ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" травня 2020 р. Справа № 924/1073/19

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., секретаря судового засідання Ключки Н.М., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг", м.Київ

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Шумовецьке", Хмельницька область, с. Шумівці

про стягнення 2552672,72 грн., з яких: 575842,17 грн. - пені; 524842,17 грн. - штрафу; 1451988,38 грн. - відсотків річних.

Представники сторін:

позивач: не викликався

відповідач: не викликався

У судовому засіданні згідно зі ст. 240 ГПК України судом прийнято вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 25.11.19 відкрито провадження у справі №924/1073/19, постановлено дану справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 23.12.19 за клопотанням позивача розгляд справи відкладався на 10:00 год. 20.01.20.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 20.01.20 закрито підготовче провадження та призначено справу №924/1073/19 до судового розгляду по суті на 12:00 год. 24.02.20.

В судовому засіданні 24.02.20 постановлено ухвалу про оголошення перерви на 11:00 год. 16.03.20.

Ухвалою суду від 16.03.20 за клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 10:00 год. 23.03.20.

23.03.20 враховуючи клопотання позивача та встановлення карантину, судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 15:00 год. 06.04.20.

Ухвалою суду від 06.04.20 з огляду на встановлення карантину та враховуючи положення ч. 4 Розділ Х "Прикінцеві положення" ГПК України, зокрема, щодо продовження строку розгляду справи по суті (ст. 195 ГПК України) на строк дії карантину, розгляд справи відкладено на 11:30 год. 05.05.20.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 2552672,72 грн., з яких: 575842,17 грн. - пеня; 524842,17 грн. - штраф; 1451988,38 грн. - відсотки річних.

В обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами поставки №АП-20-0158 від 24.07.18 та №АП-20-0003 від 14.02.18 та додаткових угод, зокрема, щодо строків проведення оплати поставленого товару. Повідомляє, що рішенням господарського суду Хмельницької області у справі №924/129/19 стягнуто заборгованість з відповідача за договором поставки №АП-20-0158 від 24.07.18, а рішенням господарського суду Хмельницької області у справі №924/182/19 з відповідача стягнуто заборгованість за договором поставки №АП-20-0003 від 14.02.18.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, надані по справі докази та пояснення, судом встановлено та приймається до уваги таке.

14.02.18 між товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (продавець) та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Шумовецьке" (покупець) укладено договір поставки № АП-20-0003, за яким продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити наступні засоби захисту рослин: „Геросил", „Горизонт", „ Підмарин ", „Фітолікар", „ Тебуфор ", „Тотал К", „Цукрон", „Оперкот Акро", „Норвел", „Ньюстар", „Позитив плюс" (п. 1.1.).

Вартість товару на дату укладення договору становить 1912463,76 грн. та може змінюватися в період дії договору в порядку, передбаченому п. 2.2., при цьому така ціна є узгодженою сторонами та не потребує додаткового узгодження шляхом підписання змін та доповнень до цього договору (п. п. 1.2.,1.3).

Згідно з п. 1.5. договору кількість і асортимент товару, який підлягає поставці, визначається відповідно до п. 1.1. даного договору. За бажанням покупця кількість та асортимент товару може бути збільшено, що оформляється додатковими угодами, в яких зазначається кількість та асортимент товару, що підлягає поставці та строк оплати.

Якщо в період дії цього договору між сторонами відбудеться поставка товару, але не буде підписано додатковий договір до нього, то накладна на такий товар, підписана представником покупця і в якій є посилання на даний договір, прирівнюється до додаткової угоди, якою погоджено асортимент, ціна та кількість товару, що постачається покупцю, умови договору розповсюджуються на таку поставку, а покупець зобов`язаний оплатити такий товар в день його постачання (п. 1.6.)

Згідно п. 2.1. договору покупець зобов`язаний сплатити продавцю вартість товару, зазначену в п. 1.2. даного договору в такі строки: не пізніше 01.03.18 - 382492,75 грн.; не пізніше 20.10.18 - 1529971,01 грн.

