ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
05.05.2020р. Справа № 905/2384/19
Господарський суд Донецької області у складі головуючої судді Чернової О.В., при секретарі судового засідання Шакуровій І.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс Збут, м. Харків б/н від 27.04.2020 про ухвалення додаткового рішення про судові витрати у справі №905/2384/19
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс Збут, м. Харків
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська, с. Вовчанка Донецької області
про стягнення заборгованості у розмірі 642 606,79 грн., з яких 559 436,40 грн. сума основного боргу, 70 087,72 грн. пеня, 6 323,33 грн. 3% річних та 6 759,34 грн. інфляційні витрати,
За участю представників сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
Рішенням господарського суду Донецької області від 22.04.2020 року у справі №905/2384/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс Збут, м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська, с. Вовчанка Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 642 606,79 грн., з яких 559 436,40 грн. сума основного боргу, 70 087,72 грн. пеня, 6 323,33 грн. 3% річних та 6 759,34 грн. інфляційні витрати задоволені повністю.
27 квітня 2020 року через канцелярію господарського суду Донецької області від Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс Збут, м. Харків надійшла заява б/н від 27.04.2020 про долучення доказів, які підтверджують розмір витрат на правову допомогу у справі №905/2384/19, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з правничою допомогою у розмірі 20 000,00 грн.
Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.04.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс Збут, м. Харків призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.05.2020 року.
У судове засідання 05.05.2020 представники сторін не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу (ч.2,3 ст.221 ГПК України).
Судом встановлено, що за змістом рішення від 22.04.2020 по справі №905/2384/19 в мотивувальній частині зазначено про покладення судового збору на позивача відповідно до ст.129 ГПК України.
Проте, в мотивувальній та резолютивній частині судового рішення не зазначено розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.
Разом з цим зазначено про вирішення питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу буде розглянуто судом в порядку п.2,3 ст.221 та ст.244 ГПК України за умови надання позивачем доказів понесення останнім витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1,2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 09.12.2019, укладеного між Адвокатським бюро Анни Назарової та ТОВ Альянс Збут; Опис та вартість робіт (послуг), яки виконуються Адвокатом від 09.12.2019 року.
Так, згідно Опису вартості робіт (послуг), які виконуються Адвокатом від 09.12.2019 визначено обсяг наданої правової допомоги та її вартість на загальну суму 20 000,00 грн., а саме: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань щодо наявності правових підстав для подання позовної заяви 4 000,00 грн.; ознайомлення та правовий аналіз Договору поставки №970-ЦК-ДЦ від 22.03.2019, укладених Специфікацій до договору, первинних документів, товарно-транспортних накладних, податкових накладних тощо 3 000,00 грн.; збір доказів, опрацювання правової позиції у справі за позовом Клієнта, вивчення правових позицій Верховного Суду за аналогічними справами, постанов Вищого господарського суду України 4 000,00 грн.; складання позовної заяви клієнта 5 000,00 грн.; складання відповіді на відзив 1 000,00 грн.; представництво інтересів у господарському суді Донецької області 3 000,00 грн.
23 квітня 2020 року між Адвокатським бюро Анни Назарової (Бюро) та ТОВ Альянс Збут (Клієнт) складено та підписано Акт виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання правової допомоги від 09.12.2019, згідно якого у відповідно до умов договору за період з 09.12.2019 по 22.04.2020 Бюро виконані наступні роботи (надані послуги) на загальну суму 20 000,00 грн., а саме: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань щодо наявності правових підстав для подання позовної заяви 2 000,00 грн.; ознайомлення та правовий аналіз Договору поставки №970-ЦК-ДЦ від 22.03.2019, укладених Специфікацій до договору, первинних документів, товарно-транспортних накладних, податкових накладних тощо 2 000,00 грн.; збір доказів, опрацювання правової позиції у справі за позовом Клієнта, вивчення правових позицій Верховного Суду за аналогічними справами, постанов Вищого господарського суду України 2 000,00 грн.; складання позовної заяви клієнта 6 000,00 грн.; складання, комплектація додатками та подання відповіді на відзив у справі №905/2384/19 5 000,00 грн.;ознайомлення з матеріалами справи №905/2384/19 у господарському суду Донецької області 1 000,00 грн., представництво інтересів у господарському суді Донецької області 2 000,00 грн.
За приписами п.4 Акту Клієнт зобов`язаний виплатити Бюро гонорар протягом 10 (десяти) календарних днів з дня набрання законної сили рішенням Господарського суду Донецької області від 22.04.2020 у справі №905/2384/19.
Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Принцип «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати - обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка, тощо.
Визначаючи розмір сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, повинні братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистки або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
За змістом п.1 ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.126 ГПК України).
Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічна правова позиція закріплена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №922/2685/19,
Як встановлено судом, в Акті виконаних робіт (наданих послуг) від 23.04.2020 сторонами погоджені наступні надані адвокатом послуги, а саме: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань щодо наявності правових підстав для подання позовної заяви, вартість яких складає 2 000,00 грн.; ознайомлення та правовий аналіз Договору поставки №970-ЦК-ДЦ від 22.03.2019, укладених Специфікацій до договору, первинних документів, товарно-транспортних накладних, податкових накладних тощо вартістю 2 000,00 грн., збір доказів, опрацювання правової позиції у справі за позовом Клієнта, вивчення правових позицій Верховного Суду за аналогічними справами, постанов Вищого господарського суду України - 2 000,00 грн. та складання позовної заяви клієнта 6 000,00 грн., проте вони є завищеними виходячи с того, що зазначені послуги за своєю сутністю є тотожними та складовими частинами складання позовної заяви.
Враховуючи викладене, суд вважає, що обґрунтованою вартістю послуг адвоката є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань щодо наявності правових підстав для подання позовної заяви 1 000,00 грн.; ознайомлення та правовий аналіз Договору поставки №970-ЦК-ДЦ від 22.03.2019, укладених Специфікацій до договору, первинних документів, товарно-транспортних накладних, податкових накладних тощо 1 000,00 грн.; збір доказів, опрацювання правової позиції у справі за позовом Клієнта, вивчення правових позицій Верховного Суду за аналогічними справами, постанов Вищого господарського суду України 1 000,00 грн.; складання позовної заяви клієнта 4 000,00 грн.; складання, комплектація додатками та подання відповіді на відзив у справі №905/2384/19 4 000,00 грн.; ознайомлення з матеріалами справи №905/2384/19 у господарському суду Донецької області 500,00 грн., представництво інтересів у господарському суді Донецької області 2 000,00 грн.
Таким чином, дослідивши надані позивачем докази в підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи нетривалий час розгляду справи, нескладність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); невелику кількість судових засідань, в яких адвокат прийняв участь (два засідання з трьох), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, суд дійшов висновку, що належна до компенсації відповідачем частина витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню у розмірі 13 500,00 грн.
Отже, оскільки в резолютивній частині рішення від 22.04.2020 по справі №905/2384/19 судом не вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката у сумі 13 500,00 грн., суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 221, 233, 236-241, п.3 ч.1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
Прийняти додаткове рішення у справі №905/2384/19.
Видати наказ.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому розділом IV Господарського процесуального кодексу України з урахуванням положень п.4 розділу Х Прикінцевих положень ГПК України.
Суддя О.В. Чернова