ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

05 травня 2020 року Справа № 923/235/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін, справу

за позовом: Державної установи "Північна виправна колонія ( № 90)" (м. Херсон),

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (м. Київ),

про стягнення 93 670 грн. 84 коп.,

учасники справи не викликались (не повідомлялись).

Позивач 05.03.2020 року звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 1/172 від 02.01.2019 року у розмірі 93 670 грн. 84 коп. з розрахунку: 85 787 грн. 09 коп. основна заборгованість за договором за послуги, надані у грудні 2019 року, 2688 грн. 78 коп. пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за порушення термінів оплати за договором, 366 грн. 95 коп. 3% річних від простроченої суми на підставі ст. 625 ЦК України, 4828 грн. 02 коп. нанесені збитки у вигляді штрафних санкцій за несвоєчасну сплату ЄСВ. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. 526, 527, 530, 549, 610, 612, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2020 року справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою суду від 06.03.20 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до приписів частин 3, 5 ст. 252 ГПК України (зі змінами та доповненнями), без проведення судового засідання. Крім того, учасникам справи, відповідно до ст. 251, 252 ГПК України, встановлено строк для надання суду заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань.

Повне рішення у справі ухвалено 05.05.20.

Позивач у позовній заяві та відповіді на відзив посилається на наступні обставини:

відповідно до умов Договору про надання послуг № 1/172 від 02 січня 2019 року Позивач зобов`язався надати в день Відповідачу (Замовнику за Договором) із числа засуджених від 15 до 30 осіб для виконання різних видів робіт (у період з « 02» січня 2019 року по « 31» грудня 2019 року), а Відповідач, у свою чергу, зобов`язався проводити розрахунок за виконані роботи;

в порушення умов Договору Замовник не сплачує послуги на регулярній основі, за послуги, надані у грудні 2019 року, розрахунок не надійшов, що в свою чергу призвело до виникнення заборгованості, станом на 03.03.2020 року наявна прострочена заборгованість за невиконання умов Договору у розмірі 85 787, 09 грн., що складається: 49 876,21 грн. - нарахована заробітна плата засуджених; 24 938,11 грн. - нарахування на заробітну плату засуджених у розмірі 50 % згідно постанови Кабінету Міністрів України № 653 від 22.04.1999 року «Про Про заходи щодо забезпечення діяльності Державної кримінально-виконавчої служби»; 10 972,77 грн. - ЄСВ на заробітну плату засуджених;

крім того, за розрахунком Позивача, станом на 03.03.2020 року Відповідач за порушення термінів оплати, повинен сплатити на користь Позивача пеню у розмірі 2688,78 гривень (дві тисячі шістсот вісімдесят вісім грн. 78 коп.), з розрахунку: основний борг х 2 х облікова ставка НБУ : 365 днів х строк прострочення боргу;

також, за розрахунком Позивача, загальна сума 3% річних від простроченої суми, згідно ст. 625 ЦК України, що має бути сплачена Відповідачем, складає 366,95 гривень;

крім того, згідно п.п. 4.2.-4.3. Договору за порушення умов Договору винна сторона відшкодовує завдані збитки; за неналежне виконання зобов`язань за цим договором винна сторона несе відповідальність пропорційно нанесених збитків іншій стороні, відтак, пунктом 3.3.2. Договору передбачено, що додатково на заробітну плату Замовник перераховує на розрахунковий рахунок Виконавця згідно ст. 122 КВК України. Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» нарахування на заробітну плату засуджених у розмірі 22 %, відповідно до пп. 2 п. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування), платником єдиного внеску за засуджених у розумінні Закону є Позивач, у зв`язку із простроченням Відповідачем оплати за договором, Позивач мав сплатити штрафні санкції за несвоєчасну сплату ЄСВ за засуджених, таким чином, Позивач поніс збитки у розмірі 7 883,75 гривень, завдані неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань за Договором;

як стверджує Позивач у позові, під час укладення Договору Позивачем були перевірені повноваження директора Філії на підписання господарських договорів, однак копія довіреності отримана наручно не була;