Відповідно до п. 2.12. договору покупець зобов`язаний при перерахуванні грошових коштів на рахунок продавця в платіжному дорученні вказати номер і дату рахунку-фактури на підставі якої проводиться таке перерахування у разі здійснення оплати за договором вказати його номер та дату. Якщо у покупця існує дебіторська заборгованість перед продавцем по іншими договірним відносинам, то платіж незалежно від його призначення зараховується на погашення даної дебіторської заборгованості покупця перед продавцем за невиконаними договірними відносинами.

Пунктом 5. 1 договору передбачено, що сторони відповідають за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором і чинним законодавством України. Так, покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару (порушення розділу 2 даного договору) й сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу. При розрахунку пені застосовується ставка НБУ, що діє в період нарахування пені (п. 5.2.).

У п. 5.3. сторони дійшли згоди, щодо зміни тривалості позовної давності про стягнення неустойки (штрафу, пені), передбачені п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України і встановили, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, встановлених розділом 5 цього договору припиняються через 3 роки від дня коли зобов`язання повинно бути виконане.

Відповідно до п. 5.4. договору у випадку прострочення виконання зобов`язань, передбачених розділом 2 даного договору більше ніж 10 днів винна сторона додатково оплачує іншій стороні штраф у розмірі 15% від ціни договору.

Згідно з п. 5.5. сторони дійшли згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України і встановлюють її в розмірі 40% річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та 96% річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення 90 календарних днів.

Пунктом 5.6. договору визначено, що у випадку порушення покупцем п. 2.12. договору покупець має право на власний розсуд зарахувати грошові кошти до будь-якої частини платежів (незалежно від графіку погашення) по цьому договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.01.19, а в частині розрахунків - до повного виконання покупцем своїх зобов`язань за цим договором (п. 7.1).

Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

До даного договору сторонами були підписані додаткові договори, зокрема:

- № АП -20-0003 ДС2 від 03.05.18, за яким сторони домовилися доповнити основний договір додатковим переліком захисту рослин - „Тіофен" у кількості 600 кілограм на суму 205920 грн., та „Резонанс" у кількості 600 літрів на суму 118800 грн., з датою оплати: не пізніше 15.05.18 - 64944 грн., ; не пізніше 20.10.18 - 259776 грн.;

- № АП-20-0003 ДС3 від 08.05.18, за яким сторони домовилися доповнити основний договір додатковим переліком захисту рослин - „Геросил" у кількості 20 кілограм на суму 16 695,12 грн., з датою оплати: не пізніше 20.05.18 - 3339,02 грн.; не пізніше 20.10.18 - 13356,10 грн.;

- № АП-20-0003 ДС4 від 08.05.18, за яким сторони домовилися доповнити основний договір додатковим переліком захисту рослин - „Норвел" у кількості 1000 літрів на суму 180204 грн., з датою оплати: не пізніше 20.05.18 - 36040,80 грн.; не пізніше 20.10.18 - 144163,20 грн.;

- № АП-20-0003 ДС5 від 04.06.18, за яким сторони домовилися доповнити основний договір додатковим переліком захисту рослян - „Норвел" у кількості 100 літрів на суму 1788360 грн., з датою оплати: не пізніше 10.06.18 - 3576,72 грн.; не пізніше 20.10.18 - 14306,88 грн.;

- № АП-20-0003 ДС6 від 05.06.18, за яким сторони домовилися доповнити основний договір додатковим переліком захисту рослин - „Норвел" у кількості 500 літрів на суму 89592 грн., з датою оплати: не пізніше 12.06.18 - 17918,40 грн.; не пізніше 20.10.18 - 71673,60 грн.;

- № АП-20-0003 ДС7 від 08.06.18, за яким сторони домовилися доповнити основний договір додатковим переліком захисту рослин - „Ньюстар" у кількості 100 літрів, на суму 38208 грн., з датою оплати: не пізніше 20.06.18 - 7641, 60 грн.; не пізніше 20.10.18 - 30566,40 грн.;

