ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року Справа № 902/909/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Дужич С.П. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Полюхович І.Г.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача: Лобанова О.О., адвоката за довіреністю від 14.01.2020 року

третіх осіб: не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Вінницької області, ухваленого 15.01.20р. суддею Яремчуком Ю.О. о 12:53 у м.Вінниці, повний текст складено 27.01.20р. та додаткове рішення від 03.02.20 р. у справі № 902/909/19

за позовом: ОСОБА_1

до: Філії акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" - Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний Банк України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія-К"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Барський птахокомбінат"

про визнання договорів недійсними

ВСТАНОВИВ:

29.10.2019 р. до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Філії акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" - Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний Банк України" про визнання недійсним договору поруки від 06.12.2017 р., укладеного між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (), товариством з обмеженою відповідальністю "Барський птахокомбінат" () та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія - К" () та про визнання недійсним договору іпотеки від 06.12.2017 р. укладеного між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" () та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія - К" (), посвідчений приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Вінницької області Лободою С.Л., реєстровий № 1993.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 15.01.20 року у справі №902/909/19 в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В обґрунтування рішення, суд з посиланням на ст.ст. 16, 92, 203, 215, 237, 547, 553-597 ЦК України, ст.ст. 80, 82, 88 ГК України, статутом ТОВ «Компанія - К», ст. ст. 41, 58, 60, 61, 62 Закону України «Про господарські товариства», документи наявні в матеріалах справи, зокрема, протокол зборів учасників ТОВ «Компанія - К» №16 від 05.12.2017 року та вказав, що останній може бути належним доказом та підтверджує наявність згоди товариства на укладення договорів поруки від 06.12.2017 р. та іпотеки від 06.12.2017 р. та правомірність підписання договору поруки та іпотеки ОСОБА_2 .

Крім того, з посиланням на ст. 64 Конституції України, ст. 4, 73, 74, 76, 77 ГПК України, рішення Європейського суду з прав людини, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 13 Конвенції прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Додатковим рішенням від 03.02.20 року відмовлено в стягненні з філії акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" - Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний Банк України" (вул. Соборна, 71, м. Вінниця, 21100, РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судових витрат пов`язаних з правничою допомогою у розмірі 31 385,41 грн у справі № 902/909/19.

Не погодившись із винесеним рішенням та додатковим рішенням, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 15.01.20 року та додаткове рішення від 03.02.20 року у справі №902/909/19 та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Змінити розподіл судових витрат.

З посиланням на ст. 62 Закону України «Про господарські товариства», ст. 98 ЦК України, статут ТОВ «Компанія - К», вважає, що Договір іпотеки від 06.12.2017, посвідчений приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Вінницької області Лободою С. Л., реєстровий №1993, укладений з перевищенням повноважень та у порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 98 ЦК України.

Крім того, звертає увагу, що збори учасників ТОВ «Компанія-К» 05.12.2017, оформлені протоколом №16, на який посилається суд у своєму рішенні не скликались, не проводились та підпис на протоколі, копію якого надано відповідачем, не є підписом ОСОБА_1 , та 16.12.2019 до господарського суду Вінницької області у справі №902/909/19 було подано клопотання ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи, у призначенні якої судом було відмовлено, проте рішення не містить жодної аргументації та посилання на норми ГПК України щодо підстав відмови в задоволенні заявленого клопотання.

Також, з посиланням на ст. 202 ГПК України скаржник вказує, що адвокат Земляков О.А. подавав до суду першої інстанції клопотання про відкладення розгляду справи 15.01.20, у зв`язку із його хворобою у період із 13.01.20 по 17.01.20, проте суд з порушенням ст. 202 ГПК України відхилив подане клопотання про відкладення, хоча у нього не було жодної законної підстави розглядати справу за відсутності позивача.