як стверджує Позивач у відповіді на відзив, сама лише зміна найменування юридичної особи - Відповідача не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи, тому не позначається на зобов`язаннях сторін за договором, тобто у даному випадку заміна особи Відповідача у правовідносинах щодо яких виник спір, на думку Позивача, не відбулася;

за даними виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань вбачається, що ідентифікаційний код юридичної особи - Відповідача не змінювався (00851519), а станом на дату розгляду справи повним найменуванням відповідача є Приватне акціонерне товариство «Агрохолдинг Авангард» адреса місцезнаходження: 03115, м. Київ,"проспект перемоги, 121-В;

як зазначає Позивач, під час укладення Договору Позивачем були перевірені повноваження директора Філії на підписання господарських договорів, однак копія довіреності отримана наручно не була, у зв`язку із цим відсутня можливість перевірити, чи наділена Філія відповідними повноваженнями та чи може бути відповідачем в господарському процесі та діяти від імені ПАТ «Агрохолдинг Авангард», тому позов було подано безпосередньо до юридичної особи - засновника Філії;

з аналізу доводів Відповідача Позивач вважає, що факт укладання та підписання Договору та обсяг повноважень директора філії «Чорнобаївське» ПАТ «Агрохолдинг Авангард» Чіркова Андрія Олександровича на укладання договору Відповідачем не заперечується;

стосовно доводів щодо встановлення обсягу повноважень представника ПАТ «Агрохолдинг Авангард» Чіркова Андрія Олександровича , який перебуває на посаді директора філії «Чорнобаївське» ПАТ «Агрохолдинг Авангард», щодо підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт від 30.12.2019 року, Позивач вважає, що саме Відповідачем має бути доведено відсутність у зазначеної особи повноважень на підписання відповідних Актів, як підстава обгрунтування заперечень до пред`явленої вимоги.

Відповідач у відзиві посилається на наступні обставини:

позов Державної установи «Північна виправна колонія (№ 90)» подано до Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард», однак, на виконання вимог чинного законодавства України, рішенням річних Загальних зборів акціонерів ПАТ «Агрохолдинг Авангард» (Протокол № 2 від 23.04.2019 року) змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне;

як вбачається із Акту прийому-передачі виконаних робіт від 30 грудня 2019 року який Позивач надає на підтвердження наявності основної заборгованості, з боку Відповідача було підписано представником ПрАТ «Агрохолдинг Авангард» Чірковим А.О. однак, Позивачем до матеріалів позовної заяви не надано жодної довіреності на особу яка підписала вказаний акт;

на думку Відповідача, оскільки у позовній заяві та доданих до неї документах, відсутні належні документі які б свідчили про наявність основної заборгованості, то і вимога Позивача про стягнення 3% річних та пені є необгрунтованою та такою яка не підлягає задоволенню;

нарахування штрафних санкцій у разі своєчасно не сплачених платником сум ЄСВ здійснюється органом доходів і зборів у порядку і розмірах, визначених законодавством однак, Позивач до позову не надає будь яких підтверджень складання щодо нього будь яких рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені виданих органами ДПС, у тексті позову міститься лише розрахунок штрафних санкції здійснений ним самостійно, що, на думку Відповідача, суперечить законодавству, також, як стверджує Відповідач, Позивач не надає жодних підтверджень того, що ним було сплачено будь які суми штрафних санкцій за несвоєчасно сплачені суми ЄСВ.

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

05.03.20 - позов;

31.03.20 - відповідь на відзив.

Відповідачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

24.03.20 - лист з клопотанням про направлення копії позову на електронну адресу Відповідача;

30.03.20 - відзив.

З`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2019 року між Державною установою «Північна виправна колонія (№ 90)» (надалі за текстом рішення - Позивач, Виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Агрохолдинг Авангард», правонаступником якого є Приватне акціонернн товариство «Агрохолдинг Авангард» (надалі за текстом рішення - Відповідач, Замовник) було укладено договір про надання послуг № 1/172 (надалі за текстом рішення - Договір) (аркуші справи 13).