- № АП-20-0003 ДС8 від 14.06.18, за яким сторони домовилися доповнити основний договір додатковим переліком захисту рослин - „Тотал К" у кількості 2000 літрів на суму 305088 грн. та „Норвел" у кількості 500 літрів на суму 89418 грн., з датою оплати: не пізніше 01.07.18 - 78901,20 грн.; не пізніше 20.10.18 - 315604,80 грн.;

- № АП-20-0003 ДС9 від 18.06.18, за яким сторони домовилися доповнити основний договір додатковим переліком захисту рослин - „Оперкот Акро" у кількості 50 літрів на суму 43807,80 грн., з датою оплати: не пізніше 01.07.18 - 8761,56 грн.; не пізніше 20.10.18 - 35046,24 грн.;

- № АП-20-0003 ДС10 від 20.06.18, за яким сторони домовилися доповнити основний договір додатковим переліком захисту рослин - „Горизонт" у кількості 200 літрів, на суму 77284, 80 грн., з датою оплати: не пізніше 01.07.18 - 15456,96 грн.; не пізніше 20.10.18 - 61827,84 грн.;

- № АП-20-0003 ДС11 від 06.07.18, за яким сторони домовилися доповнити основний договір додатковим переліком захисту рослин - „Дикват" у кількості 600 літрів, на суму 119923,20 грн., з датою оплати: не пізніше 30.07.18 - 23984,64 грн.; не пізніше 20.10.18 - 95938,56 грн.;

- № АП-20-0003 ДС12 від 30.10.18, за яким сторони домовилися доповнити основний договір додатковим переліком захисту рослин - „Норвел" у кількості 100 літрів, на суму 18459,60 грн., з датою оплати: не пізніше 05.11.18 - 18459,60 грн.

Рішенням господарського суду Хмельницької області у справі №924/182/19 від 07.05.2019 було стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором поставки №АП-20-0003 від 14.02.18. та додатковими договорами в розмірі 240608,93 грн. Провадження у справі №924/182/19 в частині стягнення боргу у розмірі 1200000 грн. закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору. Дане рішення набрало законної сили 28.05.2019 року.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що позивач у період з квітня по липень 2018 року та 30.10.2018 року, на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 3269552,90 грн., що підтверджується видатковими накладними (де постачальником вказано позивача, одержувачем - відповідача, підстава оплати - договір № АП-20-0003 від 14.02.18): №АП-20-0023 від 06.04.18 на суму 256569,60 грн.; №АП-20-0025 від 06.04.18 на суму 270256,32 грн.; №АП-20-0030 від 11.04.18 на суму 357761,04 грн.; №АП-20-0040 від 16.04.18 на суму 309924 грн.; №АП-20-0042 від 17.04.18 на суму 180026,40 грн.; №АП-20-0049 від 19.04.18 на суму 140680,80 грн.; №АП-20-0054 від 23.04.18 на суму 397245,60 грн.; №АП-20-0164 від 22.06.18 на суму 23185,44 грн.; №АП-20-0029 від 11.04.18 на суму 35805,02 грн.; № АП-20-0077 від 04.05.18 на суму 205920 грн.; №АП-20-0108 від 21.05.18 на суму 79200 грн.; №АП-20-0109 від 22.05.18 на суму 39600 грн.; №АП-20-0089 від 10.05.18 на суму 16695,12 грн.; №АП-20-0088 від 10.05.18 на суму 90102 грн.; №АП-20-0107 від 21.05.18 на суму 90102 грн. (не підписаний позивачем, проте містить його печатку); №АП-20-0136 від 05.06.18 на суму 17883,60 грн.; №АП-20-0142 від 06.06.18 на суму 89592 грн.; №АП-20-0144 від 08.06.18 на суму 38208 грн.; №АП-20-0151 від 15.06.18 на суму 226707,60 грн.; №АП-20-0152 від 15.06.18 на суму 167798,40 грн.; №АП-20-0158 від 19.06.18 на суму 43807,80 грн.; №АП-20-0160 від 20.06.18 на суму 54099,36 грн.; №АП-20-0172 від 07.07.18 на суму 119923,20 грн.; №АП-20-0198 від 30.10.18 на суму 18459,60 грн. Зокрема, прийняття товару відповідачем підтверджується підписом та печатками останнього на накладних.

