УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Київ

04.05.2020Справа № 910/4652/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» (03151, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 66-А) до Громадської організації «Стоп корупції» (04211, м. Київ, вул. Йорданська, буд. 8, кв. 198) про усунення перешкод у здійсненні господарської діяльності

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Громадської організації «Стоп корупції» (далі - відповідач) про усунення перешкод у здійсненні господарської діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем з грудня 2019 року вчиняються дії, які порушують права позивача на безперешкодний доступ до нерухомого майна, що перебуває у нього в оренді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2020 судом залишено позовну заяву без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду, але не менше, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

28.04.2020 до відділу діловодства суду надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 13.04.2020 (далі - заява), в якій зазначено, що платіжне доручення, яке було додано до позовної заяви, є оригіналом дубліката платіжного документа про оплату судового збору здійсненої онлайн через клієнт-сервер АТ «Приватбанк» та додано фотокопії опису вкладення та фіскального чеку від 20.05.2020 про направлення відповідачу копії позовної заяви.

Однак, подана позивачем заява про усунення недоліків позовної заяви не може вважатись виконанням вимог ухвали суду від 13.04.2020 з огляду на таке.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2020 позивачу було установлено способи усунення недоліків, зокрема, шляхом подання належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви від 28.03.2020 з доданими до неї документами на виконання вимог пункту 1 частини 1 статті 164 та частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд виходив з того, що позивачем в п. 10 додатків до позовної заяви було зазначено "опис вкладення та квитанція пошти про відправку відповідачу копії позовної заяви та доданих документів на 2 арк.", однак фактично вказаних документів до позовної заяви долучено не було, про що свідчить акт відділу автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) від 06.04.2020, який було направлено позивачу разом з ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху від 13.04.2020.

Пунктом 1 частини 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення (ч. 1 ст. 172 ГПК України).

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів статей 2, 7 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

В підтвердження направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами, позивачем до заяви про усунення недоліків додано фотокопії опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку, які датовані 20.03.2020.

В той же час, позивач звернувся до суду з позовною заявою, яка підписана 28.03.2020, що свідчить про відправку відповідачу іншої копії позовної заяви, ніж та яка подана до суду.

За таких обставин, подані позивачем фотокопії опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку від 20.03.2020 не можуть бути належними доказами відправки відповідачу позовної заяви, виготовленої пізніше - 28.03.2020.

Отже, позивач не виконав вимоги вказаних норм та ухвали суду від 13.04.2020, оскільки не надав суду доказів, що підтверджують направлення відповідачу саме копії позовної заяви від 28.03.2020 з додатками (яка була подана до суду). Жодних інших доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви від 28.03.2020 і доданих до неї документів позивачем не надано.

Також в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху було зазначено про недоліки позовної заяви в частині подання належних доказів сплати судового збору.

Суд погоджується з позивачем що додана квитанція є дублікатом електронного платіжного документа. В той же час, він поданий суду не як оригінал, а як копія, так як наданий дублікат квитанції №0.0..1 від 06.03.2020 власноруч засвідчено позивачем саме як копія, з проставленням на ньому відповідної відмітки.

В ухвалі ВС від 09.10.2019 № 640/15222/14-ц зазначено, що документи про сплату судового збору подаються до суду тільки в оригіналі; копії, дублікати у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем у заяві від 28.04.2020 не усунуті недоліки у спосіб визначений ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху від 13.04.2020.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є, визначений в Господарському процесуальному кодексу України, обов`язок заявника надавати належні докази відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів та докази сплати судового збору. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та/або повертати позовну заяву заявнику.

Враховуючи, що позивач не виконав вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 13.04.2020, а саме не надав до суду належних доказів направлення відповідачу копії, поданої до суду, позовної заяви від 28.03.2020 з доданими до неї документами та оригіналу дублікату квитанції №0.0..1 від 06.03.2020 про сплату судового збору, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви Товариству з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа», в порядку ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно із ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 46, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» до Громадської організації «Стоп корупції» про усунення перешкод у здійсненні господарської діяльності повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили 04.05.2020 та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Т.В. Васильченко