Рішенням річних Загальних зборів акціонерів ПАТ «Агрохолдинг Авангард» (Протокол № 2 від 23.04.2019 року) змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне.

Зазначений Договір підписаний від імені Замовника директором філії «Чорнобаївське» Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» Чірковим Андрієм Олександровичем, до повноважень якого, зокрема, належить підписання договорів, відповідно до п. 8.3.3. Положення про Філію «Чорнобаївське» ПАТ «Агрохолдинг Авангард» (аркуші справи 8 - 12).

Відповідно до умов п. 1 Договору Позивач зобов`язався надати в день Відповідачу із числа засуджених від 15 до 30 осіб для виконання різних видів робіт (у період з « 02» січня 2019 року по « 31» грудня 2019 року), а Відповідач зобов`язався здійснити розрахунок за виконані роботи.

Позивач відповідно до умов Договору надавав Відповідачу із числа засуджених від 15 до 30 осіб в день для виконання різних видів робіт, що підтверджується табелем обліку робочого часу комплексної бригади ДСР на контрагентському об`єкті «Філія «Чорнобаївське» ПАТ «Агрохолдинг Авангард» за грудень 2019 року, затвердженим сторонами (аркуш справи 15).

Відповідно до умов пункту 3.1. Договору Замовник веде щоденний облік виконаних робіт (акт) за результатами якого виконує розрахунок за виконані роботи не пізніше 10 числа наступного місяця після якого було надано послуги.

В порушення умов Договору Замовник не оплатив послуги, надані у грудні 2019 року, що призвело до виникнення заборгованості.

Станом на 03.03.2020 року, відповідно до бухгалтерської довідки Позивача (аркуш справи 14) наявна прострочена заборгованість за невиконання умов Договору за грудень 2019 року у розмірі 85 787, 09 грн., що складається з: 49 876,21 грн. нарахованої заробітної плати засуджених; 24 938,11 грн. нарахування на заробітну плату засуджених у розмірі 50% згідно постанови Кабінету Міністрів України № 653 від 22.04.1999 року «Про Про заходи щодо забезпечення діяльності Державної кримінально-виконавчої служби»; 10 972,77 грн. - ЄСВ на заробітну плату засуджених.

Відповідно до тієї ж бухгалтерської довідки за період січень - листопад 2019 року Відповідач сплатив на користь Позивача за надані послуги 1106942,23грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 241 Цивільного кодексу України: «Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.»

З огляду на вказані обставини судом не приймаються до уваги аргументи Відповідача про підписання Договору та Акту виконаних робіт (наданих послуг) за грудень 2019 року не уповноваженою особою.

Пунктом 4.1. Договору Сторони передбачили відповідальність за порушення термінів оплати. У разі несвоєчасної оплати Замовником вартості виконаних робіт, останній сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення несплаченого платежу.

Станом на 03.03.2020 року Відповідач за порушення термінів оплати, за розрахунком наданим Позивачем, повинен сплатити на користь Позивача пеню у розмірі 2688,78 гривень: основний борг х 2 х облікова ставка НБУ : 365 днів х строк прострочення боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Загальна сума 3% річних від простроченої суми, що має бути сплачена на користь Позивача, за розрахунком останнього,складає 366,95 гривень.

Позивачем була направлена претензія № 28/11-1172 від 07.04.2020 року до Відповідача. Станом на дату подачі позову відповідь на претензію не надходила, вимоги Позивача залишаються невиконаними, а заборгованість за договором - несплаченою.

Відповідно до умов п.п. 4.2. - 4.3. Договору за порушення умов Договору винна сторона відшкодовує завдані збитки; за неналежне виконання зобов`язань за цим договором винна сторона несе відповідальність пропорційно нанесених збитків іншій стороні.

Пунктом 3.3.2. Договору передбачено, що додатково на заробітну плату Замовник перераховує на розрахунковий рахунок Виконавця згідно ст. 122 КВК України. Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» нарахування на заробітну плату засуджених у розмірі 22 %.