Судовим рішенням у справі №924/182/19 встановлено, що станом на час розгляду справи відповідач здійснив часткову оплату товару, а саме: 15.02.18 на суму 168743,96 грн., 27.07.18 на суму 411257 грн., 14.09.18 на суму 98943,01 грн., 15.11.18 на суму 50000 грн. Всього, станом на 15.11.18 - 728943,97 грн. Також, згідно платіжних доручень від 27.03.19 та від 04.04.19 відповідач сплатив 1100000 грн., (щодо яких позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом 18.04.19), а згідно платіжного доручення від 17.04.19 №461 - 1200000 грн. (про що повідомив позивач 06.05.19). Таким чином, станом на час розгляду справи №924/182/19 документально підтвердженою була оплата в сумі 3028943,97 грн.

Також 24.07.2018р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Хімагромаркетинг" (продавець) та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Шумовецьке" (покупець) було укладено договір поставки №АП-20-0158, відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити насіннєвий матеріал (гібрид озимого ріпаку ГКХ 2624), надалі іменовані товар.

Вартість товару на дату укладення цього Договору становить 265200 грн. у тому числі ПДВ 20%. (п. 1.2.).

Відповідно до пункту 2.1 договору поставки покупець зобов`язаний сплатити продавцю вартість товару, зазначену в пункті 1.2 договору, в наступні строки: не пізніше 20.08.18 суму у розмірі - 53040,00 грн., не пізніше 20.10.18 суму у розмірі - 212160,00 грн.

Покупець зобов`язаний при перерахуванні грошових коштів на рахунок продавця в платіжному дорученні вказати номер і дату рахунку-фактури на підставі якої проводиться таке перерахування (п. 4.6.).

Сторони відповідають за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, за цим договором і чинним законодавством України. Покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару (порушення розділу 2 даного договору) й сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу. При розрахунку пені застосовується ставка НБУ, що діє в період нарахування пені (п.п. 5.1, 5.2.)

У п. 5.3. договору сторони дійшли згоди, щодо зміни тривалості позовної давності про стягнення неустойки (штрафу, пені), передбаченої частиною п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, і встановили, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, встановлених розділом 5 цього Договору, припиняється через три роки від дня, коли це зобов`язання повинно було бути виконане.

Пунктом 5.4. договору визначено, що у випадку прострочення виконання зобов`язань, передбачених розділом 2 даного договору, більше ніж 10 (десяти) днів винна сторона додатково сплачує іншій стороні за даним договором штраф у розмірі п`ятнадцяти відсотків від ціни договору.

У п. 5.5. договору сторони домовилися про зміну розміру процентної ставки, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, і встановили її в розмірі 40% річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та 96% річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів.

У випадку порушення Покупцем п. 4.6. цього Договору, Продавець має право на власний розсуд зарахувати грошові кошти, до будь-якої частини платежів (незалежно від графіку погашення) по цьому Договору(п. 5.6.).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.01.2020 р., а в частині розрахунків - до повного виконання покупцем своїх зобов`язань за цим договором.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

Рішенням господарського суду Хмельницької області у справі №924/129/19 від 06.05.2019 було стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором поставки №АП-20-0158 від 24.07.18 в розмірі 212160,00 грн. Дане рішення набрало законної сили 28.05.2019 року.

Під час розгляду справи №924/129/18 судом встановлено, що на виконання умов договору поставки №АП-20-0158 від 24.07.18 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 265200 грн., що підтверджується підписаною та скріпленою печатками сторін видатковою накладною №АП-20-0181 від 02.08.18. Відповідно до платіжного доручення №725 від 14.09.18 СТОВ "Шумовецьке" перераховано ТОВ "Хімагромаркетинг" 200000,00 грн. за засоби захисту згідно договору № АП-20-0004 від 14.02.2018р. При цьому за твердженнями позивача, не спростованими відповідачем частина коштів перерахованих згідно вказаного вище платіжного доручення, зарахована в погашення іншого боргу, ніж той що існує за видатковою накладною від 02.08.2018 року.

