про відсутність у Оганяна Самвела Володимировича обов`язку зі сплати вказаної суми.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Херсонобленерго" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Херсонської області від 25.02.2020 у справі №923/923/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на безпідставності висновку місцевого господарського суду про припинення між сторонами господарських правовідносин, що виникли на підставі укладеного між ними договору про постачання електричної енергії №405 від 27.02.2004, який є чинним, а відтак і обов`язковим для виконання.

Відповідно до частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною третьою статті 270 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною десятою статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина сьома статті 12 Господарського процесуального кодексу України).

Станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становив 2102 грн (стаття 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік").

Враховуючи викладене та з огляду на ціну позову у даній справі (150974,53 грн), перегляд оскаржуваного рішення за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Херсонобленерго" ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2020 у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В. вирішено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Оганян Самвел Володимирович своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав, що в силу частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у визначеному складі суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Херсонської області норм матеріального та процесуального права, дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 27.02.2004 між Публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Херсонобленерго", в особі Чаплинського РЕЗ і ЕМ ("Постачальник") та Фізичною особою-підприємцем Оганяном Самвелом Володимировичем ("Споживач") укладено договір про постачання електричної енергії №405, відповідно до пункту 1 якого в редакції додаткової угоди б/н від 31.07.2009 (далі - договір №405 від 27.02.2004) Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 10 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

За умовами пункту 2.1 договору №405 від 27.02.2004 під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

В силу підпункту 2.2.2 пункту 2.2 договору №405 від 27.02.2004 Постачальник зобов`язується постачати Споживачу електроенергію як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням розділу 6 цього договору (додаток "Обсяги постачання електричної енергії та потужності"), згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до Правил улаштування електроустановок та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами, вказаних в додатку "Узгоджений рівень надійності електропостачання та показників якості електроенергії на межі балансової належності".

Підпунктами 2.3.1, 2.3.2 пункту 2.3 договору №405 від 27.02.2004 визначено, що Споживач зобов`язується виконувати умови цього договору та дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановки.

Відповідно до підпунктів 4.2.3 пункту 4.2 договору №405 від 27.02.2004 Споживач сплачує Постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №562 від 04.05.2006, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за №782/12656, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій Споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електричної енергії; пошкодження засобів обліку, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електричної енергії поза засобами обліку; інших умов визначених Методикою.

У підпункті 4.2.4 пункту 4.2 договору №405 від 27.02.2004 сторони узгодили, що Споживач не несе відповідальності перед Постачальником відповідно до вимог підпунктів 4.2.1-4.2.3 пункту 4.2 цього договору, якщо доведе, що порушення виникли з вини Постачальника або внаслідок дії обставин непереборної сили.

Згідно з пунктом 4.4 договору №405 від 27.02.2004 у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стали причиною складання акту, має право внести до акту свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов`язана попередити іншу сторону про необхідність складання акту. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання акту. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акту в акті робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше трьох уповноважених представників сторони договору, що складала акт.

Пунктом 7.1 договору №405 від 27.02.2004 передбачено, що облік електроенергії, спожитої Споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж Споживача, здійснюється згідно з вимогами Правил улаштування електроустановок та Правил користування електричною енергією. У разі порушення Споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються Постачальником шляхом розрахунку згідно з вимогами додатка "Порядок розрахунків та графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та подання їх до електропостачальної організації".

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2009. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 9.4 договору №405 від 27.02.2004).

Відповідно до Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, який є додатком №6.1 до договору №405 від 27.02.2004, і Переліку об`єктів споживача та точок обліку активної електроенергії, що є додатком №5 до вказаного договору, до об`єктів Споживача належить, зокрема, магазин за адресою: АДРЕСА_1 .

Нежитлове приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 належить Оганяну Самвелу Володимировичу на праві приватної власності, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13361961 від 26.01.2007.