Разом з тим, вказує, що додаткове рішення господарського суду Вінницької області у справі № 902/909/19 від 03.02.2020 є похідним від рішення господарського суду Вінницької області від 15.01.2020 та стосується виключно розподілу судових витрат у справі №902/909/19, відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України при скасуванні рішення господарського суду Вінницької області у справі № 902/909/19 від 15.01.2020, суд апеляційної інстанції змінює розподіл судових витрат, а відповідно у такому випадку підлягає скасуванню і додаткове рішення господарського суду Вінницької області від 03.02.2020.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Ощадбанк» наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Серед іншого, звертає увагу на наявність протоколу №16 зборів учасників ТОВ «Компанія-К» від 05.12.2017 року, яким було: погоджено звернення ТОВ «Барський Птахокомбінат» за отриманням у АТ «Ощадбанк» кредитних коштів; погодження передачі нерухомого майна, що належить ТОВ «Барський Птахокомбінат» в іпотеку АТ «Ощадбанк»; погодження виступу фінансовим поручителем та передачі нерухомого майна, що належить ТОВ «Компанія-К» в іпотеку АТ «Ощадбанк», в якості забезпечення зобов`язань ТОВ «Барський Птахокомбінат» перед АТ «Ощадбанк»; погодження звернення до фізичних осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з проханням виступити фінансовими поручителями за кредитними зобов`язаннями ТОВ «Барський Птахокомбінат» перед АТ «Ощадбанк»; уповноважено директора ОСОБА_2 бути представником на загальних зборах ТОВ «Барський Птахокомбінат» на яких будуть вирішуватися вищезазначені питання. Всі питання прийняті одноголосно всіма учасниками загальних зборів, включаючи ОСОБА_1 та підписано протокол загальних зборів, також всіма учасниками загальних зборів.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги на рішення господарського суду Вінницької області від 15.01.2020 р. у справі №902/909/19 та додаткове рішення від 03.02.2020 року, в повному обсязі. Рішення господарського суду Вінницької області про 15.01.2020 року у справі № 902/909/19 та додаткове рішення від 03.02.2020 року залишити без змін.

Позивач та треті особи не забезпечили явку своїх представників у судове засідання апеляційного господарського суду 05.05.20, хоча про час та місце апеляційного перегляду справи повідомлялись заздалегідь та належним чином.

Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із спалахом коронавірусу у світі та встановленого карантину в Україні, зокрема, у клопотанні посилається на п.п.3 п.11 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, № 540. Вказує, що розгляд справи необхідно відкласти ще й задля дотримання прав усіх учасників процесу щодо строків на подання процесуальних документів.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення вказаного клопотання, зауважив, що представник позивача не був позбавлений права взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Розглянувши подане клопотання про відкладення розгляду справи, судова колегія приходить до висновку про його відхилення, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 273 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі. Апеляційна скарга на ухвалу, постанову суду першої інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Так, ухвалою суду 10.03.20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Вінницької області від 15.01.20р. та додаткове рішення від 03.02.20 р. у справі №902/909/19. Розгляд апеляційної скарги призначено на "24" березня 2020 р. об 10:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 4 .

В подальшому ухвалою суду від 24.03.20 року розгляд апеляційної скарги відкладено на "05" травня 2020 р. об 10:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №4. Визнано явку учасників справи не обов`язковою. Рекомендовано сторонам подати суду заяву (в електронному варіанті) про розгляд скарги без їх участі та не направляти своїх представників до суду апеляційної інстанції, у разі продовження карантину.

Враховуючи наведене, колегія суддів зауважує, що останнім днем строку розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 є 08.05.20.

Разом з тим, 11.03.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №211 "Про запобігання поширенню на території України короновірусу "COVID-19" (з подальшими змінами) відповідно до якої з метою запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19 з 12 березня 2020 р. до 11 травня 2020 р. на всій території України встановлено карантин.

Крім того, на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України (https://www.kmu.gov.ua/) розміщено інформацію, що загальнонаціональний карантин, який мав тривати до 11 травня, продовжено до 22 травня, відповідне рішення Уряд ухвалив 04 травня 2020 року.

Згідно із п. 11 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.20 року визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Проте, судова колегія звертає увагу, що зміни до ст. 273 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги вказаним законом не вносилися. Разом з тим, судова колегія зауважує, що явка сторін обов`язковою не визнавалася.

Таким чином, враховуючи норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду представників позивача та третіх осіб, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників останніх, за наявними у справі доказами.

Крім того, як убачається із матеріалів справи 19.03.20 до суду апеляційної інстанції скаржником було заявлене клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із розглядом господарським судом Вінницької області справи №902/45/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія-К» про визнання недійсними рішень Загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія-К», зазначених в протоколі № 16 зборів учасників ТОВ «Компанія- К» від 05.12.2017.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти зупинення.