Також встановлено, що згідно податкової накладної №87 від 02.08.18 ТОВ „Хімагромаркетинг" поставлено СТОВ "Шумовецьке" товар (гібрид озимого ріпаку ГКХ2624) на загальну суму 265200,00 грн., з яких 221000,00 грн. обсяги постачання за основною ставкою, 44200,00 грн. загальна сума податку на додану вартість за основною ставкою.

Як вбачається із поданого позивачем акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.18 по 18.09.19 (підписаний лише ТОВ "Хімагромаркетинг"), після ухвалення судових рішень у справах №924/129/19 та №924/182/19, сплати здійснені відповідачем згідно платіжних доручень №797 від 26.07.19 на суму 250000,00 грн. та №837 від 08.08.19 на суму 202768,93 грн. (наявні в матеріалах справи) зараховані позивачем на погашення заборгованості договором поставки №АП-20-0003 від 14.02.18 (з урахуванням додаткових договорів) та договором поставки №АП-20-0158 від 24.07.2018.

Посилаючись на порушення термінів оплати, передбачених договорами, позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 575842,17 грн. - пені; 524842,17 грн. - штрафу; 1451988,38 грн. - відсотків річних.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.02.18 між товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (продавець) та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Шумовецьке" (покупець) укладено договір поставки № АП-20-0003, за яким продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити товар (засоби захисту рослин).

До даного договору сторонами було укладено ряд додаткових договорів, зокрема: № АП-20-0003 ДС1 від 10.04.18; № АП-20-0003 ДС2 від 03.05.18; № АП-20-0003 ДС3 від 08.05.18; № АП-20-0003 ДС4 від 08.05.18; № АП-20-0003 ДС5 від 04.06.18; № АП-20-0003 ДС6 від 05.06.18; № АП-20-0003 ДС7 від 08.06.18; № АП-20-0003 ДС8 від 14.06.18; № АП-20-0003 ДС9 від 18.06.18; № АП-20-0003 ДС10 від 20.06.18; № АП-20-0003 ДС11 від 06.07.18; № АП-20-0003 ДС12 від 30.10.18.

Також 24.07.2018р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Хімагромаркетинг" (продавець) та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Шумовецьке" (покупець) було укладено договір поставки №АП-20-0158, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар - насіннєвий матеріал (гібрид озимого ріпаку ГКХ 2624).

Рішенням господарського суду Хмельницької області у справі №924/182/19 від 07.05.19 було стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором поставки №АП-20-0003 від 14.02.18. та додатковими договорами в розмірі 240608,93 грн. Провадження у справі №924/182/19 в частині стягнення боргу у розмірі 1200000 грн. закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що позивач у період з квітня по липень 2018 року та 30.10.2018 року, на виконання умов договору №АП-20-0003 поставив відповідачу товар на загальну суму 3269552,90 грн., з яких станом на час розгляду справи №924/182/19 документально підтвердженою була оплата в сумі 3028943,97 грн.

Рішенням господарського суду Хмельницької області у справі №924/129/19 від 06.07.19 було стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором поставки №АП-20-0158 від 24.07.18 в розмірі 212160,00 грн.