Згідно з додатком №4.1 до договору №405 від 27.02.2004 "Перелік струмоприймачів, встановлених на об`єкті споживача (приєднаних на напрузі 0,4/0,22кВ)" загальна потужність струмоприймачів, встановлених на об`єкті "Магазин", який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та має режим роботи: без вихідних, з 8:00 год до 20:00 год, а холодильне обладнання - цілодобово, становить 3 кВт, у тому числі: насоси, вентилятори, компресори і холодильники у кількості 6 одиниць - 2,2 кВт, освітлення у кількості 8 одиниць - 0,6 кВт та інші струмоприймачі у кількості 2 одиниць - 0,2 кВт.

28.05.2019 представниками Акціонерного товариства "Херсонобленерго" за участю Оганяна Самвела Володимировича та ОСОБА_2 було проведено перевірку магазину, що належить відповідачу та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої складено акт про порушення №131912, в якому зафіксовано порушення останнім пункту 7.6, підпунктів 5, 20, 25 пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії та пункту 11.91 Кодексу системи розподілу, зокрема, на момент перевірки виявлено самовільне підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника електроустановок, струмоприймачів поза засобами комерційного обліку, внаслідок якого електроенергія споживалася, проте приладом обліку не враховувалась та, як наслідок, вартість останньої не сплачувалась, а саме: зафіксовано додаткове підключення провідника до кабелю живлення перед приладом обліку, оскільки споживач пошкодив ізоляцію ввідного кабелю живлення, підключив додаткові провідники в стіні та приховано проклав провідники в недоступному для огляду місці до розподільчого щита в приміщенні вищезазначеного магазину, при цьому без застосування додаткових пристроїв та часткового демонтажу штукатурки візуально виявити точку підключення неможливо. Крім того, в приміщенні магазину встановлено додатковий комутаційний апарат для включення струмоприймачів магазину з додатково змонтованої лінії поза приладом обліку. У вказаному акті також зазначено про те, що Споживачу продемонстровано виявлене порушення, після чого порушення було усунуте шляхом встановлення приладу обліку, та повідомлено відповідача про дату, час та місце проведення засідання комісії постачальника електроенергії з розгляду даного акту та запропоновано останньому з`явитися на вказане засідання.

Акт про порушення №131912 від 28.05.2019 підписаний трьома представниками позивача, а також Оганяном Самвелом Володимировичем та ОСОБА_2 .

Жодних заперечень та зауважень до акту про порушення №131912 від 28.05.2019 споживачем внесено не було, при цьому у зазначеному акті міститься відмітка про роз`яснення останньому права на вчинення вказаних дій.

В подальшому листом Акціонерного товариства "Херсонобленерго" відповідача було додатково проінформовано про те, що засідання комісії з розгляду акту про порушення №131912 від 28.05.2019 відбудеться 25.06.2019 за адресою: м. Херсон, вул. Пестеля, 5 о 14:00-16:00.

25.06.2019 у присутності відповідача відбулося засідання комісії Акціонерного товариства "Херсонобленерго" з розгляду акту про порушення №131912 від 28.05.2019, на якому було прийнято рішення, оформлене протоколом №2, з якого вбачається, що розрахунок по вищезазначеному акту позивачем проведено відповідно до пункту 2.9 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (зі змінами та доповненнями), за період з 23.11.2016 по 28.05.2019. У графі "Вид порушення" зазначено про підключення споживача до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку.

Згідно з протоколом №2 від 25.06.2019 та додатковим рахунком №405 по акту №131912 відповідачу нараховано недообліковану електроенергію обсягом 60922 кВт/год на суму 150974,53 грн з урахуванням ПДВ.

Протокол №2 від 25.06.2019 та додатковий рахунок №405 по акту №131912 відповідач отримав 25.06.2019, що підтверджується проставленим на них підписом Оганяна Самвела Володимировича .

