ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2020 р.Справа № 922/179/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

(без виклику сторін)

розглянувши матеріали по справі

за позовом Фізичної особи - підприємця Гнєзділова Віктора Івановича, м.Харків
до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця", м.Харків
про стягнення 74298,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходилась справа №922/179/20, за результатами розгляду якої 11.03.2020 року винесено рішення про часткове задоволення позову та стягнення на користь позивача 66868,20 грн. неправомірно отриманої плати за маневрову роботу локомотивом залізниці, 1891,80грн. судового збору.

21.04.2020 року позивач надав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат на адвоката (вх.№9391).

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року за загальним правилом виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Ці строки встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Повне судове рішення у справі складено 16.03.2020 року, отже трирічний термін для подання заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем не пропущено.

Таким чином, розглянувши вищезазначену заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката, у зв`язку з чим, суд ухвалює додаткове рішення у справі №922/179/20.

Справа №922/179/20 розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, рішення по справі ухвалювалось без участі сторін, з огляду на це, а також, враховуючи режим карантину в Україні, суд ухвалює додаткове рішення по цій справі без виклику сторін.

Отже, щодо судових витрат на правничу допомогу, суд встановив наступне.

26.09.2020 року позивач та адвокатське об`єднання "Міжнародна адвокатська компанія "Віскон" уклали договір про надання правової допомоги (т.1, а.с.241-246).

Відповідно до додаткової угоди №1 від 27.09.2020 року до договору про надання правової допомоги, розмір гонорару за цим договору складає 15000,00 грн., а саме:

- Усні консультації щодо обставин спору, консультації щодо досудового врегулювання спору, супроводження усних перемовин та листування з відповідачем - 4000,00 грн.;

- Моніторинг та аналіз судової практики щодо розгляду правовідносин аналогічних спірним -1000, 00 грн.;

- Аналіз діючого законодавства України, що регулює спірні правовідносини - 1000, 00 грн.;

- Аналіз наданих позивачем матеріалів та доказів - 2000,00 грн.

- Підготовка позовної заяви та додатків - 4000,00 грн.;

- Аналіз судових рішень по справі, консультації та організація виконання їх вимог, підготовка пояснень, заперечень на відзив, та інших процесуальних документів - 3000,00 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В порядку, передбаченому ст.129 ГПК України, в позовній заяві ФОП Гнєзділов В.І. від 10.01.2020 року зазначалось про склад судових витрат, зокрема, з урахуванням витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15000,00грн.

Згідно з п.п.5.1.-5.2. Договору після надання комплексу послуг передбачених додатковою угодою до договору Адвокатське об`єднання виставляє Клієнту рахунок та надає Акт приймання-передачі наданих відповідно до Договору послуг, а клієнт зобов`язаний його оплатити не пізніше 10 банківських днів з дати їх отримання.

Позивачем рахунок та Акт приймання-передачі наданих відповідно до Договору послуг був отриманий 15.04.2020 року, та надані до суду.

Відповідно до правової позиції Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, що викладена у додатковій постанові від 21.01.2020 року по справі №904/1038/19 за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18.

Щодо строків подання заяви про стягнення судових витрат позивачем зазначено, що проголошення рішення 11.03.2020 року відбулось за відсутності представника позивача. Копію рішення суду ФОП Гнєзділов В.І. отримано поштою лише 10.04.2020 року.

Відтак, заява про стягнення судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу адвоката), понесених у зв`язку з розглядом справи та докази отримання професійної правничої допомоги, подані до суду з дотриманням п`ятиденного терміну після отримання копії рішення.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати

- консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта : лани я такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу

- це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, з означених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та в надання інших видів правової допомоги клієнту.

Судова практика свідчить, що українські суди, здійснюючи розподіл витрат на послуги адвоката, керуються практикою Європейського суду з прав людини. У своїх рішеннях у справах "Баришевський проти України" від 26.02.2015 p., Гімадуліна та інші проти Україїш від 10.12.2009р., "Двойних проти України" від 12.10.2006 p., Меріт проти України від 30.03.2004 p., East/West Jinnee Limited проти України від 23.01.2014 p. ЄСПЛ указував, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Сформована практика Європейського суду з прав людини заснована на тому, що заявник має право на відшкодування витрат в розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений. Зокрема, у справі Неймайстер проти Австрії було вирішено, що витрати на правову допомогу присуджуються в тому випадку, якщо вони були здійснені фактично, були необхідними і розумними в кількісному відношенні (пункт 43 рішення Неймайстер проти Австрії).

Згідно з ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати (в т.ч. пов`язані з наданням професійної правничої допомоги) покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 5 цієї ж статті встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес,

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо,

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Позивач просить стягнути з відповідача 15000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Обсяг наданих адвокатом послуг підтверджується наявними в матеріалах справи договором про надання правової допомоги з додатковою угодою, актом приймання-передачі наданих послуг та рахунком на оплату від 15.04.2020 року.

З урахуванням часткової відмови в задоволенні позовних вимог судові витрати розподіляються пропорційно розміру задоволених вимог, у зв`язку з чим, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13500,00 грн. покладається на відповідача, решта залишається за позивачем.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" (місцезнаходження: 61052, м.Харків, вул.Євгена Котляра,7; ) на користь Фізичної особи - підприємця Гнєзділова Віктора Івановича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) 13500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням ч.4 Прикінцевих положень.

Повне рішення складено 29.04.2020 року.

Суддя К.В. Аріт