ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" травня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/140/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

При секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши заяву Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК від 07.05.2020р. вх. № ГСОО 2-1163/20 про забезпечення позову у справі №916/140/20

За позовом: Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК (68300, Одеська обл., Кілійський район, м. Кілія, вул. Київська, буд. 71; )

До відповідача: Кілійської міської ради (68303, Одеська обл., Кілійський район, м. Кілія, вулиця Миру, буд. 57; )

За участю у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кілійської районної державної адміністрації (68300, Одеська обл., Кілійський район, м. Кілія, вул. Миру, буд. 44; )

про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди

За участю:

від позивача (заявника): Саінчин С.О., адвокат за ордером

від відповідача: Багно В.С., адвокат за ордером

від третьої особи: не з`явився

Встановив: Сільськогосподарський виробничий кооператив „МАЯК звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради, у якій просить суд визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №6 від 24.09.2018р. між Кілійською міською радою та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК (відповідно до проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №6 від 24.09.2018р.) на 3 аркушах, який надано до позовної заяви в якості додатку.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.01.2020р. позовну заяву Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК від 17.01.2020р. вх. № ГСОО 143/20 залишено без руху. Позивачу запропоновано надати суду докази, які підтверджують належне відправлення відповідачу копії позовної заяви, яка подана позивачем до суду 17.01.2020р. (вх. № ГСОО 143/20), і всіх доданих до неї документів. Встановлено позивачу строк для усунення недоліку позовної заяви не пізніше 5 днів з дня отримання даної ухвали суду. Повідомлено Сільськогосподарський виробничий кооператив „МАЯК, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.02.2020р. прийнято позовну заяву Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК до розгляду та відкрито провадження у справі №916/140/20. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кілійську районну державну адміністрацію. Підготовче засідання у справі призначено на "02" березня 2020 р. о 10:30. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Запропоновано третій особі надати пояснення щодо позову, відповідно до ст. 168 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 02.03.2020р. о 10:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.03.2020р. відкладено підготовче засідання на "23" березня 2020 р. о 12:00. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 23.03.2020р. о 12:00. Запропоновано позивачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати відповідачу відповідь на відзив, оформлену з урахуванням вимог, встановлених ст.166 ГПК України, в строк до 16.03.2020р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.03.2020р. продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі №916/140/20 на 30 днів до 04.05.2020р. Відкладено підготовче засідання на "06" квітня 2020 р. о 10:00. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 06.04.2020р. о 10:00.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.04.2020р. відкладено підготовче засідання на "29" квітня 2020 р. о 15:30. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 29.04.2020р. о 15:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.04.2020р. у задоволенні клопотання Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК вх. № 7686/20 від 25.03.2020р. по справі №916/140/20 відмовлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.04.2020р. відкладено підготовче засідання на "15" травня 2020 р. о 10:00. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 15.05.2020р. о 10:00.

07.05.2020р. до господарського суду Одеської області Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК було подано заяву вх. № ГСОО 2-1163/20 про забезпечення позову у справі № 916/140/20.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.05.2020р. призначено до розгляду в судовому засіданні заяву Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК від 07.05.2020р. вх. № ГСОО 2-1163/20 про забезпечення позову у справі №916/140/20 на "12" травня 2020 р. о 14:30. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 12.05.2020р. о 14:30.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, що розглядаються в межах даної господарської справи, позивачем зазначалось суду, що між Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК та Кілійською районною державною адміністрацією 15 січня 2008 року було укладено Довгостроковий договір оренди землі №139, де Кілійська районна державна адміністрація є Орендодавцем, а позивач є Орендарем земельної ділянки, яка передається для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 291 га рілля та яка знаходиться на території Кілійської міської ради.

Умовами пункту 8 Довгострокового договору оренди землі №139 передбачено, що правочин укладено на строк до моменту витребування паїв їх власниками на території Кілійської міської ради.

Позивачем було зазначено, що на виконання вимог ч.1 ст. 765 Цивільного Кодексу України, а також п.19 Довгострокового договору оренди землі №139 - 15 січня 2008 року відбувся факт передачі земельної ділянки, загальної площею 291 га рілля, про що складено відповідний Акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду та в подальшому на протязі наступних років перебування зазначеної земельної ділянки в оренді, в результаті часткового витребування своїх земельних часток (паїв) громадянами, з урахуванням інших істотних умов договору та суттєвих обставин в цивільно-правових відносинах наявних між сторонами, договір оренди декілька разів переукладався.