Відповідно до ст.227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво; необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи; перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції; прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді; об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Колегія суддів зауважує, що на момент винесення рішення судом першої інстанції - 15.01.20 рішення Загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія-К», зазначених в протоколі № 16 зборів учасників ТОВ «Компанія-К» від 05.12.2017 в судовому порядку не оскаржувалося та було чинним.

Згідно із ч. 5 ст. 269 ГПК України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

При цьому, заявник (апелянт) не обґрунтував в заяві об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, до вирішення іншої справи.

За наведених обставин, судова колегія не знайшла підстав для зупинення провадження у справі №902/909/19 оскільки в матеріалах справи містяться достатні докази для встановлення та оцінки фактів, які є предметом судового розгляду, заявлена підстава для зупинення не є обставиною, що унеможливлює розгляд даної апеляційної скарги, оскільки апеляційний господарський суд переглядає законність рішення господарського суду Вінницької області від 15.01.2020 на момент його прийняття.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі з підстав викладених у відзиві та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 06.12.2017 між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії Вінницького обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Барський птахокомбінат" укладено договори кредитної лінії № 408 та № 409 (договори), відповідно до п. 2.1. яких банк зобов`язується надати на умовах договору, а позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені договором строки кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах визначених договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за Договорами між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії Вінницького обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (банк, кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "Барський птахокомбінат" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія-К" укладено договір поруки б/н від 06.12.2017.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку та строки, визначені кредитним договором (п. 2.2 договору поруки).

Згідно з п. 2.4 договору поруки обсяг зобов`язань Поручителя за цим договором не є фіксованою сумою і може збільшуватися або зменшуватися в залежності від виконання боржником та/або поручителями зобов`язання за кредитним договором, а також черговості направлення кредитором отриманих грошових коштів в погашення зобов`язання.

Відповідно до п. 2.5 договору поруки Поручитель також відповідає перед кредитором за повернення боржником грошових коштів (включаючи комісійні винагороди та проценти, нараховані на суму грошових коштів в порядку визначеному кредитним договором та законодавством за користування чужими грошовими коштами).

Поручитель зобов`язується самостійно контролювати дотримання та своєчасне виконання боржником зобов`язання перед кредитором. Кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за кредитним договором на власний вибір, як від боржника і поручителів спільно, так від будь-якого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково (п. п. 3.2.1, 3.2.3 договору поруки).

У п. 8.2 договору поруку визначено, що Поручитель несе відповідальність за невиконання цього договору, зокрема, за завдані кредитору таким невиконанням збитки, всім своїм майном, у тому числі тим, що належить поручителям та третім особам на праві спільної власності, на яке відповідно до законодавства може бути звернення стягнення.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін (за наявності), та діє протягом 10 років з моменту підписання Договору та скріплення печатками Сторін (п. 10.1.1 договору поруки).

06.12.2017 між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії Вінницького обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія - К" (Іпотекодавець), в особі директора ОСОБА_2 укладено договір іпотеки.

Відповідно до п.1.1. договору - Іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язань, передає в іпотеку а Іпотекодержатель цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, що належить Іпотекодавцю на праві власності.

За умовами договору іпотеки Предметом іпотеки є: будівля, птахозабійного цеху, що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Барський р., с. Заможне, вулиця Кармелюка, будинок 65-В; земельна ділянка, кадастровий номер: :09:005:0018, площею 0.2639 га, що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Барський р., с. Заможне, вулиця Кармелюка , будинок 65-В; будівля, пошивочного цеху, що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Барський р., с. Заможне, вулиця Кармелюка, будинок 65-М; земельна ділянка, кадастровий номер: :09:005:0010, площею 0.0263 га, що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Барський р-н., с. Заможне, вулиця Кармелюка, будинок 65-М; будівля, лабораторії та центральної прохідної, що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Барський р., с. Заможне, вулиця Кармелюка, будинок 65-Л; земельна ділянка, кадастровий номер: :09:005:0009, площею 0, 037 га, що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Барський р-н., с. Заможне, вулиця Кармелюка, будинок 65-Л ; будівля, ковбасного цеху, що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Барський р-н., с. Заможне, вулиця Кармелюка, будинок 65-Б; земельна ділянка, кадастровий номер: :09:005:0013, площею 0,1329 га, що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Барський р-н., с. Заможне, вулиця Кармелюка, будинок 65-Б .

