УХВАЛА

24 квітня 2020 року Справа № 913/251/20

м. Харків Провадження №17пн/913/251/20

Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С., розглянувши матеріали позовної заяви виконуючого обов`язки керівника Старобільської місцевої прокуратури, м. Старобільськ Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: позивача Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області,

до відповідача Селянського (Фермерського) господарства «Нива», село Бондареве, Старобільського району Луганської області,

про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

Виконуючий обов`язки керівника Старобільської місцевої прокуратури (далі прокурор) звернувся з позовною заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (далі позивач у справі) до Селянського (Фермерського) господарства «Нива» (далі відповідач у справі) про витребування із незаконного володіння відповідача на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Луганській області земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 47,0689 га, розташованої на території Веселівської (раніше Караяшницької) сільської ради Старобільського району Луганської області, яка була надана у постійне користування ОСОБА_1 на підставі державного акта на право постійного користування землею від 14.03.1997 серії ЛГ №, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №125.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що Старобільською місцевою прокуратурою за результатами вивчення стану законності у сфері земельних відносин виявлено факт незаконного, без відповідної правової підстави використання Селянським (Фермерським) господарством «Нива» (далі - С(Ф)Г «Нива») земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 47,0689 га.

Рішенням 10 сесії 21 скликання Старобільської районної ради народних депутатів Старобільського району від 27.02.1992 громадянину ОСОБА_1 надано у постійне користування земельну ділянку площею 54,6 га, яка розташована на території Веселівської (раніше ОСОБА_2 ) сільської ради Старобільського району Луганської області для ведення фермерського господарства.

18.03.1992 ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про селянське (фермерське) господарського №2009-XII від 20.12.1991 (який діяв на момент виникнення правовідносин), зареєстрував Селянське (Фермерське) господарство «Нива».

На підставі вищевказаного рішення ОСОБА_3 отримав державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 54,6 га серії ЛГ №, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №125.

Розпорядженням голови Старобільської районної державної адміністрації Луганської області від 25.03.2008 №171 частину земельної ділянки площею 7,5311 га, яка входила до складу земельної ділянки загальною площею 54,6 га, надано у приватну власність ОСОБА_1 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №111235 від 08.01.2009, зареєстрованому в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №251815/01. Решта земельної ділянки площею 47,0689 га, згідно з інформації Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 05.03.2019 №10-12-0.45-1888/2-19 залишилась у ОСОБА_1 на праві постійного користування.

Відповідно до інформації Караяшницької сільської ради від 28.02.2019 №60 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується інформацією №282/21.12-10 від 07.02.2020, яка надана відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Старобільському району та місту Брянка СМУ МЮ (м. Харків). У зв`язку зі смертю ОСОБА_1 , право постійного користування вищевказаною земельною ділянкою припинилось.

Відповідно до інформації ГУ Держгеокадастру у Луганській області « 10-12-0.45-1888/2-19 від 05.03.2019 після смерті ОСОБА_1 залишилась земельна ділянка площею 47,0689 га. Право користування припиняється зі смертю особи, якій належить таке право і не входить до складу спадщини. Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою не потребує скасування.

Прокуратурою встановлено, що С(Ф)Г «Нива» з часу смерті ОСОБА_1 , а саме з 19.05.2011 продовжує утримувати та без відповідних правових підстав використовувати вищевказану земельну ділянку площею 47,0689 га для вирощування сільськогосподарських культур.

Цей факт підтверджується інформацією наданою ГУ ДПС у Луганській області від 05.03.2020 №1841/9/12-32-55-04 про те, що вищевказана земельна ділянка площею 47,0689 га включалася до податкових декларацій єдиного податку четвертої групи, які використовуються С(Ф)Г «Нива».

Крім того, факт використання спірної земельної ділянки С(Ф)Г «Нива» підтверджено під час розгляду заяви керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області про встановлення факту припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 47,0689 га, про що зазначено в ухвалі Старобільського районного суду Луганської області від 09.10.2018 у справі №431/3551/18.

