Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" травня 2020 р. Справа №926/771/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюка В.Г., розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу

заявник: Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради

до боржника: Приватного підприємства "ТЕПЛОГАЗБУД"

про видача судового наказу

ВСТАНОВИВ:

На адресу Господарського суду Чернівецької області 13.02.2020 р. надійшла заява про видачу судового наказу від департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради м. Чернівці до приватного підприємства Теплогазбуд м. Рівне про стягнення боргу у сумі 19 621 грн. 16 коп. за невиконання робіт по договору підряду від 28.09.2018 р. № 90/18.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2020 р., справу № 926/771/20 передано на розгляд судді Бутирському А.А.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 08 квітня 2020 року заяву Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради м. Чернівці про видачу судового наказу та стягнення заборгованості за невиконання робіт по договору підряду від 28.09.2018 р. № 90/18 у сумі 19 621,16 грн. разом з доданими до неї матеріалами направлено за територіальною підсудністю до Господарського суду Рівненської області.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа розподілена судді Торчинюку В. Г.

Суддя Торчинюк В. Г. прийняв справу № 926/771/20 до свого провадження.

Як вбачається з матеріалів заяви Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради м. Чернівці звернувся із заявою до боржника Приватного підприємства Теплогазбуд м. Рівне про видачу судового наказу щодо стягнення боргу у сумі 19 621,16 грн. за невиконання робіт по договору підряду від 28.09.2018 р. № 90/18, з яких: 16 488 грн. 01 коп. пеня, 1 978 грн. 99 коп. три відсотка річних, 1 154 грн. 16 коп. штраф.

Щодо поданої заяви про видачу судового наказу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до частини першої статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Розглянувши подану Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради м. Чернівці заяву до боржника Приватного підприємства Теплогазбуд м. Рівне про видачу судового наказу щодо стягнення боргу у сумі 19 621,16 грн. за невиконання робіт по договору підряду від 28.09.2018 р. № 90/18, з яких: 16 488 грн. 01 коп. пеня, 1 978 грн. 99 коп. три відсотка річних, 1 154 грн. 16 коп. штраф, суд вважає вказану заяву такою, що не підлягає задоволенню, оскільки вимоги заявника не є вимогами в розумінні ч. 1 ст. 148 ГПК України.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Вимога про сплату пені та штрафу хоча й має грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань (роз`яснення п. 1.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013).

Як вбачається з поданої заяви про видачу судового наказу, підставою для стягнення заборгованості є укладений між департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради та ПП "Теплогазбуд" Договір підряду від 28.09.2018р. №90/18 на будівництво житлового кварталу по проспекту Незалежності в м.Чернівці (інженерне забезпечення). Газопостачання III черга (коригування).

Заявник покликається на пункти 5.1. Договору, згідно якого строк виконання робіт Підрядником не пізніше 01 липня 2019 року (включно) (Додатковий договір № 4 від 29.05.2019р.). Вказує на те, що станом на 02.04.2020р., Підрядником не виконано робіт на загальну суму 87 238,14 грн. Згідно Пункту 8.1. Договору визначено, що порушення зобов`язань за договором підряду є підставою для застосування санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими Законами та цим Договором. Відповідно до пункту 8.2. Договору, за порушення погоджених строків виконання робіт, Підрядник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

З зазначеного суд вбачає, що департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, до складу заборгованості включено пеню та штраф, які за своєю правовою природою не є основним зобов`язанням, а є штрафними санкціями за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання та заходом відповідальності за порушення зобов`язання.

Крім того, у заяві позивачем зазначено про стягнення трьох відсотків річних в сумі 1 978 грн. 99 коп., нараховані на суму не виконаних робіт в розмірі 87 238 грн. 14 коп.

Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З зазначеної норми суд вбачає, що положення статті 625 ЦК України застосовуються у випадку невиконання грошових зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1.1 постанови пленуму ВГС №14, роз`яснено, що грошовим, за змістом стст.524, 533 535, 625 ЦК, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити кошти на користь іншої сторони, яка має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Грошовим слід уважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок останнього сплатити кошти на користь кредитора.

Про наявність грошового зобов`язання свідчить лише вид майна (гроші), яке підлягає переданню боржником на користь кредитора (спосіб виконання зобов`язання) незалежно від підстави виникнення.

З урахуванням зазначеного, суд вбачає, що заявником нараховано відсотки річних, передбачені статтею 625 ЦК України на не грошове зобов`язання боржника, оскільки, у відповідності до договору підряду від 28 вересня 2018 року №90/18, який є підставою для стягнення боргу, боржник зобов`язується виконати певні роботи, а не сплатити кошти.

За приписами пункту 3 частини 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Розглянувши подані департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради матеріали, суд зазначає, що в заяві про видачу судового наказу зазначені вимоги про стягнення пені, штрафу та 3 відсотка річних, які за своєю правовою природою не є вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором в розумінні статті 148 ГПК України та не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

За наведених обставин, суд відмовляє у видачі судового наказу про стягнення боргу у сумі 19 621 грн. 16 коп.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Роз`яснюючи дану норму закону, суд звертає увагу заявника, що для захисту своїх законних прав та інтересів, останній має право звернутись до суду в позовному порядку, адже обраний спосіб звернення у даному випадку є безпідставним.

Згідно з частиною другою статті 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись статтями 148, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти справу № 926/771/20 до провадження.

2. Відмовити департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради м. Чернівці у видачі судового наказу про стягнення з Приватного підприємства Теплогазбуд боргу в сумі 19 621 грн. 16 коп.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 Господарським процесуальним кодексом України.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя В. Г. Торчинюк

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (58000, м. Чернівці, вул. Б.Хмельницького, 64-а);

3 - відповідачу рекомендованим (33025, м. Рівне, вул. М. Чурай, 9).