ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2020 р. Справа№ 911/845/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Сотнікова С.В.

Пантелієнка В.О.

За участю секретаря судового засідання Добродзій Є.В.

та представників сторін:

від Бучанської міської ради: Бєляков М.С. - розпорядження №185-к/2 від 06.06.2018.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Бучанської міської ради на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.01.2020

за результатами розгляду заяви ліквідатора КП "Бучатепломережа" арбітражного керуючого Звєздічева М.О. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Боржника на засновника Боржника Бучанську міську раду

у справі №911/845/16 (суддя - Наріжний С.Ю.)

за заявою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Бучатепломережа"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа №911/845/16 за заявою НАК "Нафтогаз України" про банкрутство КП "Бучатепломережа" за загальною процедурою банкрутства відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі також: "Закон про банкрутство").

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.03.2016 порушено провадження у справі №911/845/16; введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Звєздічева М.О.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.05.2016 у даній справі затверджено реєстр вимог кредиторів до якого включені вимоги: НАК "Нафтогаз України" у розмірі 1 869 337,68 грн, ДК «Газ України» НАК "Нафтогаз України" у розмірі 3 060 849,42 грн, Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області у розмірі 97 105,13 грн. Загальний розмір визнаних судом вимог кредиторів до Боржника згідно реєстру склав 5 027 292,23 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.09.2016 відкрито процедуру санації боржника, призначено керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Звєздічева М.О.

Постановою Господарського суду Київської області від 07.02.2017 визнано банкрутом КП "Бучатепломережа" та відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Звєздічева М.О.

03.06.2019 до місцевого господарського суду надійшла заява ліквідатора банкрута від 30.05.2019 б/№ (вх. №10959/19) про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на засновника боржника - Бучанську міську раду, згідно якої ліквідатор просив суд стягнути з Бучанської міської ради на користь КП "Бучатепломережа" грошові кошти в розмірі 5 008 000,23 грн.

В обґрунтування даної заяви ліквідатор зазначив, що в результаті прийнятих Бучанською міською радою протягом червня-жовтня 2012 року управлінських рішень, за якими з балансу боржника були передані основні засоби на користь третіх осіб, КП "Бучатепломережа" було доведено до банкрутства внаслідок припинення господарської діяльності підприємства та неможливості виконання зобов`язань перед кредиторами. А відтак, за твердженнями ліквідатора, наявні підстави для покладення на Бучанську міську раду субсидіарної відповідальності у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, відповідно до ст. 41 Закону про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.01.2020 задоволено заяву ліквідатора КП "Бучатепломережа" арбітражного керуючого Звєздічева М.О. від 30.05.2019 б/№ (вх. №10959/19) про покладення субсидіарної відповідальності на засновника Боржника - Бучанську міську раду.

Стягнуто з Бучанської міської ради на користь Комунального підприємства "Бучатепломережа" 5 008 000,23 грн субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, у зв`язку з доведенням до банкрутства.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Бучанська міська рада звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 13.02.2020, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 21.01.2020 у справі №911/845/16 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ліквідатора КП "Бучатепломережа" арбітражного керуючого Звєздічева М.О. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на засновника боржника Бучанську міську раду у розмірі 5 008 000,23 грн у зв`язку з доведенням до банкрутства - відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги скаржник зазначає наступне:

- при оцінці фінансового стану КП "Бучатепломережа", аналізі фінансових факторів, що призвели до неплатоспроможності підприємства, аналізі наявності (відсутності) ознак дій з доведення до банкрутства, не було встановлено, внаслідок чиїх суб`єктивних дій чи об`єктивних обставин було спричинено такий стан, не визначено ступінь вини керівника чи засновника суб`єкта господарювання у виникненні стану неплатоспроможності та подальшого банкрутства;

- відомості зазначені в заяві ліквідатора боржника не дають можливості встановити факт наявності вини і її ступінь з боку Бучанської міської ради у доведенні КП "Бучатепломережа" до банкрутства;