Пунктом 1.4. договору іпотеки за взаємною згодою сторін вартість предмету іпотеки становить 6 626564,00 грн.

Відповідно до п. 4.2. договору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язань та/або у випадках невиконання Іпотекодавцем обов`язків за цим договором, а також у інших випадках, передбачених цим договором та/або законодавством, Іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет Іпотеки у порядку, визначеному цим договором.

Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами, скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності), та нотаріального посвідчення і діє до виконання зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі ( п. 11.1. договору).

Вважаючи, що вказані договори іпотеки та поруки від 06.12.2017 були укладені директором ОСОБА_2 з перевищенням повноважень, оскільки загальні збори учасників ТОВ "Компанія-К" не надавали директору згоди на їх укладення позивач звернувся до господарського суду із позовом про визнання договорів іпотеки та поруки від 06.12.2017 недійсними.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права може бути зокрема, визнання правочину недійсним.

Згідно зі ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Як передбачено ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частин першої - третьої, п`ятої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, вирішуючи спір про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" передбачено, що відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 Цивільного кодексу, саме на момент вчинення правочину.

Як зазначалося вище, підставою недійсності вказаних договорів позивач - апелянт вказує на укладення оспорених договорів іпотеки та поруки від 06.12.2017 директором ТОВ «Компанія-К» ОСОБА_2 з перевищенням повноважень наданих їй Статутом товариства, оскільки загальні збори учасників ТОВ «Компанія-К» не приймали рішення щодо надання повноважень ОСОБА_2 на укладення вказаних вище договорів.

Порука та іпотека є способами забезпечення зобов`язання і регламентується ст. ст. 553-597 Цивільного кодексу України та Законом України "Про іпотеку".

Так, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку (ч.1 ст. 553 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Вищевказані договори повинні бути укладені у письмовій формі, що зазначено в ст. 547 Цивільного кодексу України - правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Частиною третьою статті 547 Цивільного кодексу України передбачено якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 80 Господарського кодексу України до господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Згідно приписів частини першої статті 82 Господарського кодексу України установчим документом акціонерного товариства, товариства з обмеженою відповідальністю і товариства з додатковою відповідальністю є Статут.

Так, відповідно до п. 1.2. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія-К" наявного в матеріалах справи, Товариство створене і діє у відповідності до Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про господарські товариства" та інших законодавчих актів України.

Засновниками та Учасниками Товариства є: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 26,08695 % частка у статутному капіталі); ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 ) 26,08695 % частка у статутному капіталі; ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_4 ) 26,08695 % частка у статутному капіталі; ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_5 ) 21,73915 % частка у статутному капіталі (п. 1.3 Статуту).

Згідно із пунктом 5.1. розділу 5 Статуту для забезпечення діяльності Товариства за рахунок вкладів Учасників створюється статутний фонд у розмірі 3680000,00 грн.

Підпунктом 8.1. розділу 8 Статуту визначено, що вищим органом управління Товариства є Збори учасників.

Пунктом 8.3.10 Статуту визначено, що до виключної компетенції Зборів Учасників належить зокрема прийняття рішення про укладення договорів про відчуження основних фондів, договорів оренди, кредиту, застави, поруки та гарантії, незалежно від ціни договору.

Згідно приписів пункту "і" частини 5 статті 41 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, що діяла на час укладення угоди) до компетенції загальних зборів належить затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства.

З огляду на вищевикладене, питання укладення оспорюваних договорів відноситься до компетенції зборів учасників товариства.

Стаття 88 Господарського кодексу України (в редакції, що діяла на момент укладення угоди) визначала права і обов`язки учасників господарського товариства. У відповідності до частини першої зазначеної статті учасники господарського товариства мають право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, а згідно з частиною третьою учасники господарського товариства зобов`язані додержуватися вимог установчих документів товариства.

У відповідності до частини першої та третьої статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно з частиною першою статті 145 Цивільного кодексу України (в редакції, що діяла на момент укладення угоди) вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

Порядок скликання і проведення зборів визначено статтею 61 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, що діяла на час прийняття угоди), в якій зазначено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, що діяла на час прийняття угоди) учасники товариства мають право, зокрема, брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 58 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, що діяла на час прийняття угоди) Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі в будь-який час замінити свого представника у загальних зборах учасників, сповістивши про це інших учасників. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному (складеному) капіталі. Загальні збори учасників товариства обирають голову товариства.

