ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2020 р. Справа №914/1543/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Скрипчук О.С.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Кишенюк Н.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» №40-21/21 від 27.01.2020

на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 27.12.2019 (повний текст складено 28.12.2019, суддя Долінська О.З., м.Львів)

у справі № 914/1543/19

за позовом Публічного акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод», м. Кременчук,

до відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Стрий,

про стягнення заборгованості: пені, інфляційних витрат та 3% річних в загальній сумі 192 728,58 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 16.12.2019 у справі № 914/1543/19 Господарський суд Львівської області частково задовольнив позовні вимоги, стягнув з Акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Стрийський вагоноремонтний завод Акціонерного товариства Українська залізниця (82400, Львівська область, м.Стрий, вул. Зубенка, 2, ідентифікаційний код 40123439) на користь Публічного акціонерного товариства Кременчуцький сталеливарний завод (39621, Полтавська область, м.Кременчук, вул. І.Приходька,141, ідентифікаційний код 05756783) - 89838,25 грн - пені, 14 973,04 грн- 3 % річних, 70 078,08 грн- інфляційних втрат та 2890,93 грн - понесених витрат на сплату судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 27.12.2019 у справі №914/1543/19 стягнено з АТ "Українська залізниця" в особі філії "Стрийський вагоноремонтний завод" акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" 18 000,00 грн. відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення обгрунтоване тим, що розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи, так як за своєю категорією вона не є складною (спір виник внаслідок прострочення відповідача щодо оплати вартості товару, поставленого за разовою поставкою згідно однієї видаткової накладної, основна заборгованість сплачена відповідачем до подання позову); наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, розрахунок розміру позовних вимог не є складним та значним, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин під час розгляду справи у суді не змінювалося) та участю представника позивача у двох судових засіданнях по даній справі.

ПАТ Кременчуцький сталеливарний завод подано апеляційну скаргу №40-21/21 від 27.01.2020 (вх.. №ЗАГС 01-05/506/20 від 04.02.2020, в якій просить прийняти постанову, якою додаткове рішення від 27.12.2019 у справі №914/1543/19 змінити та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 34 692,00грн, посилаючись на те, що суд всебічно не розглянув матеріали справи та надав перевагу позиції відповідача, незважаючи на відсутність будь-яких доказів та обґрунтованих заперечень.

Також, скаржник зазначає, що судом не враховано надані позивачем докази, які підтверджують надані адвокатом послуги з професійної правничої допомоги та їх обсяг.

Також, скаржник вважає, що судом не обґрунтовано підстав відмови у задоволенні витрат на професійну правничу допомогу у сумі 16 692,00грн.

АТ «Українська залізниця» в особі філії Стрийський вагоноремонтний завод ПАТ «Українська залізниця» у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, додаткове рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу не є співмірним із сумою позовних вимог та складністю справи, так як за своєю категорією вона не є складною (спір виник внаслідок прострочення Відповідача щодо оплати вартості товару, поставленого за разовою поставкою згідно однієї видаткової накладної, основна заборгованість сплачена Відповідачем до подання позову); наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, розрахунок розміру позовних вимог не є складним та значним).

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.03.2020 поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження в даній справі.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 на виконання вказаних актів органів державної влади, задля дотримання карантинного режиму та недопущення поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, у зв`язку з запровадженням карантину, з метою повного та всестороннього дослідження усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, розгляд справи в судовому засіданні призначено поза межами процесуального строку, визначеного ст.273 ГПК України на 05.05.2020.

Сторони в судове засідання не з`явились.

АТ «Українська залізниця» особі філії Стрийський вагоноремонтний завод ПАТ «Українська залізниця» подано клопотання б/н від 24.04.2020 про розгляд справи без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.16 ГПК учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Окрім того, судова колегія зазначає, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Відповідно до ч.4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а також розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, згідно з ч.4 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

- складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

- ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відносно обґрунтованості розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу та його (розміру) пропорційності предмету спору, апеляційний суд бере до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015р., п.п.34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009р., п.80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006р., п.88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004р. та п.268 рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 34 692,00 грн. долучено копії договору про надання правової допомоги адвокатом від 24.01.2018, укладеного між адвокатом Максименком А.Ю., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1114 від 25.11.2011 та ПАТ Кременчуцький сталеливарний завод, додатку №2 до договору від 24.01.2018, який встановлює прейскурант цін на послуги з надання професійної правової допомоги адвокатом в Господарському суді, угоди від 05.12.2018 до договору про надання правової допомоги адвокатом від 24.01.2018, детального опису наданих послуг на загальну суму 34 692,00 грн., акт № 1 від 17.12.2019 приймання-передачі наданих послуг до угоди про надання правової допомоги від 05.12.2019.

Згідно з положеннями ч.5 сст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції, відповідач у відзиві заперечив проти стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, з тих підстав, що розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу не є співмірним із сумою позовних вимог та складністю справи, так як за своєю категорією вона не є складною (спір виник внаслідок прострочення відповідача щодо оплати вартості товару, поставленого за разовою поставкою згідно однієї видаткової накладної, основна заборгованість сплачена відповідачем до подання позову); наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, розрахунок розміру позовних вимог не є складним та значним). У зв`язку з чим, просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу на 50 %.

Як зазначалось вище, позивачем до стягнення заявлено 34 692,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні розумного розміру витрат на професійну правничу допомогу, окрім поданих адвокатом угод та договору про надання правової допомоги, детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та прейскурантом цін на послуги з надання професійної правничої допомоги адвокатом, судом першої інстанції правомірно взято до уваги кількість поданих позивачем заяв по суті спору та кількість проведених судових засідань пов`язаних з розглядом справи, час, який міг витратити адвокат для формування правової позиції та складення заяв по суті спору у даній справі, час, який міг витратити представник позивача на збирання доказів та на позасудове врегулювання спору з урахуванням доказів які містяться в матеріалах справи, а також складність справи та поведінку відповідача.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи, так як за своєю категорією вона не є складною (спір виник внаслідок прострочення відповідача щодо оплати вартості товару, поставленого за разовою поставкою згідно однієї видаткової накладної, основна заборгованість сплачена відповідачем до подання позову); наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, розрахунок розміру позовних вимог не є складним та значним, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин під час розгляду справи у суді не змінювалося) та участю представника позивача у двох судових засіданнях по даній справі.

Судом враховується правова позиція викладеної у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

З урахуванням вищенаведеного та з огляду на заперечення відповідача проти стягнення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про зменшення розміру таких витрат та стягнення з відповідача на користь позивача 18 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які вважає документально обґрунтованими.

Отже, враховуючи фактичний об`єм виконаної роботи, колегія судів апеляційної інстанції вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18 000,00грн, які підлягають компенсації позивачу.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, беручи до уваги характер спору та обсяг опрацьованого матеріалу для підготовки даного позову, оцінюючи пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, пропорційність, в їх сукупності прийшов до висновку про достатність доказів на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18 000,00грн, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований, відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що додаткове рішення Господарського суду Львівської області у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 277 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 27.12.2019 у справі №914/1543/19 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2.Витрати зі сплати судового збору покласти на скаржника.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 13.05.2020.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Скрипчук О.С.

Суддя Орищин Г.В.