- аналіз фінансово-господарської діяльності підприємства ліквідатором здійснено за 2012 рік, однак не враховано попередні роки, адже підприємство створене у 2009 році, а заборгованість підприємства перед ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" та НАК "Нафтогаз України" за спожитий газ почала накопичуватись з 2009 року;

- директор КП "Бучатепломережа" повинен був здійснювати претензійно-позовну роботу щодо стягнення заборгованості з населення за спожитий природний газ, однак відповідна робота не здійснювалась, отже, саме керівник КП "Бучатепломережа" своїми діями довів підприємство до банкрутства;

- Бучанська міська рада не була повідомлена про дату та час судового засідання яке відбулось 21.01.2020 та за результатами якого було постановлено оскаржувану ухвалу.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2020 зазначена апеляційна скарга передана на розгляд складу колегії суддів: головуючий суддя Верховець А.А., судді: Сотніков С.В., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 апеляційну скаргу Бучанської міської ради на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.01.2020 у справі №911/845/16 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Бучанської міської ради на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.01.2020 у справі №911/845/16; розгляд апеляційної скарги призначено на 31.03.2020.

30.03.2020 до суду апеляційної інстанції від ліквідатора КП "Бучатепломережа" надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого ліквідатор просить суд апеляційну скаргу Бучанської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2020 відкладено розгляд апеляційної скарги Бучанської міської ради на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.01.2020 у справі №911/845/16 до 28.04.2020.

23.04.2020 на електронну адресу суду від АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване неможливістю прибуття в судове засідання у зв`язку з введенням карантину на всій території України.

В судовому засіданні 28.04.2020 розглянувши клопотання АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про відкладення розгляду справи колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. До того ж, згідно п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Однак, в даному випадку, АТ "НАК "Нафтогаз України" вдруге не з`являється в судове засідання.

Крім того, ухвалою суду від 31.03.2020 було повідомлено сторін, що з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19 та задля захисту життя та здоров`я учасників судового процесу, справа може розглядатися без участі сторін; з метою реалізації принципів змагальності та диспозитивності (ст.ст. 13, 14 ГПК України) сторони мають можливість подати свої вмотивовані письмові пояснення по справі до дня судового засідання. Проте АТ "НАК "Нафтогаз України" своїм правом не скористалось, відзиву на апеляційну скаргу до суду не подало, що не перешкоджає здійснити розгляд апеляційної скарги за наявними матеріалами справи.

Застосовуючи, згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи, що явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторін, зважаючи на те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ініціюючого кредитора та ліквідатора боржника, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник скаржника подав клопотання про призначення експертизи документів про економічну діяльність КП "Бучатепломережа" Бучанської міської ради.

В обґрунтування необхідності призначення судової експертизи апелянт зауважив, що з матеріалів справи не вбачається за можливе встановити який конкретно суб`єкт (керівник чи засновник) винні у доведенні до банкрутства КП "Бучатепломережа" і в якій мірі. Отже, є необхідним комплексне дослідження всієї існуючої первинної бухгалтерсько-облікової документації підприємства, повної квартальної звітності підприємства за трирічний період, вивчення реальних можливостей суб`єкта господарювання щодо сплати заборгованості до прийняття у червні-жовтні 2019 року рішень Бучанської міської ради, визначення можливості за рахунок претензійно-позовної діяльності по стягненню дебіторської заборгованості вжити заходи по оздоровленню фінансового стану підприємства.

Північний апеляційний господарський суд розглянувши клопотання скаржника про призначення судової експертизи встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Під час дослідження матеріалів справи колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи наявні три звіти про аналіз фінансово-господарської діяльності КП "Бучатепломережа" (звіт за результатами проведення фінансового аналізу боржника від 06.09.2016, звіт за результатами детального аналізу на предмет доведення КП "Бучатепломережа" до банкрутства від 06.12.2016, звіт за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності КП "Бучатепломережа" складений ГТУ юстиції у Київській області). Тобто, наявних матеріалів справи достатньо для розгляду даного спору по суті. В матеріалах справи відсутні обставини для з`ясування яких потрібні спеціальні знання.

Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу, що скаржник не був позбавлений можливості надати суду висновок експерта, складений на його замовлення.

За таких обставин, зважаючи на достатність матеріалів справи для вирішення спору та враховуючи принцип процесуальної економії, колегія суддів відмовила у задоволенні вказаного клопотання.

Представник скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, у задоволенні заяви ліквідатора КП "Бучатепломережа" про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на засновника боржника Бучанську міську раду - відмовити.

В судовому засіданні 28.04.2020, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку скаржника, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги Бучанської міської ради не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

21.10.2019 набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Згідно з ч. 2 "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, з дня введення в дію цього Кодексу визнаються такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 4 "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на те, що заява ліквідатора банкрута про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на засновника боржника - Бучанську міську раду надійшла до суду у червні 2019 року, а її розгляд відбувся 21.01.2020, при розгляді апеляційної скарги будуть застосовуватись як норми Закону про банкрутство, так і КУзПБ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, рішенням Бучанської міської ради Київської області від 14.04.2009 №1307-50-У створено Комунальне підприємство "Бучатепломережа", затверджено його статут та статутний фонд у розмірі 100 000,00 грн.

Відповідно до п. 1.1. Статуту, КП "Бучатепломережа" створене в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини майна спільної власності територіальної громади м. Буча (комунальне майно) і входить до сфери управління Бучанської міської ради.

Пунктом 2.1. Статуту передбачено, що підприємство створене з метою виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії, насичення споживчого ринку та задоволення потреб юридичних та фізичних осіб у тепловій енергії, укладення договорів про надання теплової енергії із споживачами, одержання прибутку.

Відповідно до п.п 4.2, 4.3. Статуту, майно підприємства становлять основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображена в його самостійному балансі. Майно підприємства є комунальною власністю м. Бучі і передається підприємству на праві повного господарського відання, Підприємство користується та розпоряджається майном згідно чинного законодавства.

Згідно п. 4.4. Статуту, розпорядження майном, що призводить до зменшення, відчуження основних засобів здійснюється за згодою засновника.

Відповідно до п. 6.1. Статуту, управління Підприємством здійснюється відповідно до статуту на основі поєднання прав власника щодо управління та господарського використання майна і принципів самоврядування трудового колективу.

Пунктом 6.3. Статуту визначено, що компетенцією засновника чи уповноваженого ним органу є: призначення керівника, затвердження статуту та внесення змін та доповнень до нього, вирішення питань ліквідації або реорганізації Підприємства.

Для здійснення керівництва діяльністю Підприємства засновник або уповноважений ним орган призначає керівника (п. 6.4. Статуту).

Підприємство відповідає за своїми зобов`язаннями лише обіговими коштами, що перебувають у його розпорядженні. Засновник не несе відповідальності за зобов`язаннями Підприємства, крім випадків, визначених Господарським кодексом України та іншими законами (п. 4.14 Статуту).

Згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців основним видом діяльності підприємства є: 35.30. постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, основний вид діяльності Підприємства здійснювався за допомогою основних засобів, які перебували на балансі КП "Бучатепломережа", а саме: 1) Котельня по вул. Польова, 19; 2) Котельня по вул. Водопровідна, 46; 3) Котельня по вул. Енергетиків, 4-А; 4) Котельня по вул. Києво-Мироцька, 184; 5) Бойлерна по вул. Енергетиків, 16; 6) Бойлерна по вул. Центральна, 39; 7) Бойлерна по вул. Києво-Мироцька, 184; 8) Котельня по вул. Шевченка, 14; 9) Котельня по вул. Києво-Мироцька, 106.