Статтею 60 Закону України "Про господарські товариства" визначено, що учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів.

У відповідності до статті 62 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, що діяла на час укладення угоди) у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції (директора). Дирекція (директор) підзвітна загальним зборам учасників і організує виконання їх рішень. Дирекція (директор) не вправі приймати рішення, обов`язкові для учасників товариства. Дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами. Генеральний директор (директор) не може бути одночасно головою загальних зборів учасників товариства.

Згідно з частиною першою та третьою статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

В матеріалах справи міститься протокол №16 зборів учасників ТОВ «Компанія-К» від 05.12.2017(оригінал якого оглянуто суддею місцевого суду в судовому засіданні 17.12.2019, що підтверджується протоколом судового засідання (а.с. 171-173, т.1)), з якого убачається, що 05.12.2017 були проведені збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія - К" присутні ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 26,08695 % частка у статутному капіталі); ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 ) 26,08695 % частка у статутному капіталі; ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_4 ) 26,08695 % частка у статутному капіталі; ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_5 ) 21,73915 % частка у статутному капіталі та запрошена ОСОБА_2 .

Матеріали справи не містять доказів визнання недійсним вказаного рішення зборів учасників на момент винесення оскарженого судового рішення.

Порядком денним було визначено: погодження звернення ТОВ "Барський птахокомбінат" за отриманням у АТ "Ощадбанк" кредитних коштів у розмірі не більше еквіваленту 9500000,00 грн; погодження передачі нерухомого майна, що належить ТОВ "Барський птахокомбінат" в іпотеку АТ "Ощадбанк" в якості забезпечення зобов`язань ТОВ "Барський птахокомбінат" перед АТ "Ощадбанк"; погодження виступу фінансовим поручителем та передачі нерухомого майна, що належить ТОВ "Компанія-К" в іпотеку АТ "Ощадбанк" в якості забезпечення зобов`язань ТОВ "Барський птахокомбінат перед АТ "Ощадбанк"; погодження звернення до фізичних осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з проханням виступити фінансовим поручителем за кредитними зобов"язаннями ТОВ "Барський птахокомбінат" перед АТ "Ощадбанк"; про уповноваження директора Товариства Герасімової С.А. бути представником Товариства на Загальних зборах ТОВ "Барський птахокомбінат" на яких будуть вирішуватись вищевказані питання.

Отже, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції правильно встановлено, що Протоколом № 16 зборів учасників ТОВ "Компанія-К" від 05.12.2017 р., було погоджено звернення ТОВ "Барський Птахокомбінат" за отриманням АТ "Ощадбанк" кредитних коштів; погоджено передачі нерухомого майна, що належить ТОВ "Барський Птахокомбінат" в іпотеку АТ "Ощадбанк"; Погодження виступу фінансовим поручителем та передачі нерухомого майна, що належить ТОВ "Компанія-К" в іпотеку АТ "Ощадбанк", в якості забезпечення зобов`язань ТОВ "Барський птахокомбінат" перед АТ "Ощадбанк"; погоджено звернення до фізичних осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з проханням виступити фінансовими поручителями за кредитними зобов`язаннями ТОВ "Барський Птахокомбінат" перед АТ "Ощадбанк"; уповноважити директора ОСОБА_2 бути представником на загальних зборах ТОВ "Барський Птахокомбінат" на яких будуть вирішуватися вищезазначені питання.

В Протоколі № 16 зборів учасників ТОВ "Компанія-К" від 05.12.2017 р. з поміж іншого затверджено та вирішено наступне: погодити отримання ТОВ "Барський птахокомбінат" кредитних коштів в АТ "Ощадбанк" у розмірі більше 9500000,00 грн (рішення прийнято одноголосно); уповноважено директора ТОВ "Компанія - К" ОСОБА_2 визначати на власний розсуд всі істотні умови договору поруки та договору іпотеки (зокрема, але не виключно вичерпний перелік майна, його договірну вартість, умови надання в іпотеку, порядок стягнення, перелік зобов`язань тощо, надати документи необхідні для прийняття банком рішення/укладення з ним договорів, та підписати відповідні договори іпотеки, страхування тощо).