Під час розгляду справи №924/129/18 судом встановлено, що на виконання умов договору поставки №АП-20-0158 від 24.07.18 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 265200 грн., що підтверджується підписаною та скріпленою печатками сторін видатковою накладною №АП-20-0181 від 02.08.18. Відповідно до платіжного доручення №725 від 14.09.18 СТОВ "Шумовецьке" перераховано ТОВ "Хімагромаркетинг" 200000,00 грн. за засоби захисту згідно договору № АП-20-0004 від 14.02.2018р. При цьому, судом було враховано твердження позивача, не спростоване відповідачем, що частина коштів перерахованих згідно вказаного вище платіжного доручення, зарахована в погашення іншого боргу, ніж той що існує за видатковою накладною від 02.08.18. Також встановлено, що згідно податкової накладної №87 від 02.08.2018р. ТОВ "Хімагромаркетинг" поставлено СТОВ "Шумовецьке" товар (гібрид озимого ріпаку ГКХ2624) на загальну суму 265200,00 грн., з яких 221000,00 грн. обсяги постачання за основною ставкою, 44200,00 грн. загальна сума податку на додану вартість за основною ставкою.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Як вбачається із поданого позивачем акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.18 по 18.09.19 (підписаний лише ТОВ "Хімагромаркетинг"), після ухвалення судових рішень у справах №924/129/19 та №924/182/19, сплати здійснені відповідачем згідно платіжних доручень №797 від 26.07.19 на суму 250000,00 грн. та №837 від 08.08.19 на суму 202768,93 грн. (наявні в матеріалах справи) зараховані позивачем на погашення заборгованості договором поставки №АП-20-0003 від 14.02.18 (з урахуванням додаткових договорів) та договором поставки №АП-20-0158 від 24.07.2018.

Однак, враховуючи, що оплата товару здійснювалася з порушенням термінів, визначених договорами, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню та штраф та відсотки річних.

Положеннями ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Положення аналогічного змісту міститься в ст. 526 ЦК України.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Щодо пені.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктами 5.1, 5.2. договору №АП-20-0003 та договору №АП-20-0158 передбачено, що сторони відповідають за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором і чинним законодавством України. Так, покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару (порушення розділу 2 даного договору) й сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу. При розрахунку пені застосовується ставка НБУ, що діє в період нарахування пені.

Відповідно до ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В п. 5.3 договорів сторони дійшли до згоди, що зміни тривалості позовної давності про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбаченої частиною п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України і встановили, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, встановлених розділом 5 цих договорів, припиняється через три роки від дня коли це зобов`язання повинно було бути виконане.

Таким чином, сторони в договорах передбачили можливість нарахування штрафних санкцій за 3 роки від дня виконання зобов`язань.

Однак, як вбачається із розрахунку пені, наявного в матеріалах справи, позивачем в окремих періодах (за договором №АП-20-0003 від 14.02.18) у розрахунок пені включено день фактичної оплати, а також здійснено нарахування на більші суми заборгованості, ніж ті які підтверджені матеріалами справи.

Суд здійснивши перерахунок пені за допомогою інформаційно-правової системи „Законодавство", встановив, що правомірним є нарахування пені за договором №АП-20-0003 від 14.02.18 в розмірі 219526,13 грн.

Розрахунок пені за іншими договорами позивачем здійснено правомірно.

Разом з тим, із розрахунку, наявного у справі вбачається, що позивачем фактично нараховано 575393,96 грн. пені, а заявлено до стягнення 575842,17 грн. (на 448,21 грн. більше).

Враховуючи зазначене, до стягнення підлягає пеня в загальному розмірі 567768,75 грн.

Таким чином, у стягненні пені в розмірі 8073,42 грн. (575842,17 - 567768,75 = 8073,42) суд відмовляє.

Щодо штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 5.4. договорів визначено, що у випадку прострочення виконання зобов`язань, передбачених розділом 2 даного договору, більше ніж 10 (десяти) днів винна сторона додатково сплачує іншій стороні за даним договором штраф у розмірі п`ятнадцяти відсотків від ціни договору.

Як вбачається з матеріалів справи та обставин, встановлених судовими рішеннями у справах №924/129/19, №924/182/19, відповідач під час виконання договорів допустив прострочення оплати поставленого товару більше ніж 10 днів щодо кожної поставки.

З огляду на зазначене, позивачем правомірно, відповідно до умов договору здійснено нарахування штрафу в загальному розмірі 524842,17 грн.

З приводу одночасного стягнення пені та штрафу, суд зазначає таке.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України, частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України та статтями першою, третьою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачена частиною другою статті 231 Господарського кодексу України. При цьому у випадку порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За таких обставин одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України- видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. Водночас у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Саме такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №917/194/18.