Разом з тим згідно рішень Бучанської міської ради прийнятих в червні-жовтні 2012 року вказані основні засоби були передані з балансу КП "Бучатепломережа" в господарське відання та на обслуговування ПКПП «Теплокомунсервіс» , та на баланс КП «Бучанське УЖКГ».

Так, рішенням Бучанської міської ради від 27.06.2012 №741-27-VI вирішено передати в господарське відання та на обслуговування ПКПП "Теплокомунсервіс" котельню по вул. Києво-Мироцька, 106 в м. Буча.

Рішенням Бучанської міської ради від 27.06.2012 №742-27-VI вирішено передати в господарське відання та на обслуговування ПКПП "Теплокомунсервіс" котельню по вул. Шевченка, 14 в м. Буча.

Згідно акту приймання-передачі від 22.08.2012 передано з балансу КП "Бучатепломережа" в господарське відання та на обслуговування ПКПП "Теплокомунсервіс" котельні по вул. Шевченка, 14 та вул. Києво-Мироцька, 106 та майна первісною вартістю 72 223,64 грн.

В подальшому, рішенням Бучанської міської ради від 06.09.2012 №771-29-VI вирішено передати в господарське відання та на обслуговування ПКПП "Теплокомунсервіс" котельні та мережі теплопостачання, а саме: Котельня по вул. Польова, 19; Котельня по вул. Водопровідна, 46; Котельня по вул. Енергетиків, 4-А; Котельня по вул. Києво-Мироцька, 184; Бойлерна по вул. Енергетиків, 16; Бойлерна по вул. Центральна, 39; Бойлерна по вул. Києво-Мироцька, 184.

На виконання зазначеного рішення Бучанської міської ради, згідно акту приймання-передачі від 28.09.2012 відбулась передача з балансу КП "Бучатепломережа" в господарське відання та на обслуговування ПКПП "Теплокомунсервіс" котелень, мереж теплопостачання та майна загальною первісною вартістю 1 040 768,76 грн.

Крім того рішенням Бучанської міської ради від 26.10.2012 №867-31-VI було вирішено передати безкоштовно КП "Бучанське УЖКГ" основні засоби та матеріальні активи з балансу КП "Бучатепломережа" (офісні меблі та техніка, спец.техніка) на загальну суму 254 450,45 грн.

З наведеного слідує, що зазначеними рішеннями Бучанської міської ради, як власника та засновника боржника, було фактично позбавлено КП "Бучатепломережа" основних засобів за рахунок яких здійснювалася статутна діяльність підприємства в результаті чого боржник припинив свою діяльність.

Припинення діяльності підприємства підтверджується також відомостями отриманими від ГУС у Київській області та Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Так, листом від 25.04.2016 №20-08/1747 ГУС у Київській області повідомила, що боржник фінансову та статистичну звітність з 2013 року не подавав.

Листом від 10.05.2016 №1714/10/10-31-10 Ірпінська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області повідомила, що останню декларацію із податку на прибуток було подано боржником 08.02.2013 за 2012 рік.

З метою встановлення обставин щодо наявності/відсутності ознак доведення до банкрутства КП "Бучатепломережа", ухвалою місцевого господарського суду від 27.08.2019 було зобов`язано Відділ з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Київській області підготувати відповідний висновок.

На виконання вимог ухвали суду від 27.08.2019, ГТУЮ у Київській області надало суду звіт №3178-5-5/5 від 23.10.2019 за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності КП "Бучатепломережа" та аналізу ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства.

Аналізуючи фінансові результати підприємства за попередні три роки, що передували останньому року, коли підприємство здійснювало свою господарську діяльність, а саме 2010-2012, ГТУЮ у Київській області встановило, що протягом вказаних років чистий дохід від реалізації продукції скоротився на 936,6 тис. грн. (у порівнянні з 2010 роком) та становив 3 421,3 тис. грн.

Власний капітал (частина в активах підприємства, що залишається після вирахування його зобов`язань) за період, що аналізується, має тенденцію до скорочення: так у 2010 році власний капітал становив 286,9 тис. грн., а в 2012 році -469,3 тис. грн.