Як вказує позивач, останнє переукладення договору оренди відбулось 24 вересня 2018 року, шляхом укладання Договору оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Предметом договору оренди №6 є нерозподілені (невитребувані) земельні частки паї розміром 274,0199 га, які розміщені на території м. Кілія, Кілійського району, Одеської області.

Таким чином, за посиланням позивача, з урахуванням часткового витребування земельних ділянок громадянами та відповідно укладених договорів оренди у позивача в постійному користуванні, починаючи з 15.01.2008р. постійно перебувала земельна ділянка, яка станом на 24.09.2018 року становила площу - 274,0199 га.

Відповідно до положень договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №6 від 24.09.2018р. термін дії договору складав один рік, але не більш ніж до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.

Як було пояснено позивачем, враховуючи довготривалі орендні правовідносини, які склалися між сторонами на протязі останніх 11-ти років, позивач після спливу дати 24.09.2019 року продовжив користуватися земельною ділянкою. Жодних повідомлень зі сторони орендодавця щодо заперечень у поновленні договору оренди Позивачу не надходило.

Позивач вказує, що згідно повідомлення Кілійської районної державної адміністрації зазначено, що уповноваженим розпорядником земельної ділянки, яка перебувала в оренді у позивача, є Кілійська міська рада та відповідно чинних положень законодавства України, розпорядження земельною ділянкою, що перебувала в оренді у позивача на теперішній час здійснюється Кілійською міською радою.

Ґрунтуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що враховуючи обставини, що поновлення договору оренди у встановленому законом порядку, яке повинно було відбутись в силу положень ч. 6 ст. 33 Закону України „Про оренду землі не відбулось, Сільськогосподарський виробничий кооперативом „МАЯК вимушений був звернутись до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів із даним позовом.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову, Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК було зазначено суду наступне.

Як пояснює позивач, предметом позову є поновлення прав оренди позивача стосовно земельної ділянки, розпорядження якої на теперішній час передано відповідачу - Кілійській міській раді.

Як вказує позивач, при ознайомленні позивача зі змістом проекту рішення Кілійської міської ради, розміщеному на офіційному сайті Кілійської міської ради за інтернет адресою http:/www.gorsovet-kiliya.org.ua/?cat=7, 06 травня 2020 року Сільськогосподарському виробничому кооперативу „МАЯК стало відомо, що відповідач має намір передати в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю „Рис Груп земельну ділянку, яка, як вказує позивач, є предметом судового розгляду, де позивачем заявлено вимоги щодо поновлення прав оренди даної земельної ділянки.

Проект Рішення, як зазначає позивач, роздрукованого з вказаного офіційного сайту Кілійської міської ради, було додано до заяви про забезпечення позову.

Як пояснює позивач, згідно із зазначеним проектом рішення визначено, зокрема, передати в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю „Рис Груп земельні ділянки невитребуваних земельних часток (паїв) на території Одеської області, Кілійського району, Кілійської міської ради (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 239,8179 га строком до дня державної реєстрації права власності на земельні ділянки.

Позивач пояснює, що відповідач продовжує ігнорувати існування довготривалих орендних стосунків, де позивач як добропорядний орендар виконував всі обов`язки орендаря без порушень на протязі більш 11 років ( починаючи з січня 2008 року). Особливістю таких орендних стосунків є те що сплата за оренду земельної ділянки відноситься до податкового зобов`язання орендаря та відображається у звітності яка носить публічний характер та такі показники прозоро в повному об`ємі відображені у податкової звітності позивача на підставі п.п. 14.1.136, п.п.288.1,288.2,288.3 Податкового кодексу України, докладно з цього приводу показники наведені у позовній заяві з доданням копій податкової звітності в якості доказу.

За посиланням позивача, податкова звітність є доказом довготривалих орендних стосунків, інформація про які є прозорою для органів місцевого самоврядування, тобто відповідачеві.

Таким чином, як вказує позивач, у разі прийняття Кілійською міською радою проекту рішення про передачу земельної ділянки в оренду, позивачем обґрунтовано стверджується факт неможливості та складності у майбутньому виконання рішення суду у разі задоволення позову. Отже, саме задоволення даної заяви та вжиття заходів забезпечення позову матиме наслідок запобігання порушення прав Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК та забезпечить можливість реального судового захисту.