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача вартості не облікованої електричної енергії у розмірі 150974,53 грн, нарахованої на підставі акту про порушення №131912 від 28.05.2019.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд послався на те, що припинення Фізичною особою-підприємцем Оганяном Самвелом Володимировичем господарської діяльності нерозривно пов`язане із припиненням господарських правовідносин, учасником яких він був, у тому числі і господарських правовідносин за укладеним з позивачем договором №405 від 27.02.2004, відтак рішення про донарахування відповідачу 150974,53 грн вартості не облікованої електричної енергії, оформлене протоколом №2 від 25.06.2019, прийняте Акціонерним товариством "Херсонобленерго" поза межами договірних господарських відносин, що свідчить про відсутність у Оганяна Самвела Володимировича обов`язку зі сплати вказаної суми.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позову з огляду на наступне.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Отже, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

В силу статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, зокрема, на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до частини сьомої статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За умовами частини першої статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Колегія суддів вбачає, що за своєю юридичною природою договір №405 від 27.02.2004 є договором енергопостачання.

Відповідно до частини першої статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

При цьому, беручи до уваги те, що на основі типового договору, який є додатком до Правил користування електричною енергією (були чинними на час укладення договору №405 від 27.02.2004), між сторонами укладено саме договір про постачання електричної енергії, який передбачає врегулювання правовідносин з енергопостачання між господарюючими суб`єктами, а не договір про користування електричною енергією, розроблений законодавцем для регламентації правовідносин енергопостачальника з населенням, тобто не з суб`єктами підприємницької діяльності, а також враховуючи наявність у відповідача статусу фізичної особи-підприємця на час укладення вищезазначеного договору, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що договір №405 від 27.02.2004 за своєю юридичною природою є господарським договором, а правовідносини, які виникли між сторонами на його підставі, є господарськими правовідносинами.

Водночас статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правомірність правочину презюмується.

Закріплена зазначеною статтею Цивільного кодексу України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами цього правочину, повинні безперешкодно реалізовуватись, а прийняті обов`язки підлягають виконанню.

Аналогічну правову позицію Верховного Суду викладено в постанові від 12.12.2019 у справі №910/13985/19.

Таким чином, до спростування презумпції правомірності укладеного між сторонами договору №405 від 27.02.2004 у колегії суддів відсутні правові підстави не враховувати зазначений правочин.

За таких обставин, апеляційний господарський суд зазначає, що договір №405 від 27.02.2004 став належною підставою виникнення у сторін за цим договором господарського зобов`язання відповідно до статей 173, 174 Господарського кодексу України (статті 11, 202, 509 Цивільного кодексу України).

За умовами частини першої статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З наявної у матеріалах справи роздруківки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Фізична особа-підприємець Оганян Самвел Володимирович припинив господарську діяльність 28.11.2011, про що до вищезазначеного реєстру було внесено відповідний запис №3000377.

Статтею 3 Господарського кодексу України визначено, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно із частиною першою статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

В силу статті 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, частини восьмої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Саме така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена в постанові від 13.02.2019 у справі №910/8729/18.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що господарські правовідносини (зобов`язання) сторін за укладеним між ними договором №405 від 27.02.2004 не припинилися у зв`язку із втратою відповідачем статусу фізичної особи-підприємця, Південно-західний апеляційний господарський суд зазначає про необґрунтованість висновку місцевого господарського суду про те, що оформлене протоколом №2 від 25.06.2019 рішення про донарахування відповідачу 150974,53 грн вартості не облікованої електричної енергії прийняте Акціонерним товариством "Херсонобленерго" поза межами договірних господарських відносин.

Крім того, колегія суддів зауважує, що навіть після втрати відповідачем статусу фізичної особи-підприємця (28.11.2011) останній не заперечував проти продовження дії укладеного між сторонами господарського договору №405 від 27.02.2004, про що свідчить, зокрема, факт підписання з позивачем додаткової угоди б/н від 10.07.2013 до вищезазначеного договору саме Фізичною особою-підприємцем Оганяном Самвелом Володимировичем, при цьому на даній додатковій угоді також проставлено печатку Фізичної особи-підприємця Оганяна Самвела Володимировича.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначає Закон України "Про ринок електричної енергії".