Балансова вартість необоротних активів на кінець 2012 року зменшилася на 781 тис. грн.

Аналізуючи фінансові фактори, що призвели до неплатоспроможності КП "Бучатепломережа", ГТУЮ у Київській області здійснило аналіз вказаних вище рішень Бучанської міської ради та зазначило, що протягом періоду, що аналізується (2010-2012 роки) показники забезпечення зобов`язань боржника усіма його активами та забезпечення зобов`язань боржника його оборотними активами вказують на неготовність Боржника покрити фактичну заборгованість наявними активами. При цьому встановлено, що вибуття основних засобів підприємства за 2012 рік оцінюється у 91,17 %.

Таким чином за результатом аналізу Державним органом з питань банкрутства встановлено ознаки навмисного погіршення фінансово-господарського стану та ознаки дій з доведення до банкрутства в діях керівництва (засновників) Підприємства.

В підтвердження того, що саме дії Бучанської міської ради, які полягали у прийнятті рішень щодо безоплатної передачі основних засобів та товарно-матеріальних цінностей КП "Бучатепломережа" на баланс іншого підприємства, не дали змогу боржнику розрахуватись із боргами що виникли у 2010 році свідчать також і звіти ліквідатора про фінансові результати боржника, протягом 2009-2011.

Зі звітів слідує, що за 2009 рік Підприємство отримало чистого доходу 1250,2 тис. грн, чистого прибутку 29,4 тис. грн; за 2010 рік Підприємство отримало чистого доходу 4819,1 тис. грн, чистого прибутку 7,1 тис. грн; за 2011 рік Підприємство отримало чистого доходу 5924 тис. грн, чистого прибутку 1,1 тис. грн.

В той же час, відповідно до звіту за 2012 рік Підприємство отримало чистого доходу 4267,4 тис.грн, однак зазнало збитків у розмірі 1096,5 тис.грн.

Крім того заслуговує на увагу той факт, що за результатами проведеної арбітражним керуючим інвентаризації активів боржника, обігових коштів та активів, крім двох транспортних засобів, що були реалізовані в межах справи про банкрутство з метою задоволення кредиторських вимог, виявлено не було.

Зважаючи на викладені обставини колегія суддів відхиляє, як необґрунтовані, доводи апеляційної скарги стосовно того, що при оцінці фінансового стану КП "Бучатепломережа" не визначено ступінь вини керівника чи засновника суб`єкта господарювання у виникненні стану неплатоспроможності та подальшого банкрутства, оскільки як зі звітів ліквідатора, так і зі звіту ГТУЮ у Київській області слідує, що саме рішення Бучанської міської ради стали причиною неможливості розрахуватись із заборгованістю Підприємства у зв`язку з припиненням господарської діяльність останнього.

Разом з тим слід наголосити, що згідно п. 6.4 Статуту КП "Бучатепломережа" саме Бучанська міська рада призначає керівника Підприємства.

З умов контракту, що був укладений між Бучанською міською радою та керівником Підприємства слідує, що керівник, зокрема, зобов`язується: виконувати та забезпечувати виконання рішень Бучанської міської ради, її виконавчого комітету, щодо управління об`єктами власності та інших питань що відносяться до діяльності підприємства; неухильно дотримуватись вимог Статуту, Контракту та чинного законодавства. Засновник, зокрема, організовує фінансовий контроль за діяльністю підприємства та затверджує його річний фінансовий план; здійснює контроль за ефективністю використання і збереження закріпленого за підприємством майна; своєчасно вживає заходів до запобігання банкрутству Підприємства у разі його неплатоспроможності.

Вищевикладене свідчить про те, що Бучанська міська рада повністю контролювала діяльність підприємства, а отже, була обізнана про фінансові показники підприємства стосовно кредиторської та дебіторської заборгованості, а відтак мала вчинити дії щодо запобігання банкрутству підприємства. Натомість, Бучанська міська рада прийняла рішення про безоплатну передачу з балансу КП "Бучатепломережа" основних засобів та товарно-матеріальних цінностей чим позбавила Підприємство можливості здійснювати статутну діяльність, що підтверджує наявність вини Бучанської міської ради у доведенні до банкрутства КП "Бучатепломережа".