На підставі викладеного та зазначеного, Сільськогосподарський виробничий кооператив „МАЯК просить суд забезпечити позов у справі №916/140/20 шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: заборонити Кілійській міській раді, у тому числі виконавчому комітету Кілійської міської ради вчиняти будь-які дії відносно земельної ділянки невитребуваних земельних часток (паїв) на території Одеської області, Кілійського району, Кілійської міської ради (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 239,8179 га, що складаються із земельних ділянок (площі, кадастрові номери, цільове призначення яких зазначено у заяві), а саме: заборонити вчиняти дії щодо проведення будь-яких торгів (аукціонів, конкурсів) відносно даної земельної ділянки, передавати земельну ділянку у власність, оренду, іншим чином розпоряджатись земельною ділянкою, змінювати її конфігурацію, змінювати цільове призначення, змінювати склад угідь, змінювати кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

Надаючи усні заперечення у судовому засіданні, Кілійською міською радою було зазначено суду, що відповідач заперечує проти заяви про забезпечення позову, поданої Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК, в повному обсязі та просить суд відмовити в її задоволенні, зазначаючи суду, що Кілійська міська рада, приймаючи відповідні рішення та вчиняючи відповідні дії, керувалась нормами діючого законодавства України та виконувала покладені не неї обов`язки, як орган виконавчої влади, у межах наділених повноважень.

Розглянувши заяву Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК від 07.05.2020р. вх. № ГСОО 2-1163/20 про забезпечення позову у справі № 916/140/20, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; виключено; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; виключено; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Положеннями абз. 1 ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.138 ГПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Згідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16).

Отже, у розумінні зазначених положень, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано позитивне вирішення питання про забезпечення позову. Таким чином, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Як встановлено судом, позовні вимоги Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК направлено на визнання укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №6 від 24.09.2018р. між Кілійською міською радою та Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК (відповідно до проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №6 від 24.09.2018р.) на 3 аркушах, який надано до позовної заяви в якості додатку.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову, позивачем було зазначено суду, що при ознайомленні позивачем зі змістом проекту рішення Кілійської міської ради, розміщеному на офіційному сайті Кілійської міської ради за інтернет адресою http:/www.gorsovet-kiliya.org.ua/?cat=7, 06 травня 2020 року Сільськогосподарському виробничому кооперативу „МАЯК стало відомо, що відповідач має намір передати в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю „Рис Груп земельну ділянку, яка є предметом судового розгляду, де позивачем заявлено вимоги щодо поновлення прав оренди даної земельної ділянки. Я

Як пояснював позивач, згідно із зазначеним проектом рішення визначено, зокрема передати в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю „Рис Груп земельні ділянки невитребуваних земельних часток (паїв) на території Одеської області, Кілійського району, Кілійської міської ради (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 239,8179 га строком до дня державної реєстрації права власності на земельні ділянки.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України „Про місцеве самоврядування, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно до ч. 1 ст. 59 Закону України „Про місцеве самоврядування, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч.2, ч. 3 ст. 59 Закону України „Про місцеве самоврядування, рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України „Про місцеве самоврядування, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. (ч. 6 ст. 59 Закону України „Про місцеве самоврядування).

Відповідно до ч. 11 ст. 59 Закону України „Про місцеве самоврядування, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

В актах та проектах актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування не може бути обмежено доступ до інформації про витрати чи інше розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним чи комунальним майном, у тому числі про умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримують ці кошти або майно, а також до іншої інформації, обмеження доступу до якої заборонено законом.

За матеріалами справи судом вбачається, що предметом Довгострокового договору оренду землі №139 від 15.01.2008р., укладеного між Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК та Кілійською районною державною адміністрацією була земельна ділянка загальної площею 291 га ріллі.

24.09.2018р. між Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК та Кілійською районною державною адміністрацією було укладено Договір оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за умовами якого орендодавцем було передано орендарю в оренду нерозподілені (невитребувані) земельні частки паї розміром 274,0199 га, які розміщені на території м. Кілія Кілійського району (за межами населеного пункту).

У проекті додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №6 від 24.09.2018р., що є предметом розгляду даної господарської справи, позивачем визначено розмір нерозподілених (невитребуваних) земельних часток паїв розміром 268,3596 га, які розміщені на території м. Кілія Кілійського району (за межами населеного пункту).