В силу частини першої статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" правопорушенням на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Колегія суддів враховує, що під час вирішення спору про стягнення зі споживача на користь постачальника електричної енергії вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення законодавства у галузі електроенергетики, суд повинен дослідити обставини щодо вчинення споживачем такого порушення, а також перевірити правильність визначення енергопостачальником розміру заявленої до стягнення вартості донарахованої електроенергії відповідно до вимог Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №562 від 04.05.2006, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за №782/12656 (далі - Методика), яка була чинною на момент проведення перевірки та складання за її результатами акту про порушення №131912 від 28.05.2019.

Південно-західний апеляційний господарський суд вбачає, що станом на момент укладення між сторонами договору №405 від 27.02.2004 були чинними Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996, проте на момент проведення позивачем перевірки та складання за її результатами акту про порушення №131912 від 28.05.2019 Правила користування електричною енергією втратили чинність на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №312 від 14.03.2018, якою затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії, що набрали чинності з 11.06.2018.

За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд застосовує приписи Правил роздрібного ринку електричної енергії та положення Методики, які були чинними на час проведення перевірки, складання акту про порушення №131912 від 28.05.2019 та на дату прийняття рішення, оформленого протоколом №2 від 25.06.2019.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №312 від 14.03.2018.

Відповідно до пункту 1.1.1 зазначених Правил (в редакції, чинній на час проведення перевірки, складання акту про порушення та прийняття позивачем відповідного рішення; далі - Правила роздрібного ринку електричної енергії) ці правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Пунктами 2.3.1 та 2.3.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що на роздрібному ринку виробництво, передача, розподіл, постачання та споживання електричної енергії без розрахункових засобів комерційного обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами та Кодексом комерційного обліку. Електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами вимірювальної техніки для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) суміщеними з лічильником електричної енергії або окремими засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії.

В силу пунктів 11.9.1, 11.9.4 Розділу ХІ Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №310 від 14.03.2018, безобліковий відбір електричної енергії з системи розподілу, а також від технологічних мереж основного споживача не допускається. Фіксація та визначення обсягів несанкціонованого відбору електричної енергії з системи розподілу здійснюється відповідно до Правил роздрібного ринку.

За умовами підпунктів 5, 20 пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів, а також не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Відповідно до пункту 7.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі самовільного підключення споживачем струмоприймачів або збільшення величини потужності понад величину, визначену умовами договору з оператором системи, приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобами комерційного обліку, зниження показників якості електричної енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок оператора системи та інших споживачів, невиконання припису уповноваженого представника відповідного органу виконавчої влади, який стосується вищенаведених порушень, оператор системи має право без попередження повністю припинити споживачу електроживлення після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акта про порушення.

Пункт 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії містить перелік визначень понять, які вживаються у цих Правилах, зокрема:

-акт про порушення - документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення споживачем цих Правил та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії;

-засоби комерційного обліку електричної енергії - узагальнена назва засобів, які використовуються для здійснення комерційного обліку електричної енергії (засоби вимірювальної техніки, допоміжне обладнання, засоби та системи збору та обробки результатів вимірювання, формування, збереження та передачі даних комерційного обліку та керування даними тощо) відповідно до процедур, визначених Кодексом комерційного обліку;

-необлікована електрична енергія - обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно;

-самовільне підключення - підключення та/або споживання електричної енергії без укладення договорів, передбачених цими Правилами, або підключення після відключення, несанкціоноване (непогоджене) оператором системи.

Пунктом 4.4 договору №405 від 27.02.2004 передбачено, що у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стали причиною складання акту, має право внести до акту свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов`язана попередити іншу сторону про необхідність складання акту. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання акту. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акту в акті робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше трьох уповноважених представників сторони договору, що складала акт.

У разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором (пункт 8.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Згідно з пунктом 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Системний аналіз викладених норм законодавства та умов укладеного між сторонами договору свідчить про те, що у разі підписання споживачем (уповноваженою особою споживача) акта про порушення Правил користування електричною енергією без заперечень та зауважень, за умови дотримання порядку складання цього акта та відсутності дефектів останнього, споживач, який у майбутньому заперечує викладені в акті дані, повинен довести обставини, які перешкоджали поданню таких заперечень при складанні акта або інші поважні причини, з яких заперечення не були надані.

Саме такий правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 29.05.2018 у справі №913/868/17.

Як зазначалося вище, 28.05.2019 представниками Акціонерного товариства "Херсонобленерго" за участю Оганяна Самвела Володимировича та ОСОБА_2 було проведено перевірку магазину, що належить відповідачу та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої складено акт про порушення №131912, в якому зафіксовано порушення останнім пункту 7.6, підпунктів 5, 20, 25 пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії та пункту 11.91 Кодексу системи розподілу, зокрема, на момент перевірки виявлено самовільне підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника електроустановок, струмоприймачів поза засобами комерційного обліку, внаслідок якого електроенергія споживалася, проте приладом обліку не враховувалась та, як наслідок, вартість останньої не сплачувалась, а саме: зафіксовано додаткове підключення провідника до кабелю живлення перед приладом обліку, оскільки споживач пошкодив ізоляцію ввідного кабелю живлення, підключив додаткові провідники в стіні та приховано проклав провідники в недоступному для огляду місці до розподільчого щита в приміщенні вищезазначеного магазину, при цьому без застосування додаткових пристроїв та часткового демонтажу штукатурки візуально виявити точку підключення неможливо. Крім того, в приміщенні магазину встановлено додатковий комутаційний апарат для включення струмоприймачів магазину з додатково змонтованої лінії поза приладом обліку. У вказаному акті також зазначено про те, що Споживачу продемонстровано виявлене порушення, після чого порушення було усунуте шляхом встановлення приладу обліку, та повідомлено відповідача про дату, час та місце проведення засідання комісії постачальника електроенергії з розгляду даного акту та запропоновано останньому з`явитися на вказане засідання.

Акт про порушення №131912 від 28.05.2019 підписаний трьома представниками позивача, а також Оганяном Самвелом Володимировичем та ОСОБА_2 без зауважень.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що складений позивачем акт №131912 від 28.05.2019 фіксує факт порушення відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, між тим не містить жодних заперечень чи зауважень останнього щодо відображеного в акті правопорушення або стосовно порушення уповноваженими особами Акціонерного товариства "Херсонобленерго" порядку проведення перевірки та складання даного акту.

При цьому будь-які докази на підтвердження порушення працівниками позивача порядку складення акту про порушення №131912 від 28.05.2019 або наявності недоліків (дефектів) зазначеного акту у матеріалах справи відсутні та відповідачем до суду не подані.

Пунктом 8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

25.06.2019 у присутності відповідача відбулося засідання комісії Акціонерного товариства "Херсонобленерго" з розгляду акту про порушення №131912 від 28.05.2019, на якому було прийнято рішення, оформлене протоколом №2, з якого вбачається, що розрахунок по вищезазначеному акту позивачем проведено відповідно до пункту 2.9 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (зі змінами та доповненнями), за період з 23.11.2016 по 28.05.2019. У графі "Вид порушення" зазначено про підключення споживача до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку.

Згідно з протоколом №2 від 25.06.2019 та додатковим рахунком №405 по акту №131912 відповідачу нараховано недообліковану електроенергію обсягом 60922 кВт/год на суму 150974,53 грн з урахуванням ПДВ.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №562 від 04.05.2006 (в редакції, чинній на час проведення перевірки, складання акту про порушення та прийняття позивачем відповідного рішення; далі - Методика) ця Методика встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.