Наведене також спростовує доводи скаржника стосовно того, що саме керівник боржника винний у банкрутстві підприємства (не здійснював претензійно-позовну роботу щодо стягнення заборгованості Підприємства), оскільки враховуючи положення Статуту та умови Контракту, саме засновник організовує фінансовий контроль за діяльністю підприємства, здійснює контроль за ефективністю використання і збереження закріпленого за підприємством майна, контролює діяльність керівника Підприємства та своєчасно вживає заходів до запобігання банкрутству Підприємства у разі його неплатоспроможності

Відповідно до ч. 2 ст 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 215 ГК України, у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва-боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

При притягненні до субсидіарної відповідальності осіб винних у доведенні до банкрутства комунального підприємства необхідно враховувати, що регулювання діяльності комунальних підприємств здійснюється аналогічно до діяльності державних казенних підприємств, без наділення вказаних суб`єктів повною самостійною відповідальністю у відносинах з третіми особами, а також незалежно від статусу підприємства як самостійної юридичної особи, муніципальна влада і відповідно держава мають бути в межах Конвенції визнані відповідальними за діяльність і бездіяльність підприємства

Відповідно до частини десятої статті 78 ГК України особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом.

Частинами другою та третьою статті 76 ГК України встановлено, що казенне підприємство створюється за рішенням Кабінету Міністрів України. У рішенні про створення казенного підприємства визначаються обсяг і характер основної діяльності підприємства, а також орган, до сфери управління якого входить підприємство, що створюється. Реорганізація і ліквідація казенного підприємства проводяться відповідно до вимог цього Кодексу за рішенням органу, до компетенції якого належить створення даного підприємства. Майно казенного підприємства закріплюється за ним на праві оперативного управління.

Відповідно до частини третьої статті 77 ГК України орган, до сфери управління якого входить казенне підприємство, здійснює контроль за використанням та збереженням належного підприємству майна, і має право вилучити у казенного підприємства майно, яке не використовується або використовується не за призначенням, та розпорядитися ним у межах своїх повноважень.

Згідно з приписами частини сьомої статті 77 ГК України казенне підприємство відповідає за своїми зобов`язаннями лише коштами, що перебувають у його розпорядженні. У разі недостатності зазначених коштів держава, в особі органу, до сфери управління якого входить підприємство, несе повну субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями казенного підприємства

Відтак умовою покладення субсидіарної відповідальності на орган місцевого самоврядування за змістом частини сьомої статті 77 ГК України та частини десятої статті 78 цього Кодексу є недостатність коштів, які є у розпорядженні комунального підприємства, що в даній справі було вірно встановлено місцевим господарським судом.

Крім того, у низці випадків ЄСПЛ визнавав державу відповідальною за борги підприємств незалежно від їх формальної класифікації у внутрішньодержавному праві (рішення від 30 листопада 2004 року у справі «Михайленки та інші проти України», пункт 45, рішення від 04 квітня 2006 року у справі «Лисянський проти України», пункт 19, рішення від 03 квітня 2007 року у справі «Кооперативу Агрікола Слобозія-Ханесей проти Молдови», пункти 18,19, рішення від 12 квітня 2007 року у справі «Григор`єв та Какаурова проти Російської Федерації», пункт 35, рішення від 15 січня 2008 року у справі «Р. Качапор та інші проти Сербії». Отже, внутрішньодержавний правовий статус підприємства як самостійної юридичної особи сам по собі не звільняє державу від відповідальності за борги підприємств у межах Конвенції.

