ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.05.2020 Справа№ 5015/1474/12

За скаргою: ПрАТ "Львівобленерго", м. Львів

Про визнання неправомірними дії (бездіяльності) державного виконавця (виконавців) Пустомитівського РВ ДВС

у справі №5015/1474/12

За позовом ПАТ „Львівобленерго", м. Львів

До відповідача ФОП Мілян В.М., с. Сокільники Пустомитівського району, Львівської області

про стягнення 14362,46 грн. боргу

Cуддя У.І.Ділай

Секретар В.Д.Андрусик

За участю представників:

Від позивача (скаржник): не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Від ВДВС: не з`явився

На розгляд Господарського суду Львівської області подано скаргу ПрАТ "Львівобленерго", на дії (бездіяльність) державного виконавця (виконавців) та інших посадових осіб Пустомитівського РВ ДВС у справі №5015/1474/12.

Ухвалою від 02.04.2020 розгляд скарги призначено на 21.04.2020.

Ухвалою від 21.04.2020 розгляд скарги відкладено на 05.05.2020.

Представники скаржника, відповідача та Пустомитівського РВ ДВС в судове засідання 05.05.2020 не з`явилися.

Відповідно до матеріалів справи, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29 травня 2012 року у справі № 5015/1474/12 позов задоволено повністю: стягнуто з Фізичної особи - підприємця Мілян Валентини Миколаївни на користь ПАТ „Львівобленерго" 14362,46 грн недоврахованої електричної енергії та 1609,50 грн судового боргу.

На примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області Львівської області від 29 травня 2012 року у справі № 5015/1474/12 видано наказ 09.08.2012.

01.04.2020 до Господарського суду Львівської області від позивача надійшла скарга на дії (бездіяльність) державного виконавця (виконавців) та інших посадових осіб Пустомитівського РВ ДВС у справі № 5015/1474/12.

В обґрунтуванні скарги ПрАТ "Львівобленерго" зазначає, що на виконанні у Пустомитівського РВ ДВС з липня 2014 року (ВП № 35777198) перебуває наказ № 5015/1474/12, виданий 09.08.2012 Господарським судом Львівської області.

За повідомленням стягувача основний борг частково оплачений в розмірі 5632,17 грн (грудень 2015 року - червень 2016 року). Залишок заборгованості становить 8730,47грн основного боргу та 1609,50грн судового збору.

Як зазначено у скарзі будь-яка інформація з відділу ДВС про хід виконавчого провадження за вказаним наказом (крім, постанови про відкриття виконавчого провадження) у стягувача станом на 23 березня 2020 року відсутня.

Враховуючи значний термін перебування виконавчого документа на виконанні та відсутність будь-якого погашення боргу, представник стягувача неодноразово (03.03.2020, 28.11.2019, 26.12.2018, 02.03.2018) скеровував письмові запити на адресу Пустомитівського РВ ДВС, однак станом на 23.03.2020 відповіді на подані запити відсутні.

За твердженням скаржника, незважаючи на одержання Пустомитівським РВ ДВС клопотань скаржника щодо надання інформації про стан виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу № 5015/1474/12 та вжиття заходів щодо його виконання, органом ДВС не надано жодної письмової відповіді за результатами розгляду клопотань скаржника. У стягувача відсутні будь-які документи, які могли б свідчили про те, що начальником Пустомитівського РВ ДВС чи іншими посадовими особами органу ДВС у встановлені Інструкцією строки та порядок були розглянуті клопотання ПрАТ "Львівобленерго", проведено перевірку виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу № 5015/1474/12 на предмет законності чи виявлення в результаті перевірки відсутності такого виконавчого провадження та вжиття у зв`язку з цим заходів, передбачених чинним законодавством України щодо виконання судових рішень.

Позивач звернув увагу, що Пустомитівським РВ ДВС протягом більше 3 (трьох) років не лише не вчинено жодних необхідних дій з метою ефективного виконання судового рішення, а й грубо порушено норми законодавства, зокрема, безпідставно не розглянуто жодного клопотання ПрАТ "Львівобленерго", що на думку останнього свідчить про відсутність відповідних постанов чи інших документів, прийнятих за результатами розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження, клопотань тощо, чим порушено вимоги ст. ст. 2, 18, 74 Закону України "Про виконавче провадження" та чим фактично створено стягувачу перешкоди для своєчасного та повного виконання судового рішення у справі № 5015/1474/12.