Слід зазначити, що рішення загальних зборів є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), тобто офіційним письмовим документом, що породжує певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Рішення загальних зборів учасників господарського товариства є актом органу управління юридичної особи, а не одностороннім правочином, оскільки приймається загальними зборами учасників, які не є ні суб`єктом права, ні органом, який здійснює представництво товариства. Не є рішення загальних зборів учасників господарського товариства і договором, тому що приймається не за домовленістю всіх учасників товариства, а більшістю їх голосів.

Протокол зборів було затверджено та підписано всіма учасниками Товариства.

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази (в тому числі протокол загальних зборів), суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що останній є належним доказом на підтвердження наявності згоди товариства на укладення договорів поруки від 06.12.2017 та іпотеки від 06.12.2017 та відповідно правомірність підписання договору поруки та іпотеки ОСОБА_2 .

Таким чином, з врахуванням встановленого суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позов про визнання недійсними договорів поруки від 06.12.2017 та іпотеки від 06.12.2017 у даній справі заявлено ОСОБА_1 , яка є засновником (учасником) ТОВ «Компанія-К» із часткою в статутному капіталі 26,08695 %.

Колегія суддів зауважує, що підписання виконавчим органом товариства договору з іншою особою без передбаченої статутом згоди вищого органу цього товариства може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства у його відносинах з іншою особою - стороною договору, а не корпоративних прав його учасника. Отже відсутність порушення оспореними договорами прав та інтересів позивача, є самостійною підставою для відмови у позові.

З приводу зазначеного існує практика Верховного Суду у складі Великої Палати у справі №916/2084/17 від 08.10.2019 та у справі №904/10956/16 від 03.12.2019.

Щодо зазначення в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції не виніс окремої ухвали про відмову у призначенні експертизи та не навів мотивів такої відмови у рішенні, колегія суддів не бере до уваги таке посилання апелянта, з огляду на таке.

Як убачається із матеріалів справи, 17.12.2019 на адресу господарського суду Вінницької області від адвоката позивача Землякова О.А. надійшло клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи, проведення якої просить доручити Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Як убачається із протоколу судового засідання від 17.12.2019 (а.с.171-173, т.1) судом було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи на підставі ч.1 ст. 99 ГПК України, про, що винесено протокольну ухвалу.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що ст. 100 ГПК України передбачає обов`язкове винесення окремої ухвали про призначення експертизи, при цьому обов`язку щодо винесення окремої ухвали про відмову у призначенні експертизи у вказаній статті не має.

Крім того, оскільки мотиви відхилення такої експертизи були вказані у протокольній ухвалі 17.12.2019, тому і у суду першої інстанції не було підстав для зазначення мотивів відмови у своєму рішенні.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що в силу норм ст. 255 ГПК України не передбачено апеляційного оскарження окремої ухвали про відмову у призначенні експертизи.

Разом з тим, щодо необхідності призначення почеркознавчої експертизи, суд апеляційної інстанції зауважує наступне.

Частиною 1 статті 99 ГПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

В апеляційній скарзі зазначається, що необхідність призначення експертизи була обумовлена необхідністю дослідження справжності підпису ОСОБА_1 на протоколі №16 зборів учасників ТОВ «Компанія-К» від 05.12.2017.

При вирішенні питання щодо призначення судової експертизи суди повинні враховувати окрім вищезазначеного і можливість дотримуватися принципу процесуальної економії.

Принцип процесуальної економії господарського судочинства - загальне керівне положення, відповідно до якого господарський суд, учасники судового процесу та/або сторони виконавчого провадження економно і ефективно використовують всі встановлені законом процесуальні засоби для правильного та оперативного розгляду справ з дотриманням строків.

Сутність принципу процесуальної економії полягає в тому, що б під час розгляду справи в господарському суді для найбільш повного та всебічного розгляду справи використовувати всі встановленні законом засоби з урахуванням строків визначених нормами процесуального права.

Елементами змісту принципу процесуальної економії господарського судочинства слід вважати: вимога оперативного розгляду справи; вимога економного використання процесуальних засобів судом, учасниками справи для повного та всебічного розгляду справи у господарському суді.

Підтвердженням необхідності дотримання принципу процесуальної економії є зокрема практика ЄСПЛ, яка полягає в наступному.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції").

