УХВАЛА

30 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 906/840/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.

перевіривши матеріали касаційної скарги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.03.2020

та рішення Господарського суду Житомирської області від 26.11.2019

у справі № 906/840/19

за позовом Пулинської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області

про стягнення 19 832, 97 грн. шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області 07.04.2020 звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.03.2020 та рішення Господарського суду Житомирської області від 26.11.2019 у справі №906/840/19.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 16.04.2020 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Случ О.В, Волковицька Н.О.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 08.02.2020) (далі - ГПК України), Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п?ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених підпунктами "а"-"г" цієї норми.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч. 7 зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2 102 грн.

У п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у даній справі є стягнення 19 832, 97 грн. шкоди, що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у 2020 році - 210 200 грн.), а тому у розумінні ГПК України ця справа є малозначною.

У п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку малозначної справи, а саме: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями у малозначних справах після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

У касаційній скарзі заявник просить суд відкрити касаційне провадження з підстав, передбачених п.п. "а", "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, оскільки касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та дана справа має виняткове значення для Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області.

Обґрунтовуючи підстави для відкриття касаційного провадження скаржник зазначає, що в аналогічних справах існують різні по суті рішення, що вказує на неправильне застосування судами норм, що підлягають застосування у правовідносинах між роботодавцем, працівником та центром зайнятості у випадках, коли працівник не підлягає поновленню на роботі через незаконні дії роботодавця, вказуючи на висновки суду першої та апеляційної інстанції у справі № 906/1056/19.

Також, як стверджує скаржник, судами попередніх інстанції не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 23.05.2018 зі справи №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 зі справи № 922/3412/17, від 02.04.2018 зі справи № 910/5464/17.

Крім того Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області вказує на те, що справа має для нього виняткове значення, оскільки із значним скороченням чисельності та штату працівників у скаржника виникла велика кількість трудових спорів, які стосуються виплати заробітної плати, поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди, в тому числі страхових виплат на випадок безробіття. У зв`язку з тим, що всі звільнені працівники перебували на обліку в центрі зайнятості, виникли спори щодо стягнення з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області виплачених сум по безробіттю для кожної такої застрахованої особи, тому для скаржника, справи про стягнення виплачених страхових коштів за його рахунок (рахунок роботодавця) не є малозначними.

Посилання скаржника, на те, що дана справа має для нього виняткове значення, з підстав викладених вище не приймаються Судом, оскільки необґрунтовані та непідтверджені жодними доказами.

Зазначення у скарзі загальної вказівки на те, що справа має виняткове значення для учасника справи без належного обґрунтування, в чому полягає таке значення, недостатньо для висновку про наявність підстав, що підпадають під дію виключень з п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Не приймаються судом посилання скаржника на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 02.04.2018 зі справи № 910/5464/17, суду першої та апеляційної інстанції зі справи № 906/1056/19, з огляду на те, що правовий висновок у цих справах, не доводить наявності неоднакового застосування судами одних і тих самих норм матеріального права, а свідчить лише про наявність у цих справах різних істотних обставин, підтверджених/непідтверджених належними та допустимими доказами, в залежності від яких і були постановлені відповідні судові рішення.

Доводи скаржника щодо неврахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23.05.2018 зі справи № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 зі справи №922/3412/17, колегією суддів також не приймаються, оскільки правовідносини у даних справах не подібні, з іншим суб`єктним складом, і висновки до яких дійшли суди зроблені за результатами встановлених інших обставин у кожній справі, а тому різні висновки судів у зазначених справах та в оскаржуваних постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.03.2020 та рішенні Господарського суду Житомирської області від 26.11.2019 у справі №906/840/19, що свідчить про відсутність підстав для врахування відповідних висновків судів для даної справи.

Таким чином, з огляду на наведені скаржником у касаційній скарзі доводи, у контексті прийнятих у даній справі рішень, не дають підстав для висновку про те, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Викладені у касаційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин справи. Ці доводи зводяться до заперечення встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи з одночасним тлумаченням скаржником власного їх викладення, і в цілому до заперечення результату розгляду справи судом.

Разом з тим, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 300 ГПК України).

Отже, беручи до уваги вищевикладене, касаційна скарга не містить обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію п.п. "а"-"г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

При цьому Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені п.п. "а"-"г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь - якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності".

Оскільки з матеріалів касаційної скарги не вбачається, а скаржником не обґрунтовано випадків, зазначених у п.п. а), б), в), г) п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.03.2020 та рішення Господарського суду Житомирської області від 26.11.2019 у справі № 906/840/19, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 12, 163, 234, 287, 293 ГПК України, Суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.03.2020 та рішення Господарського суду Житомирської області від 26.11.2019 у справі № 906/840/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.