ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/446/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський університет" (61080, м. Харків, пр-т. Гагаріна, 187)
про стягнення 3.789,35грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

17.02.2020 НАК "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківського економіко-правового університету, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 3.264,81грн., 3% річних у сумі 166,67грн., інфляційні втрати в сумі 357,87грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу природного газу від 31.12.2014 №3357/15-ТЕ-32 в частині своєчасного розрахунку за фактично переданий природний газ за період січень-грудень 2015 року. В якості правових підстав позову вказує на норми статей 20, 173-175, 193, 216-218, 230, 231, 264-265 ГК України, статті 11-16, 258, 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 629, 655, 692, 712 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.03.2020 у справі №922/446/20 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

01.04.2020 від відповідача надійшла заява про застосування позовної давності (вх. №8135), в якій зазначає, що позивачем при подачі позовної заяви були пропущені строки позовної давності щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

07.04.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №8585), в якій зазначає, що положеннями пункту 9.3. Договору купівлі-продажу природного газу від 31.12.2014 №3357/15-ТЕ-32 передбачено, що строк, у межах якого сторони можуть звертатися до суду з вимогою про захист свої прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить 5 років. Таким чином, відповідні нарахування здійснені позивачем до спливу 5-ти річного строку, а тому є законними та обґрунтованими.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (Продавець) та Харківським економіко-правовим університетом у формі ТОВ (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу природного газу від 31.12.2014 (надалі Договір, т. I, а.с. 11-16), відповідно до предмету якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України НАК «Нафтогаз України» за кодом УКТ ЗЕБ 27711 21 00 00, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору. Газ, що продається за цим Договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням (пункти 1.1., 1.2. Договору).

У відповідності до пункту 2.1. Договору Продавець передає Покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ обсягом 138 тис. куб. м.

Пунктом 5.2. Договору сторони погодили, що ціна за 1000 куб. м природного газу становить 1.091,00грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До плати за 1000 куб. м природного газу 1.091,00грн., крім того ПДВ 20% - 218,20грн., всього з ПДВ 1.309,20грн.

Додатковою угодою від 31.01.2015 №1 (т. I, а.с. 17) викладено з 01.04.2015 пункт 5.2. Договору в наступній редакції: ціна за 1000 куб. м газу за цим договором становить 2.495,25грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До плати за 1000 куб. м природного газу 2.495,25грн., крім того ПДВ 20% - 499,05грн., всього з ПДВ 2.994,30грн.

Додатковою угодою від 27.07.2015 №2 (т. I, а.с. 18) викладено з 01.07.2015 пункт 5.2. Договору в наступній редакції: ціна за 1000 куб. м природного газу становить 2.994,30грн. в тому числі: - тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами 526,44грн. з ПДВ; - тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами (в т.ч. вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби, що враховано в структурі тарифу з транспортування природного газу розподільними трубопроводами, встановленого постановою НКРЕКП), всього з ПДВ 269,76грн.; - збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ (2%), всього з ПДВ 43,10грн. Ціна за 1000 куб. м природного газу, як товару, становить всього з ПДВ 2.155,00грн. До сплати за 1000 куб. м природного газу 2.495,25грн., крім того ПДВ 20% - 499,05грн., всього з ПДВ 2.944,30грн.

Додатковою угодою від 21.10.2015 №4 (т. I, а.с. 20) викладено з 01.10.2015 2015 пункт 5.2. Договору в наступній редакції: ціна за 1000 куб. м газу становить 1.770,74грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування і розподіл природного газу, крім того: - збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%; - податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами всього з ПДВ 826,92грн. В структурі тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами, затвердженого постановою НКРЕКП, враховано вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби газорозподільного підприємства. До сплати за 1000 куб. м природного газу - .495,25грн., крім того ПДВ - 20% - 499,05грн., всього з ПДВ 2.994,30грн.

Відповідно до положень пункту 6.1. Договору остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з пунктом 10.3. Договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 (п`ять) років.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (розділ 11 Договору).

На виконання умов Договору протягом січня-грудня 2015 року позивачем було поставлено природний газ на загальну суму 221.428,74грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками підприємств (т. I, а.с. 26-37).

Відповідач за поставлений природний газ розрахувався повністю, однак здійснював таку оплату несвоєчасно, що стало підставою для нарахування йому пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення умов господарського зобов`язання.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог статей 525, 526, 629 ЦК України та статті 193 ГК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином та в повному обсязі. Як встановлено судом, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором виконав несвоєчасно, за отриманий природний газ за період січень-грудень 2015 року включно розрахувався з порушенням строків, визначених пунктом 6.1. Договору.

В силу частини другої статті 20 ГК України захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Згідно приписів статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що у разі невиконання Покупцем пункту 5.1. цього договору він зобов`язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач у відповідності до вищевказаних положень Договору та статті 625 ЦК України за порушення строків виконання зобов`язання, нарахував відповідачу пеню в розмірі 3.264,81грн., 3% річних у сумі 166,67грн., інфляційні втрати в сумі 357,87грн.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач доказів на спростування викладених обставин не надав.

Твердження відповідача щодо пропущення позивачем строку на звернення з даним позовом до суду не приймаються судом до уваги, оскільки сторонами в пункті 9.3. Договору погоджено збільшення строку позовної давності до 5 років. Таким чином позивачем не пропущено строк позовної давності, а відтак посилання на сплив строку позовної давності є необґрунтованими.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пред`явлених до стягнення заявлених пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд прийшов до висновку про те, що розрахунки відповідають вимогам чинного законодавства, а вказані суми нараховані підставно та підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з чим, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в розмірі 2.102,00грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський університет" (61080, м. Харків, пр-т. Гагаріна, буд. 187, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ) пеню в розмірі 3.264,81грн., 3% річних у сумі 166,67грн., інфляційні втрати в сумі 357,87грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2.102,00грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "28" квітня 2020 р.

Суддя О.В. Бринцев

/справа №922/446/20/