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Беручи до уваги мотиви апеляційної скарги, щодо необхідності призначення судової експертизи для дослідження справжності підпису ОСОБА_1 на протоколі №16 зборів учасників ТОВ «Компанія-К» від 05.12.2017, а також враховуючи необхідність при вирішенні питання щодо призначення судової експертизи дотримуватися принципу процесуальної економії, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у призначенні такої експертизи, оскільки вказаний протокол №16 зборів учасників ТОВ «Компанія-К» від 05.12.2017 на момент винесення рішення судом першої інстанції - 15.01.20 не оскаржувався, ніким не скасований та був чинним.

Призначення судової експертизи призведе до затягування розгляду справи.

За таких обставин є необґрунтованим довід апеляційної скарги щодо того, що суд попередньої інстанції необґрунтовано відхилив клопотання позивача щодо проведення судової почеркознавчої експертизи.

Також, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про неправомірність прийняття рішення у даній справі за відсутності представника позивача та не відкладення розгляду справи за його клопотанням, оскільки суд першої інстанції у своєму рішенні розписав мотиви відхилення клопотання про відкладення розгляду справи. Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції про те, що явка сторін обов`язковою не визнавалася, позивач не був позбавлений з`явитися в судове засідання особисто або направити іншого представника, враховуючи строки розгляду справи суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду про відхилення клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, ухвалою апеляційного господарського суду від 16.03.20 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову, а саме:

- зупинено стягнення на підставі наказу господарського суду Вінницької області, виданого 17.05.2019 на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 18 квітня 2019 р. у справі № 902/5/19 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія-К" (вул. Кармелюка, б. 65-А, с. Заможне. Барський район. Вінницька область, 23007. ), яке є солідарним боржником з Товариства з обмеженою відповідальністю "Барський птахокомбінат" (вул. Кармелюка, б. 65-А, с. Заможне, Барський район, Вінницька область, 23007. ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (вул. Соборна, 71, м. Вінниця, 21050, , МФО 302076, п/р № 37396905) заборгованості за договором кредитної лінії № 409 від 06.12.2017 р. в сумі 2 076 848 грн 22 коп., яка складається з: основного боргу в сумі 1 475 203 грн 42 коп., процентів в сумі 139 526 грн 21 коп., комісії у сумі 99 грн 18 коп., пені в сумі 334 292 грн 09 коп., інфляційних втрат в сумі 99 267 грн 35 кон., 3% річних в сумі 28 459 грн 97 коп.;

- зупинено стягнення на підставі наказу господарського суду Вінницької області, виданого 17.05.2019 на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 18 квітня 2019 р. у справі № 902/5/19 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія-К" (вул. Кармелюка, б. 65-А, с. Заможне, Барський район. Вінницька область, 23007, ), яке є солідарним боржником з Товариством з обмеженою відповідальністю "Барський птахокомбінат" (вул. Кармелюка, б. 65-А. с. Заможне, Барський район, Вінницька область. 23007, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (вул. Соборна, 71, м. Вінниця, 21050, , МФО 302076, п/р № 37396905) заборгованості за договором кредитної лінії № 408 від 06.12.2017 р. в сумі 9 308 515 грн 50 коп., яка складається з: основного боргу в сумі 8 000 000 грн 00 коп., процентів в сумі 673 713 грн 44 коп., пені за прострочення платежів по кредиту та процентам в сумі 428 323 грн 34 коп., інфляційних втрат в сумі 170 552 грн 59 коп., З % річних від простроченої заборгованості в сумі 35 926 грн 12 коп.;

-зупинено стягнення на підставі наказу господарського суду Вінницької області, виданого 17.05.2019 на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 18 квітня 2019 р. у справі № 902/5/19 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія-К" (вул. Кармелюка, б. 65-А, с. Заможне, Барський район, Вінницька область, 23007, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (вул. Соборна, 71, м. Вінниця, 21050, , МФО 302076. п/р № 37396905) витрат зі сплати судового збору в сумі 36 905 грн. 25 коп.

Частинами 1, 9 ст. 145 ГПК України встановлено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Разом з тим, як зазначалося вище, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про правомірність відмови у позові судом першої інстанції, отже відсутні підстави для забезпечення позову.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про скасування заходів забезпечення позову, що були вжиті ухвалою апеляційного господарського суду 16.03.20.