Щодо стягнення відсотків річних.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

У п. 5.5. договорів сторони дійшли згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України і встановлюють її в розмірі 40% річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та 96% річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення 90 календарних днів.

Таким чином, сторони за взаємною згодою збільшили розмір відсотків річних від несплаченої вартості товару залежно від кількості днів прострочення виконання грошового зобов`язання.

Однак, аналізуючи розрахунок відсотків річних, доданий до позовної заяви та строки оплати, встановлені договорами, судом встановлено, що позивачем в окремих періодах здійснено нарахування 96% річних замість 40%, які згідно умов п. 5.5. договорів нараховуються за прострочення оплати товару протягом перших 90 календарних днів.

Після здійсненого перерахунку, з урахуванням строків оплати, встановлених договорами (не пізніше: 01.03.18 - 382492,75 грн.; 20.10.18 - 1529971,01 грн.; 15.05.18 - 64944 грн.; 20.10.18 - 259776 грн.; 20.05.18 - 3339,02 грн.; 20.10.18 - 13356,10 грн.; 20.05.18 - 36040,80 грн.; 20.10.18 - 144163,20 грн.; 10.06.18 - 3576,72 грн.; 20.10.18 - 14306,88 грн.; 12.06.18 - 17918,40 грн.; 20.10.18 - 71673,60 грн.; 20.06.18 - 7641, 60 грн.; 20.10.18 - 30566,40 грн.; 01.07.18 - 78901,20 грн.; 20.10.18 - 315604,80 грн.; 01.07.18 - 8761,56 грн.; 20.10.18 - 35046,24 грн.; 01.07.18 - 15456,96 грн.; 20.10.18 - 61827,84 грн.;

30.07.18 - 23984,64 грн.; 20.10.18 - 95938,56 грн.; 05.11.18 - 18459,60 грн.; 20.08.18 - 53040,00 грн., 20.10.18 - 212160,00 грн.) та положень п. 5.5. договорів щодо погоджених сторонами відсотків річних, судом встановлено, що правомірним є нарахування відсотків річних в розмірі 1147574,58 грн. Розрахунок здійснений судом за допомогою ІПС „Законодавство" та наявний у матеріалах справи.

Враховуючи зазначене, у стягненні 304413,80 грн. (1451988,38 - 1147574,58 = 304413,80 ) відсотків річних суд відмовляє у зв`язку з безпідставністю їх нарахування.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 2240185,50 грн., з яких 567768,75 грн. - пеня, 524842,17 грн. - штраф, 1147574,58 грн. - відсотки річних.

В решті позову щодо стягнення 312487,22 грн., з яких: 8073,42 грн. - пеня та 304413,80 грн. відсотки річних необхідно відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами.

З урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати (судовий збір) покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (33602,78 грн. - на відповідача; 4687,32 грн. - на позивача). Інших витрат сторонами не заявлялося.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Шумовецьке" (31353, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Шумівці, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Хімагромаркетинг" (02160, м. Київ, пр.-т Соборності, 15, ) 567768,75 грн. (п`ятсот шістдесят сім тисяч сімсот шістдесят вісім гривень 75 коп.) пені, 524842,17 грн. (п`ятсот двадцять чотири тисячі вісімсот сорок дві гривні 17 коп.) штрафу, 1147574,58 грн. (один мільйон сто сорок сім тисяч п`ятсот сімдесят чотири гривні 58 коп.) відсотків річних, 33602,78 грн. (тридцять три тисячі шістсот дві гривні 78 коп.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину (ч. 4 розділу Х ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням ч. 4 Розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України.

Повне рішення складено 06.05.2020р.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук.

3 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу, товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (02160, м.Київ, пр-т Соборності,15 ) ;

3-відповідачу, сільськогосподарське товариства з обмеженою відповідальністю "Шумовецьке" (СТОВ "Шумовецьке") (31353, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с.Шумівці)

Всім рекомендованим листом з повідомленням про вручення.