УХВАЛА

12.05.2020Справа № 910/6393/20
Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» про забезпечення позову, що подана до відкриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські готелі» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ сіті інвест ст» про визнання недійсним договору.

Разом з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом: накладення арешту на право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-альянс» за інвестиційним контрактом № 40-іі/04 від 30.09.2005 року в межах суми 3 747 815,95 грн. належне Товариству з обмеженою відповідальністю «Київ сіті інвест ст» на підставі оспорюваного договору відступлення права вимоги від 04.09.2019 року; заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Київ сіті інвест ст» здійснювати будь-які права кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-альянс» за зобов`язанням щодо стягнення боргу визначеного постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2019 у справі №910/15004/18; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа у виконавчому провадженні № 60614470.

Вказана заява обґрунтована тим, що позивачем подано позов про визнання недійсним договору відступлення прави вимоги від 04.09.2019 у зв`язку з тим що оспорюваний правочин не відповідає Цивільному кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та вчинений всупереч публічного обтяження, вжитого в інтересах позивача в забезпечення виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські готелі» перед позивачем на загальну суму 3 747 815,95 грн. З огляду на викладене, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить виконання рішення суду у цій справі та ефективний захист порушених прав позивача. При цьому, як зазначає позивач, необхідність накладення арешту на право вимоги за інвестиційним контрактом № 40-іі/04 від 30.09.2005 року та заборони відповідачу здійснювати права кредитора відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-альянс» полягає в тому, що саме запропоновані заходи забезпечення позову упередять відповідача від можливих несумлінних дій з його боку з реалізації права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-альянс» в тому числі і його відчуження повністю, або в частині третім особам, прощення боргу чи безпідставне використання інших прав кредитора; необхідність зупинення стягнення на підставі виконавчого документа у виконавчому провадженні № 60614470 полягає в наявності обгрунтованих ризиків незаконної та передчасної реалізації відповідачем майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-альянс», як уже переданого на реалізацію, так і іншого наявного у товариства майна виявленого в межах виконавчого провадження № 60614470 за оспорюваним правом вимоги.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Однак, доводи, покладені в основу заяви про забезпечення позову, не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому, тобто обставин, зазначені заявником, не є тими достатніми підставами для вжиття заходів забезпечення позову в розумінні норм ст. 136 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 136, 137, 140, ч. 2 ст. 232, ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» про забезпечення позову, що подана до відкриття провадження у справі, відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева