ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року м. Черкаси справа № № 925/405/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від позивача: Бурлаченко Н.М. - за довіреністю;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Ватутіна (с. Гончариха, Катеринопільський район, Черкаська область) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватав" (Черкаська область, м. Звенигородка) про стягнення 175 504,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача залишку заборгованості за товар в розмірі 175 504,00 грн. на підставі договору купівлі-продажу № 3 від 04.11.2019, укладеного між сторонами у справі.

Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні із повідомленням сторін. Явка представників обов`язковою не визнавалася.

Відповідач належним чином повідомлений про час і дату проведення засідання рекомендованим листом та шляхом розміщення оголошення на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади України. Відзив на позов суду не подано, спір не врегульовано.

Неявка учасників справи в засідання в повному складі не перешкоджає суду вирішити спір.

Позивач свої позовні вимоги підтримує повністю, за вимогою суду позивачем надано для огляду оригінали накладних на поставку товару та акту звірки між сторонами.

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 листопада 2019 між сторонами справи укладено договір купівлі-продажу № 3 (а.с. 21), за умовами якого позивач зобов`язався поставити протягом 30 днів з моменту підписання договору, а відповідач прийняти та оплатити 70,870 тон пшениці на загальну суму 340 176,00 грн.

Доказів визнання недійсним чи розірвання даного договору сторонами в справу не подано.

За своїм правовим змістом укладений між сторонами договір є договором поставки.

У відповідності до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

При цьому суд також виходить з тих обставин, що обидві сторони є суб`єктами підприємницької діяльності, а товар, переданий за накладними, не є товаром безпосередньо побутового споживання.

За доводами позивача, він повністю виконав свої договірні зобов`язання та поставив відповідачу пшеницю в кількості 70,870 тон на загальну суму 340 176,00 грн., що підтверджується наявними у справі копіями видаткових та товарно-транспортних накладних на перевезення товару:

- накладна № 280 від 05.11.2019 з ТТР на суму 134 304,00 грн. (а.с. 7-9);

- накладна № 283 від 14.11.2019 з ТТР на суму 70 368,00 грн. (а.с. 10,11);

- накладна № 284 від 19.11.2019 з ТТР на суму 66 816,00 грн. (а.с. 12,13);

- накладна № 287 від 20.11.2019 з ТТР на суму 68 688,00 грн. (а.с. 14,15).

Загальна вартість поставленого товару складає 340 176,00 грн.

Товар прийнято відповідачем без зауважень, доказів існування спору між сторонами з приводу якості та кількості товару у справу не подано.

Умовами договору купівлі-продажу № 3 від 04.11.2019 не передбачено строки оплати одержаного відповідачем товару (п. 7.3. договору).

За загальним правилом, у відповідності до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За доводами позивача, відповідач з 12 листопада по 03 грудня 2019 частково сплатив за отриманий товар кошти на загальну суму 164 672,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 800 від 12.11.2019 на суму 50000,00 грн.; № 805 від 14.11.2019 на суму 45000,00 грн.; № 814 від 18.11.2019 на суму 39304,00 грн. та № 852 від 03.12.2019 на суму 30 368,00 грн. (а.с. 16-19).

Доказів про сплату боргу у більшій сумі, ніж обліковує позивач, відповідач суду не надав.

Отже залишок боргу у відповідача становить 175 504,00 грн. (340176,00-164672,00).

На підставі ст. 530 ЦК України позивач направив відповідачу вимогу від 12.02.2020 № 3 про сплату коштів в сумі 175 504,00 грн. з вимогою сплатити ці кошти у 7денний строк та претензію про сплату цих же коштів від 26.02.2020 № 3 з доказами їх направлення та вручення відповідачу 02.03.2020 (а.с. 29-35).

На час вирішення спору строк виконання зобов`язання по повній оплаті отриманого товару у відповідача вже є таким, що настав.

Доказів проведення повного розрахунку за товар у справу не подано.

Сторонами також підписано акт звірки розрахунків (а.с. 20), за яким відповідач підтверджує існування заборгованості перед позивачем на суму 175 504,00 грн.

Загальні умови виконання господарських зобов`язань визначені статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного Кодексу України, згідно з якими суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом статей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Підстав звільнення відповідача від виконання свого грошового зобов`язання перед позивачем суд не вбачає. Заперечень проти доводів та розрахунків позивача відповідачем суду не подано.

Правомірність позовних вимог доведена зібраними у справі доказами, борг відповідачем не сплачено, а тому позов підлягає до повного задоволення і з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути 175 504,00 грн. залишку основного боргу за товар на підставі умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу № 3 від 04.11.2019.

На підставі статті 129 ГПК України, при задоволенні позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 2632,56 грн. повністю.

Керуючись статтями 238, 240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватав" (ідентифікаційний код 36773338, Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Козачанська, 32) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Ватутіна (ідентифікаційний код 03792154, с. Гончариха, Катеринопільський район, Черкаська область) ---- 175 504,00 грн. основного боргу за товар по договору купівлі-продажу № 3 від 04.11.2019 та 2632,56 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Суддя Н.М. Спаських