Відповідно до поданої скарги, ПрАТ "Львівобленерго" просить суд:

-визнати неправомірними дії (бездіяльність) державного виконавця (виконавців) або інших посадових осіб Пустомитівського РВ ДВС, до компетенції яких належить (належало) вирішення питання про виконання судового рішення у справі № 5015/1474/12;

-зобов`язати начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (виконавці) Пустомитівського РВ ДВС, здійснити перевірку рішень та дій державного виконавця (виконавців) щодо виконання судового рішення у справі №5015/3508/11, в межах повноважень, наданих чинним законодавством України щодо виконання судових рішень, про що письмово повідомити суд та стягувача;

-у випадку втрати наказу № 5015/1474/12 Господарським судом Львівської області, зобов`язати державного виконавця (виконавців) провести дії, необхідні для отримання дубліката втраченого виконавчого документа;

-зобов`язати державного виконавця (виконавців) Пустомитівського РВ ДВС провести виконавчі дії щодо стягнення заборгованості за наказом № 5015/1474/12 в порядку, встановленому чинним законодавством України щодо виконання судових рішень.

При прийнятті ухвали суд виходить з наступного.

У відповідності до положення ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби передбачено Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження". Згідно із частиною першою статті 74 названого закону, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до матеріалів справи, будь-яка інформація з відділу ДВС про хід виконавчого провадження за вказаним наказом (в т. ч. постанова про відкриття виконавчого документа) у стягувача станом на 05 травня 2020 року відсутня.

Інструкція з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за № 512/5 визначає, що перевірити законність виконавчого провадження мають право, зокрема, начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Однак, незважаючи на одержання Пустомитівським РВ ДВС клопотань скаржника щодо надання інформації про стан виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу від 09.08.2020 у справі №5015/1474/12, виданого Господарським судом Львівської області, та вжиття заходів щодо його виконання, органом ДВС не надано жодної письмової відповіді за результатами розгляду клопотань скаржника. У стягувача відсутні будь-які документи, які могли б свідчили про те, що начальником Пустомитівським РВ ДВС чи іншими посадовими особами органу ДВС у встановлені Інструкцією строки та порядок були розглянуті клопотання ПрАТ «Львівобленерго», проведено перевірку виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу суду на предмет законності чи виявлення в результаті перевірки відсутності такого виконавчого провадження та вжиття у зв`язку з цим заходів, передбачених чинним законодавством України щодо виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження») передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

В матеріалах справи відсутні, а сторонами не надано будь-яких доказів реагування органом ДВС на звернення ПрАТ «Львівобленерго» про стан виконання наказу Господарського суду Львівської області від 09.08.2020 у справі №5015/1474/12.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

У п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 у справі № 1-7/2013 вказано: Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України, розглядаючи цю справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченогостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Зважаючи на вищенаведене, проаналізувавши вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що доводи скаржника, наведені у його скарзі в частині бездіяльності Пустомитівського РВ ДВС щодо вирішення питання про виконання судового рішення у справі № 5015/1474/12 є обґрунтованими та не спростовані органом ДВС належними та допустимими доказами.

Щодо вимоги про зобов`язання начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (виконавці) Пустомитівського РВ ДВС, здійснити перевірку рішень та дій державного виконавця (виконавців) щодо виконання судового рішення у справі № 5015/1474/12, в межах повноважень, наданих чинним законодавством України щодо виконання судових рішень, про що письмово повідомити суд та стягувача суд зазначає таке.

Статтею 10 Закону України "Про державну виконавчу службу" визначено організаційні засади контролю за діяльністю державних виконавців, зокрема, контроль за діяльністю державних виконавців здійснюють Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, а Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - через відповідні відділи державної виконавчої служби.

Відповідно до частини 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Таким чином, вимоги скаржника про зобов`язання начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (виконавці) Пустомитівського РВ ДВС, здійснити перевірку рішень та дій державного виконавця (виконавців) щодо виконання наказу Господарського суду Львівської області № 5015/1474/12 від 09.08.2012 в межах повноважень, наданих чинним законодавством, про що письмово повідомити суд та стягувача, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Щодо вимоги скаржника про зобов`язання державного виконавця у випадку втрати наказу провести дії, необхідні для отримання дубліката втраченого виконавчого документа, суд зазначає наступне.

Відповідно п. 19.4 Перехідних положень ГПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Отже, передумовою для звернення до суду з заявою про видачу дублікату наказу є факт втрати виконавчого документу. В судовому порядку можна зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, лише у випадку, якщо він безпідставно від них ухиляється. Оскільки, в наявних матеріалах справи відсутні докази того, що наказ Господарського суду Львівської області від 09.08.2012 у справі №5015/1474/12 був втрачений, у суду відсутні підстави зобов`язувати державного виконавця вжити заходів щодо отримання дублікату наказу, а також зобов`язувати провести виконавчі дії щодо стягнення заборгованості за наказом № 5015/1474/12 в порядку, встановленому чинним законодавством України щодо виконання судових рішень.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Скаргу ПрАТ "Львівобленерго" задоволити частково.

2.Визнати неправомірними дії (бездіяльність) державного виконавця (виконавців) або інших посадових осіб Пустомитівського РВ ДВС, до компетенції яких належить (належало) вирішення питання про виконання судового рішення у справі № 5015/1474/12.

3.У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до розділу 4 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Ділай У.І.