В силу підпункту 7 пункту 2.1 Методики вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, у разі виявлення порушень, зокрема, підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку.

Пунктом 2.9 Методики встановлено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 7 пункту 2.1 цієї Методики, розрахунковий добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (Wдоб.с.п., кВт*год) розраховується за формулою 2.7 Методики. Кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок, визначається за формулою 2.6 Методики. У разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5-7 пункту 2.1 цієї глави, Методика застосовується за умови виявлення місця (точки) підключення до відповідних мереж, про що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.

Колегія суддів зауважує, що на виконання пункту 2.9 Методики в акті про порушення №131912 від 28.05.2019 на схемі точкою "Т1" відображено місце (точку) підключення відповідача до мереж, що свідчить про дотримання позивачем умов, необхідних для можливості застосування положень вказаної Методики.

Згідно з формулою 2.6 Методики якщо споживач встановив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до недообліку спожитої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, кількість днів у періоді, за який має здійснюватися перерахунок, визначається виходячи з кількості робочих днів споживача з дня останньої технічної перевірки, або допуску електроустановки споживача в експлуатацію, або набуття прав власності або користування (у разі якщо технічна перевірка у період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію або набуття ним права власності на об`єкт до дати виявлення порушення не проводилась), але не більше ніж за три роки.

Отже, суд апеляційної інстанції вбачає, що позивачем правомірно проведено нарахування за формулою 2.7 Методики за період з 23.11.2016 (дата останньої технічної перевірки приладів обліку, встановлених у належному відповідачу об`єкті - магазині за адресою: смт. Чаплинка, вул. Грушевського (вул. Леніна), 117/1, що підтверджується актом №188204 від 23.11.2016) по 28.05.2019 (дата усунення порушення, що зазначена в акті про порушення №131912 від 28.05.2019), при цьому, перевіривши зроблений позивачем розрахунок нарахування Оганяну Самвелу Володимировичу вартості недооблікованої електроенергії за актом про порушення №131912 від 28.05.2019, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що вказаний розрахунок Акціонерним товариством "Херсонобленерго" здійснено правильно.

З огляду на викладене, твердження відповідача про неправильність проведеного позивачем розрахунку заявленої до стягнення вартості не облікованої електричної енергії колегією суддів до уваги не приймаються.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Бочаров проти України" наголошує на тому, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

За умовами статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, беручи до уваги відсутність у матеріалах справи жодного доказу сплати відповідачем 150974,53 грн вартості недооблікованої електричної енергії, розрахованої за актом про порушення №131912 від 28.05.2019, а також доказів того, що рішення Акціонерного товариства "Херсонобленерго", оформлене протоколом №2 від 25.06.2019, визнано недійсним, нечинним, незаконним, протиправним або скасовано, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у даній справі.

Відповідно до приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 25.02.2020 у справі №923/923/19 не відповідає вказаним вище вимогам у зв`язку з невідповідністю викладених у ньому висновків обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Херсонобленерго" задовольнити

Рішення Господарського суду Херсонської області від 25.02.2020 у справі №923/923/19 скасувати.

Позов Акціонерного товариства "Херсонобленерго" до Оганяна Самвела Володимировича задовольнити .

Стягнути з Оганяна Самвела Володимировича на користь Акціонерного товариства "Херсонобленерго" (на поточний рахунок № НОМЕР_1 в ТВБВ №10021/01 філії Херсонського обласного управління Акціонерного товариства "Ощадбанк", МФО: 352457, код: 02766367, номер рахунку IBAN НОМЕР_2 ) 150974,53 грн вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ по акту про порушення №131912, та 2264,61 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Оганяна Самвела Володимировича на користь Акціонерного товариства "Херсонобленерго" 3396,91 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Херсонської області видати відповідні накази з зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та у строки, визначені статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 13.05.2020.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя Л.В. Поліщук