В свою чергу наразі, Сільськогосподарський виробничий кооператив „МАЯК просить суд забезпечити позов у справі №916/140/20 шляхом заборони відповідачу та іншій особі (виконкому Кілійській міській раді) вчиняти певні дії, а саме: заборонити Кілійській міській раді, у тому числі виконавчому комітету Кілійської міської ради вчиняти будь-які дії відносно земельної ділянки невитребуваних земельних часток (паїв) на території Одеської області, Кілійського району, Кілійської міської ради (за межами населеного пункту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 239,8179 га, що складаються із земельних ділянок (площі, кадастрові номери, цільове призначення яких зазначено у заяві).

З урахуванням наведеного та визначеного, суд зазначає, що за усіма наявними в матеріалах справи документами та доказами, на які посилається позивач як на підставу заявлених вимог в поданій ним заяві, та які останнім було покладено в обґрунтування заяви про забезпечення позову, різняться площі земельних ділянок, які за твердженням позивача, наразі є спірними та щодо яких наразі суду необхідно вжити заходи забезпечення позовних вимог, що викладені позивачем у позовній заяві.

Суд зазначає, що за наявними матеріалами справи, з урахуванням наданих позивачем доказів та документів, а також приймаючи до уваги доводи та твердження, що були надані останнім, не є за можливо ідентифікувати що земельна ділянка, заходи забезпечення позову щодо якої заявлено позивачем, є тотожною земельній ділянці, що була предметом Договору оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 24.09.2018р. та щодо якої позивачем запропоновано проект додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №6 від 24.09.2018р., визнання укладеної якої наразі розглядається судом як позовні вимоги в межах даної справи

Крім того, варто зазначити, що у проекті рішення Кілійської міської ради, розміщеному на офіційному сайті Кілійської міської ради, яке стало для позивача підставою для звернення до суду з відповідної заявою про забезпечення позову, земельні ділянки, щодо яких позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову, мають окрема кожна визначену площу та щодо кожної земельної ділянки, що міститься у вищезгаданому проекту, визначено кадастровий номер.

Між тим суд зазначає, що таких відомостей ані Договір оренди №6 нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 24.09.2018р., ані проект додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №6 від 24.09.2018р. не містять.

Отже, з урахуванням наведеного та викладеного, на думку суду, за матеріалами справи та поданої заяви про забезпечення позову, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б в свою чергу підвереджували його твердження, що викладені Сільськогосподарським виробничим кооперативом „МАЯК у поданій ним заяві про забезпечення позову. Також, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б засвідчували його посилання, викладені ним у поданій заяві про забезпечення позову.

Вирішуючи питання та розглядаючи дану заяву про забезпечення позову, судом було надано оцінку обґрунтованості доводам Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК щодо необхідності вжиття заходів, які ним запропоновано та заявлено до суду, враховуючи, зокрема, розумність, обґрунтованість та адекватності вимог, що викладено позивачем у поданій заяві про забезпечення позову та здійснено забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу при розгляді такої заяви.

Відповідно ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти: збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 12 ст. 137 ГПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони Кілійській міській раді, в тому числі Виконавчому комітету вчиняти дії щодо проведення будь-яких торгів (аукціонів, конкурсів) відносно земельної ділянки, може розцінюватись, як пряме втручання в діяльність органу місцевого самоврядування, яке може призвести до безповоротних та негативних наслідків.

Аналізуючи обставини, викладені у заяві Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК, наявні докази та документи, які досліджено судом та яким надано оцінку у сукупності, предмет заявлених позовних вимог позивача та заходи забезпечення позову, які обрано та заявлено позивачем в поданій заяві, з урахуванням предмету доказування та наявних доказів та документів, що надано позивачем до такої заяви, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК від 07.05.2020р. вх. № ГСОО 2-1163/20 про забезпечення позову у справі № 916/140/20.

Приймаючи до уваги вищевикладене, у задоволенні заяви Сільськогосподарському виробничому кооперативу „МАЯК від 07.05.2020р. вх. № ГСОО 2-1163/20 про забезпечення позову у справі № 916/140/20 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136, 138, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Сільськогосподарського виробничого кооперативу „МАЯК від 07.05.2020р. вх. №ГСОО 2-1163/20 про забезпечення позову у справі № 916/140/20 відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.05.2020р.

Ухвала набрала чинності 12.05.2020р. та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Т.Г. Д`яченко