Відповідно до пп. 2 п. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування).

Платником єдиного внеску за засуджених, у розумінні Закону, є Позивач.

У зв`язку із простроченням Відповідачем оплати за договором, Позивач мав сплатити штрафні санкції за несвоєчасну сплату ЄСВ за засуджених. Разом з тим, як вірно зазначено Відповідачем у відзиві, до позовної заяви Позивачем не додано доказів, що підтверджують нарахування та сплату зазначених штрафних санкцій у розмірі 7 883,75 гривень.

За вказаних обставин аргументи, наведені Позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову в частині стягнення 85 787 грн. 09 коп. основної заборгованості за договором за послуги надані у грудні 2019 року, 2688 грн. 78 коп. пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за порушення термінів оплати за договором, 366 грн. 95 коп. 3% річних від простроченої суми на підставі ст. 625 ЦК України приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Аргументи, наведені Відповідачем щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині стягнення 4828 грн. 02 коп. збитків у вигляді штрафних санкцій за несвоєчасну сплату ЄСВ приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи та вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі.

Відповідно до статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза межами її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філія не є юридичною особою. Вона наділяється майном юридичної особи, що її створила, і діє на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України: "неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання".

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України: "якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства".

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Відповідно до ч. 6 ст.. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань": «платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін».

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону: «розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня».

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Цивільного кодексу України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми.

Відповідно до статті 83 Цивільного кодексу України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Отже, з точки зору зазначеної норми закону, усі товариства належать до однієї організаційно-правової форми юридичної особи.

Відповідно до ст. 152 Цивільного кодексу України акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями. Найменування акціонерного товариства мас містити його найменування і зазначення того, що товариство є акціонерним. Акціонерні товариства за типом поділяються на публічні товариства та приватні товариства. Особливості правового статусу публічних га приватних акціонерних товариств встановлюються законом.

Відповідно до ч. 4 ст. З Закону України "Про акціонерні товариства" повне найменування акціонерного товариства українською мовою повинне містити його організаційно-правову форму (акціонерне товариство). Тип акціонерного товариства не є обов`язковою складовою найменування акціонерного товариства.

У абз. 3 ч. 2 ст. 5 Закону України "Про акціонерні товариства" зазначено, що зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України: «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.»

З`ясувавши викладені обставини, дослідивши подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду були порушені відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення 85 787 грн. 09 коп. основної заборгованості за договором за послуги надані у грудні 2019 року, 2688 грн. 78 коп. пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за порушення термінів оплати за договором, 366 грн. 95 коп. 3% річних від простроченої суми на підставі ст. 625 ЦК України, в іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю понесених Позивачем збитків у вигляді сплати штрафних санкцій за несвоєчасну сплату ЄСВ у розмірі 4828 грн. 02 коп.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2102,00грн. належний розмір судового збору : 93670,84грн. розмір заявлених позовних вимог х 88842,82грн. розмір задоволених позовних вимог = 1993,66грн. розмір судового збору, що має бути покладений на Відповідача). У даному випадку судові витрати, понесені позивачем, покладаються на Відповідача у розмірі 1993,66грн., в іншій частині судові витрати покладаються на Позивача.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 247 - 252, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (адреса місцезнаходження: 03115, місто Київ, проспект Перемоги, будинок № 121-В; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 00851519) на користь Державної установи "Північна виправна колонія (№ 90)" (адреса місцезнаходження: 73032, місто Херсон, вулиця Некрасова, будинок № 234; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 08564699) 85787грн.09коп. основної заборгованості за договором за послуги надані у грудні 2019 року, 2688грн.78коп. пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за порушення термінів оплати за договором, 366грн.95коп. з урахуванням 3% річних від простроченої суми на підставі ст. 625 ЦК України, 1993грн.66коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного рішення 05.05.20.

Суддя Ю.В. Гридасов