Згідно з інформацією, наданою фізичною особою підприємцем Мірошниченком С.О., нормативна грошова оцінка земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 47,0689 га, розташованої за межами населених пунктів на території Караяшницької сільської ради Старобільського району Луганської області становить 1276743,91 грн.

Посилаючись на незаконність користування Селянським фермерським господарством «Нива» спірною земельною ділянкою без відповідної правової підстави після смерті особи, якій було надано цю земельну ділянку у постійне користування, прокурором заявлено вимоги про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння,

Відповідно до ч.3 ст.4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У ст. 53 ГПК України визначено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ч.ч.3-4 ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Зі змісту ч.2 ст.19 Конституції України вбачається, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.3 ч.2 ст.129 Конституції України прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя.

Положення п.3 ч.1 ст.1311 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру».

Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014, який набрав чинності з 15.07.2015, визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої, абзацу 1 частини третьої та абзацу 1 частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Таким чином, прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або в інтересах держави з позовом, в якому зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або з позовом в інтересах держави, зазначивши про відсутність у відповідного органу повноважень щодо звернення до господарського суду. При цьому у будь-якому разі наявність підстав для представництва інтересів держави має бути обґрунтована прокурором у позовній заяві відповідно до приписів наведених норм.

Аналіз положень ч.ч.3-4 ст.53 ГПК України у взаємозв`язку зі змістом ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва виконуючим обов`язки керівника Старобільської місцевої прокуратури інтересів держави в особі позивача ГУ Держгеокадастру у Луганській області, з наведеними позовними вимогами, господарський суд враховує таке.

З 01.01.2013 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» №5245-VI від 06.09.2012, яким повноваження щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення віднесено до компетенції Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин.

Відповідно до ч. 4 ст.122 Земельного кодексу України Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, передбачено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру (п.1); Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи (пп.31 п.4).

Відповідно до п.1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Міністерства Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.02.2015 №14, головне управління Держгеокадастру в області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане. Пунктом 3 цього ж Положення встановлено, що завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, зокрема Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України (пп.12 п.4 Положення).

Згідно з п. 251 ч.4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру та п.30 ч.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Луганській області, затверджене наказом Держгеокадастру у Луганській області від 12.11.2019 №285 визначено, що Держгеокадастр та територіальні органи організовують та здійснюють держаний нагляд (контроль) дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотримання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

Отже, ГУ Держгеокадастру у Луганській області є уповноваженим державою органом на розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної форми власності та здійснення контролю за використанням та охороною земель сільськогосподарського призначення.

Згідно з ст.28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відтак, з наведених положень законодавства випливає, що ГУ Держгеокадастру у Луганській області має право самостійно звернутися до суду з заявленими позовними вимогами.

Водночас, прокурор зазначив, що місцева прокуратура неодноразово зверталась до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області щодо стану додержання вимог земельного законодавства під час використання зазначеної земельної ділянки Селянським фермерським господарством «Нива», однак перевірки дотримання вимог земельного законодавства Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області не здійснювались, що підтверджується інформацією від 31.10.2018 №114/6816вих18, від 14.01.2019 №114/167вих19, від 13.01.2020 №34-126вих.20.

У відповіді Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 30.11.2018 №10-12-0.45-9594/2-18 зазначено, що станом на теперішній час перевірки дотримання вимог земельного законодавства С(Ф)Г «Нива» при використанні земельної ділянки площею 47,0689 га спеціалістами Головного управління не здійснювались. У листі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області №10-12-0.42-587/2-20 від 30.01.2020 також повідомляється про те, що державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог земельного законодавства Управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Луганській області при використанні вищезазначеної земельної ділянки за період 2018-2019 роки не здійснювався, у зв`язку з відсутністю фахівців. Відсутність претензійно-позовної роботи з боку Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, на думку прокурора, свідчить про нездійснення уповноваженим державним органом покладеного на нього законом обов`язку із захисту державних інтересів у сфері раціонального використання земель.