Також ЄСПЛ також висловив позицію і щодо субсидіарної відповідальності муніципального органу (органу місцевого самоврядування) за зобов`язаннями муніципального підприємства. Так, у пункті 62 рішення у справі «Єршова проти Російської Федерації» ЄСПЛ зазначив, що, враховуючи публічний характер діяльності підприємства, істотний ступінь контролю за його майном з боку муніципальних органів влади і рішень останніх, які мали наслідком передачу майна і подальшу ліквідацію підприємства, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що підприємство не було наділене достатньою організаційною та управлінською незалежністю від муніципальних органів влади. Отже, незалежно від статусу підприємства як самостійної юридичної особи, муніципальна влада і відповідно держава мають бути в межах Конвенції визнані відповідальними за діяльність і бездіяльність підприємства.

З огляду на наведені вище висновки ЄСПЛ, а також те, що нормами ГК України визначено регулювання діяльності комунальних підприємств аналогічно до діяльності державних казенних підприємств, без наділення вказаних суб`єктів повною самостійною відповідальністю у відносинах з третіми особами, колегія суддів враховує зазначені висновки при вирішенні спору в цій справі.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги що майно КП "Бучатепломережа" перебувало у Підприємстві на праві повного господарського відання, отже, відповідно до вимог ст. 42 Закону про банкрутство (в редакції, чинній на момент визнання комунального підприємства банкрутом) у будь-якому випадку не могло бути включене до ліквідаційної маси та використане для погашення заборгованості перед кредиторами, з метою захисту кредиторів боржника, Господарський суд Київської області дійшов вірного висновку про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на Бучанську міську раду, оскільки саме Бучанська міська рада своїми рішеннями та діями створила умови, за яких боржник не зміг розрахуватися із боргами, що і стало підставою для порушення справи про банкрутство КП "Бучатепломережа". Зважаючи на те, що ухвалою Господарського суду Київської області від 24.05.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів у розмірі 5 027 292,23 грн, в ході здійснення ліквідаційної процедури було частково погашено кредиторські вимоги, з Бучанської міської ради на користь КП "Бучатепломережа" підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 5 008 000,23 грн.

Дійшовши цього висновку, суд апеляційної інстанції відхиляє протилежні аргументи скаржника.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно того, що Бучанська міська рада не була повідомлена про дату та час судового засідання яке відбулось 21.01.2020 та за результатами якого було постановлено оскаржувану ухвалу, колегія суддів зауважує наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи в судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка не є обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Як слідує з матеріалів справи, ухвала Господарського суду Київської області від 23.12.2019 (про призначення до розгляду заяви арбітражного керуючого Звєздічева М.О. від 30.05.2019 (вх. №10959/19) в судовому засіданні 21.01.2020) була направлена сторонам 26.12.2019 та отримана скаржником 31.12.2019 про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №1260/20 від 13.01.2020. А отже, доводи скаржника стосовно неповідомлення його про дату та час судового засідання спростовуються матеріалами справи.

До того ж необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Згідно інформації яка міститься на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua) ухвала Господарського суду Київської області від 23.12.2019 надіслана судом до Державної судової адміністрації України 24.12.2019, зареєстрована в системі 24.12.2019 та оприлюднена 26.12.2019. Тобто, усі учасники справи користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до реєстру мали можливість ознайомитися зі змістом вказаної ухвали.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти Україїни» від 03.04.2008, заява №3236/03). Разом з тим Бучанська міська рада не вживала заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 74, ст. 86 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Зважаючи на викладене в постанові, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали було повністю з`ясовано всі обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали Господарського суду Київської області від 21.01.2020 судовою колегією не встановлено.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги Бучанської міської ради судом не вбачається.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Бучанської міської ради на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.01.2020 у справі №911/845/16 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 21.01.2020 у справі №911/845/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/845/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Cторони мають право оскаржити постанову до Верховного Суду в порядку, передбаченому ст.ст. 286-291 ГПК України, з урахуванням вимог ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено 04.05.2020.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді С.В. Сотніков

В.О. Пантелієнко