Разом з тим, у своїй апеляційній скарзі скаржник, також, оскаржує і додаткове рішення від 03.02.20, з приводу зазначеного слід вказати таке.

Так, додатковим рішенням від 03.02.20 року відмовлено в стягненні з філії акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" - Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний Банк України" (вул. Соборна, 71, м. Вінниця, 21100, РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судових витрат пов`язаних з правничою допомогою у розмірі 31 385,41 грн у справі № 902/909/19.

В обґрунтування додаткового рішення суд, з посиланням на ст.ст. 113, 126, 129, 244 ГПК України вказав, що оскільки в задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено, подана заява є безпідставною та необґрунтованою, а тому дійшов висновку про відмову в її задоволенні.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, наведеною нормою визначено, що суд, який ухвалив рішення у справі, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно ст. 126 ГПК України, зокрема визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.ч.1-4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог судом першої інстанції було відмовлено, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про безпідставність та необґрунтованість поданої заяви про розподіл судових витрат пов`язаних із правничою допомогою та дійшов правильного висновку про відмову в її задоволенні.

Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Вінницької області від 15.01.2020 та додаткове рішення господарського суду Вінницької області від 03.02.20 у даній справі прийняті з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для їх скасування.

Крім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта - ОСОБА_1 ..

Керуючись ст. ст. 145, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Вінницької області від 15.01.20 та додаткове рішення від 03.02.20 р. у справі № 902/909/19 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Вінницької області від 15.01.20 та додаткове рішення від 03.02.20 р. у справі № 902/909/19 залишити без змін.

3. Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 у справі №902/909/19, а саме щодо:

- зупинення стягнення на підставі наказу господарського суду Вінницької області, виданого 17.05.2019 на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 18 квітня 2019 р. у справі № 902/5/19 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія-К" (вул. Кармелюка, б. 65-А, с. Заможне. Барський район. Вінницька область, 23007. ), яке є солідарним боржником з Товариства з обмеженою відповідальністю "Барський птахокомбінат" (вул. Кармелюка, б. 65-А, с. Заможне, Барський район, Вінницька область, 23007. ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (вул. Соборна, 71, м. Вінниця, 21050, , МФО 302076, п/р № 37396905) заборгованості за договором кредитної лінії № 409 від 06.12.2017 р. в сумі 2 076 848 грн 22 коп., яка складається з: основного боргу в сумі 1 475 203 грн 42 коп., процентів в сумі 139 526 грн 21 коп., комісії у сумі 99 грн 18 коп., пені в сумі 334 292 грн 09 коп., інфляційних втрат в сумі 99 267 грн 35 коп., 3% річних в сумі 28 459 грн 97 коп.;

- зупинення стягнення на підставі наказу господарського суду Вінницької області, виданого 17.05.2019 на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 18 квітня 2019 р. у справі № 902/5/19 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія-К" (вул. Кармелюка, б. 65-А, с. Заможне, Барський район. Вінницька область, 23007, ), яке є солідарним боржником з Товариством з обмеженою відповідальністю "Барський птахокомбінат" (вул. Кармелюка, б. 65-А. с. Заможне, Барський район, Вінницька область. 23007, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (вул. Соборна, 71, м. Вінниця, 21050, , МФО 302076, п/р № 37396905) заборгованості за договором кредитної лінії № 408 від 06.12.2017 р. в сумі 9 308 515 грн 50 коп., яка складається з: основного боргу в сумі 8 000 000 грн 00 коп., процентів в сумі 673 713 грн 44 коп., пені за прострочення платежів по кредиту та процентам в сумі 428 323 грн 34 коп., інфляційних втрат в сумі 170 552 грн 59 коп., З % річних від простроченої заборгованості в сумі 35 926 грн 12 коп.;

-зупинення стягнення на підставі наказу господарського суду Вінницької області, виданого 17.05.2019 на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 18 квітня 2019 р. у справі № 902/5/19 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія-К" (вул. Кармелюка, б. 65-А, с. Заможне, Барський район, Вінницька область, 23007, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (вул. Соборна, 71, м. Вінниця, 21050, , МФО 302076. п/р № 37396905) витрат зі сплати судового збору в сумі 36 905 грн. 25 коп.

4. Копію постанови направити учасникам справи та Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку, встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.

6. Справу №902/909/19 повернути до господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "07" травня 2020 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.