Суд зауважує, що сам факт незвернення з позовом до суду ГУ Держгеокадастру у Луганській області з моменту повідомлення прокуратурою про факт порушення земельного законодавства відповідачем у жовтні 2018 року, свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження відносно вжиття відповідних заходів щодо повернення земельної ділянки.

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові від 15.10.2019 (справа №903/129/18), які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норм права.

Вимога щодо попереднього повідомлення ГУ Держгеокадастру у Луганській області про намір звернутися до суду за захистом інтересів держави з заявленим позовом виконана заявником, що підтверджується листом від 13.04.2020 №34-18.08вих.20.

Враховуючи вищевказане, суд погоджується з твердженням заявника, що позивачем не вжито заходів, спрямованих на вжиття відповідних заходів щодо витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, та наявність у даному випадку підстав для представництва прокурором інтересів держави у відповідності до ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відповідність її вимогам, встановленим ст.ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Підстави для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі, що встановлені Господарським процесуальним кодексом України, відсутні.

Відповідно до приписів ст. 12 ГПК України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно з ч. 3 ст. 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Дослідивши матеріали позовної заяви, господарський суд дійшов висновку про необхідність розгляду справи за правилами загального позовного провадження, враховуючи категорію та складність справи, обсяг та характер доказів, які необхідно дослідити під час розгляду спору та обставини, які необхідно встановити.

Відповідно до приписів ст. 177 ГПК України, підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи зазначене, розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд визнав їх достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду.

Згідно з ч.2 п.5 ст.53 ГПК України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Отже, Головне управління Держгеокадастру у Луганській області набуває статусу позивача у цій справі.

Суд враховує, що п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, ІНФОРМАЦІЯ_3 коронавірусом SARS ІНФОРМАЦІЯ_4 -2» (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 291) на всій території України з 12.03.2020 по 11.05.2020 встановлено карантин.

При цьому, відповідно до положень п. 4 Розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Керуючись ст.12, 120, 165, 166, 167, 176, 181, 234, п. 4 Розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 №211, суд

у х в а л и в:

1. Підтвердити підстави представництва виконуючим обов`язки керівника Старобільської місцевої прокуратури інтересів держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: позивача - Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, з заявленими позовними вимогами.

2. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

3. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

4. Підготовче засідання призначити на 26.05.2020 о 14 год. 40 хв.

5. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Луганської області за адресою: м. Харків, проспект Науки, буд. 5, зал судових засідань №205.

6. Відповідачу встановити строк для подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не менше строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), копію відзиву та додані до нього докази надіслати прокурору та позивачу одночасно з надісланням відзиву до суду, докази на підтвердження такого направлення надати суду.

7. Встановити сторонам строк для подання відповіді на відзив (прокурором та позивачем) та заперечень (відповідачем) (якщо такі будуть подані) не пізніше п`яти днів з моменту отримання відзиву, але не менше строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Звернути увагу учасників справи, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі Електронний суд, поштою, факсом або дистанційними засобами зв`язку.

Явку представників сторін та прокурора визнати необов`язковою.

Суд звертає увагу сторін на те, що відповідно до ч. 1 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Звертаємо увагу учасників судового процесу, що всі копії документів, що додаються до матеріалів справи та довіреності представників сторін повинні бути належним чином засвідчені. Крім того, п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії; засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Учасники справи мають можливість отримувати процесуальні документи в електронному вигляді паралельно з документами у паперовому вигляді.

Для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно:

1. Зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщену на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua.

2. Подати до суду заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, яку необхідно роздрукувати на офіційному веб-порталі судової влади України у вищевказаному розділі.

Процесуальні документи у відповідній справі, що видані після дати подання вказаної заявки до суду, будуть надходити в електронному вигляді на зареєстровану електронну адресу учасника судового процесу в домені mail.gov.ua, зазначену в заявці.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: (https://court.gov.ua/FAIR).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 28.04.2020 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку відповідно до ст.255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Фонова