ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

м. Чернівці

08 травня 2020 року Справа № 926/963/20

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Марущака І.В., розглянувши матеріали

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, м. Івано-Франківськ

до гр. ОСОБА_1 , м. Новодністровськ Сокирянського району Чернівецької області

про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 180 000 грн,

В С Т А Н О В И В :

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (далі - Регіональне відділення ФДМУ) звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом, у якому просить стягнути з громадянки України ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідачка) на свою користь 180 000 грн матеріальної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області (правонаступником якого є позивач) від 19.01.2017 ОСОБА_1 за її заявою призначено виконуючим обов`язків директора Новодністровської державної швейно-трикотажної фабрики (далі - Новодністровська ДШТФ) та їй за актом приймання-передавання передано майно цього державного підприємства як матеріально-відповідальній особі. Разом з тим, наказом позивача від 18.09.2019 відповідачку було звільнено із займаної посади за власним бажанням, проте майно Новодністровська ДШТФ первісною вартістю 180 000 грн ОСОБА_1 не повернула, внаслідок чого завдала збитків в сумі позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2020 вказану позовну заяву передано на розгляд судді Дутці В.В. та присвоєно єдиний унікальний номер справи 926/963/20.

Ухвалою суду від 06.05.2020 задоволено самовідвід судді Дутки В.В. від розгляду позовної заяви Регіонального відділення ФДМУ до ОСОБА_1 та передано вказану позовну заяву для повторного автоматизованого розподілу справи в порядку, встановленому п.17.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Вказана ухвала мотивується тим, що позовну заяву розподілено із порушенням правил спеціалізації, що встановлена рішенням зборів суддів Господарського суду Чернівецької області.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2020 позовну заяву Регіонального відділення ФДМУ передано до провадження судді Марущака І.В.

Вирішуючи питання про підвідомчість цього спору та прийняття позовної заяви, суд зазначає, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (стаття 4 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають, зокрема, справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

Таким чином, вказана норма передбачає, що господарським судам підвідомчі (1) справи за позовами юридичних осіб до її посадової особи (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) або (2) справи за позовами власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах, до її посадової особи (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені).

Регіональне відділення ФДМУ зазначає, що Новодністровська ДШТФ створена наказом Міністерства промислової політики України № 149 від 28.04.1998 та за пропозицією останнього наказом Фонду державного майна України від 28.08.2003 № 1524 включена до переліку державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом продажу на аукціоні.

05 листопада 2003 Регіональне відділення ФДМУ по Чернівецькій області прийняло функції з управління майном Новодністровської ДШТФ згідно з Порядком передачі функцій управління майном державного підприємства державний органів приватизації у зв`язку з прийняттям рішення про приватизацію цього майна, затвердженого наказом ФДМУ № 667 від 31.03.2000 (наказ РВ ФДМУ по Чернівецькій області від 05.11.2003 № 226).

Позивач є правонаступником Регіонального відділення ФДМУ по Чернівецькій області, що підтверджується наказом Фонду державного майна України від 06.03.2019 № 231.

Відповідно до частини першої статті 54 ГПК України власник (учасник, акціонер) юридичної особи, якому належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства (крім привілейованих акцій), або частка у власності юридичної особи якого становить 10 і більше відсотків, може подати в інтересах такої юридичної особи позов про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою.

У постанові від 14.04.2020 у справі № 910/12217/19 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що наявність трудових відносин між власником (учасником, акціонером) юридичної особи та посадовою особою цієї юридичної особи не впливає на визначення юрисдикції спорів за позовом власника (учасника, акціонера) до такої посадової особи щодо відшкодування збитків, завданих юридичній особі діями або бездіяльністю посадової особи, поданим власником (учасником, акціонером) в інтересах юридичної особи. Такі спори підлягають розгляду господарськими судами відповідно до пункту 12 частини першої статті 20, частини першої статті 54 ГПК України.

Згідно із частиною другою статті 54 ГПК України зазначена юридична особа набуває статусу позивача, але не вправі здійснювати свої процесуальні права та обов`язки без згоди власника (учасника, акціонера), який подав позов. Посадова особа, до якої пред`явлений позов, не вправі представляти юридичну особу та призначати іншу особу для представництва юридичної особи в даній справі. Таким чином, власник (учасник, акціонер) юридичної особи є представником юридичної особи у такому спорі відповідно до норми закону (законне представництво) і для такого представництва йому не потрібні інші правові підстави (договір чи довіреність).

