ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.04.2020 Справа № 908/1064/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Зінченко Н.Г., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілсервіс" про забезпечення позову у справі №908/1064/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілсервіс" (04119, м. Київ, вул. Якіра (Деревлянська), буд. 10-А, оф. 13)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна", (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 81)

про стягнення 1793413, 10 грн. основного боргу за Договором № 11170135 від 20.03.2017, 6418, 68 грн. 3% річних, 2240, 17 грн. інфляційних втрат

Суддя Зінченко Н.Г.

Без виклику учасників справи

УСТАНОВИВ

27.04.2020 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілсервіс" вих. б/н від 21.04.2020 (вх. №1164/08-07/20 від 27.04.2020) до Приватного акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна" про стягнення 1793413, 10 грн. основного боргу за Договором № 11170135 від 20.03.2017, 6418, 68 грн. 3% річних, 2240, 17 грн. інфляційних втрат.

27.04.2020 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу №908/1064/20 розподілено судді Зінченко Н.Г.

Одночасно з позовною заявою, 27.04.2020 до господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілсервіс" про забезпечення позову шляхом: -накладення арешту в межах суми заявлених позовних вимог, що належать Приватному акціонерному товариству «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» їм. А.М.Кузьміна» і які знаходяться (обліковуються) на його банківських рахунках в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України за виключенням грошових коштів, що призначені на виплату заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату працівникам відповідача.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на наступне.

Приватне акціонерне товариство "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна" повідомляло, що заборгованість ним буде погашена у повному розмірі в квітні 2020 року, однак жодних грошових коштів Відповідачем сплачено не було. При цьому поставлений товар за Договором, ймовірно, Відповідачем вже було відчужено третім особам, оскільки з моменту його поставки пройшов тривалий час. Разом з тим, враховуючи нещодавнє оголошення карантину на території України та зміну курсу валют, які вплинули на фінансовий стан всіх підприємців в Україні, фінансовий стан Відповідача може стати кризовим, що унеможливить в подальшому виконання рішення суду. Таким чином, вважає, що оскільки ціна позову є досить значною, а відповідач ігнорує свій обов`язок з погашення заборгованості, тобто діє недобросовісно, є підстави вважати, що при невжитті заходів по забезпеченню позову виконання рішення буде утруднено. Також зазначив, що з сайту «Судова влада України» вбачається, що відповідачем оскаржується велика кількість податкових повідомлень-рішень, відповідно до яких до відповідача застосовано штрафні санкції, а відмова у задоволенні зазначених позовів може призвести до того, що майно відповідача у задоволенні зазначених позовів може призвести до того, що майно відповідача буде передано у податкову заставу, що може вплинути на його платоспроможність.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У відповідності до ч. 4 цієї ж статті заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Розглянувши подану Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілсервіс" заяву про забезпечення позову, суд зазначає, що всупереч положенням ст., ст. 74, 76, 77 ГПК України позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено наявності підстав для забезпечення позову.

Доводи позивача, викладені в заяві про забезпечення позову, що відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо оплати поставленої продукції, ціна позову є досить значною, та посилання заявника на велику кількість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, відповідно до яких до відповідача застосовано штрафні санкції не є належним обґрунтуванням доцільності вжиття таких заходів.

Отже, позивачем не доведено підстав для забезпечення позову.

За таких обставин, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілсервіс" про вжиття заходів до забезпечення позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст., ст. 73, 74, 86, 137, 140, 234, 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілсервіс" про забезпечення позову у справі №908/1064/20 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 28 квітня 2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.

Суддя Н.Г. Зінченко