У даному випадку Регіональне відділення ФДМУ хоча і зазначає, що спір виник у зв`язку із неповерненням йому колишнім в.о. директора майна Новодністровської ДШТФ, проте просить стягнути шкоду на власну користь, а не на користь Новодністровської ДШТФ, незважаючи на те, що майно, щодо якого виник спір, закріплено за цим державним підприємством на праві повного господарського відання і саме воно володіє, користується та розпоряджається цим майном в господарських цілях (пункт 4.2 Статуту Новодністровської ДШТФ).

Крім того, пунктом 4.6 Статуту Новодністровської ДШТФ передбачено, що збитки, завдані підприємству в результаті порушення його майнових прав громадянами, юридичними особами і державними органами, відшкодовуються підприємству за рішенням суду або арбітражного суду.

Отже, суд дійшов висновку, що саме Новодністровська ДШТФ має право вимагати у в.о. директора ОСОБА_1 (повноваження якої припинені) відшкодування збитків завданих у зв`язку із неповерненням майна.

Натомість із змісту позовної заяви слідує, що позивач не звертається до суду з позовом в інтересах Новодністровської ДШТФ, не зазначає його як позивача (а себе як його представника) у цьому спорі, не вказує яким чином стягнення шкоди на рахунок позивача відновить права та інтереси державного підприємства.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Стаття 139 Кодексу законів про працю передбачає: «Покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження власника або уповноваженого ним органу, або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.».

Попри це, позивач мотивує свої вимоги, зокрема, положеннями статей 3, 130, 131, 136, 139 Кодексу законів про працю, а тому суд констатує, що в такій редакції позовної заяви даний спір не підпадає під критерії корпоративного (пункт 3 частини першої статті 20 ГПК України) або позову власника в інтересах юридичної особи до її посадової особи (пункт 12 частини першої статті 20 ГПК України), відтак підвідомчий місцевому загальному суду та має розглядатись у порядку цивільного судочинства відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене суд вважає, що у відкритті провадження у справі слід відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас ухвала Новодністровського міського суду Чернівецької області від 03.02.2020, якою Регіональному відділенню ФДМУ відмовлено у відкритті провадження у справі № 722/9/20 за аналогічним позовом та роз`яснено, що цей спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, не має преюдиціального характеру для визначення юрисдикції цього спору.

Схожої позиції щодо преюдиціальності ухвал суду дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.02.2020, справа № 916/385/19.

При цьому, суд вважає помилковими посилання Новодністровського міського суду Чернівецької області на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019, оскільки обставини справи № 638/15118/16-ц (в якій товариство з обмеженою відповідальністю самостійно звернулось за захистом власних прав та інтересів до колишнього генерального директора) є відмінним від обставин справ №722/9/20 і № 926/963/20.

Поряд з цим, ураховуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 14.04.2020 по справі № 910/12217/19, суд роз`яснює, що позивач не позбавлений права звернутись до господарського суду з позовом в інтересах Новодністровської ДШТФ до в.о. директора цього державного підприємства ОСОБА_1 (повноваження якої припинені) про відшкодування шкоди, завданої неповерненням майна.

Відповідно до квитанції № 30878341-1 від 23.04.2020 та платіжного доручення № 9 від 13.04.2020 за подання цього позову позивачем сплачено до державного бюджету судовий збір в сумі 2700 грн (300 грн + 2400 грн відповідно), який, у зв`язку із відмовою у відкритті провадження у справі, підлягає поверненню позивачу згідно пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 20, пунктом 1 частиною першою статті 175, статтями 234,235, 236 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях до громадянки України ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 180 000 грн.

2. Позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях та додані до неї документи повернути позивачу.

3. Копію позовної заяви залишити у суді.

4. Повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (6019, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 48, код 42891875) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 2700 грн, сплачений згідно до квитанції № 30878341-1 від 23.04.2020 та платіжного доручення № 9 від 13.04.2020

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено і підписано 08 травня 2020 року.

Суддя І.В. Марущак