ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року

м. Київ

Справа № 904/8794/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Зуєва В. А.,

за участю секретаря судового засідання: Мартинюк М. О.,

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився,

відповідача - Смолов К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТП Трансекспо"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2019 (судді: Парусніков Ю. Б., Коваль Л. А., Чередко А. Є.) і рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2019 (судді: Петренко Н. Е., Манько Г. В., Ярошенко В. І.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТП Трансекспо"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітель-Дніпро"

про стягнення 1 050 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ВТП Трансекспо» (далі - ТОВ «ВТП Трансекспо») звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітель-Дніпро» (далі - ТОВ «Капітель-Дніпро») 1 050 000,00 грн за придбану фарбу «Defender M Solvent» AK-121 неналежної якості.

1.2. Позов мотивований поставкою відповідачем лакофарбового матеріалу неналежної якості, внаслідок чого позивач просить господарський суд стягнути вартість отриманого ним товару неналежної якості.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2019 у справі № 904/8794/17 у задоволенні позову ТОВ «ВТП Трансекспо» до ТОВ «Капітель-Дніпро» відмовлено. Стягнуто з ТОВ «ВТП Трансекспо» на користь ТОВ «Капітель-Дніпро» 34000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

2.2. Рішення місцевого господарського суду мотивовано недоведеністю позивачем використання у роботі саме тієї фарби, яку йому поставив відповідач, а також відсутністю можливості встановити ідентичність наданого для проведення судової експертизи лакофарбового матеріалу та продукції, що поставлена відповідачем.

2.3. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2019 апеляційну скаргу ТОВ «ВТП Трансекспо» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2019 у справі № 904/8794/17 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2019 у справі № 904/8794/17 залишено без змін.

2.4. Суд апеляційної інстанції, посилаючись на статтю 74 Господарського процесуального кодексу України, виходив із того, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, тому місцевий суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

3. Короткий зміст касаційної скарги

3.1. Не погодившись з постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2019 та рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2019, ТОВ «ВТП Трансекспо» звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2019, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «ВТП Трансекспо» в повному обсязі та стягнути з ТОВ «Капітель-Дніпро» 1 050 000,00 грн за поставлену неналежної якості фарбу.

3.2. В обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржувані рішення та постанова прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 69, 86, 89, 104, 198, 203, 210, 211, 236 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 6, 9, 10, 14, 16, 17, 18, 20, 26, 27, 28 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при РМ СРСР від 25.04.1966 № 7 (далі - Інструкція П 7), неправильним застосуванням ГОСТ 9980.1-86, ГОСТ 9980.2-86. Скаржник вказує на те, що ГОСТ 9980.1-86, ГОСТ 9980.2-86 втратили чинність, тому суд, спростовуючи аргументи позивача, помилково на них послався та застосував до спірних правовідносин. Скаржник вважає, що судом помилково не було застосовано до спірних правовідносин пункт 9 Інструкції № 7, оскільки позивачем було дотримано вимоги Регламенту при прийнятті фарби, натомість, приховані недоліки товару було виявлено після використання фарби та у строки, встановлені законом, складено відповідний акт про виявлення прихованих недоліків, який необґрунтовано, на думку скаржника, не був взятий до уваги судами. Скаржник наголошує, що судами помилково оцінено докази, які беззаперечно, на думку скаржника, спростовують висновки судів попередніх інстанцій, зокрема: нотаріально посвідчена заява свідка ОСОБА_1 від 21.01.2019, нотаріально посвідчена заява свідка ОСОБА_2 від 26.03.2019, акти на закриття прихованих робіт від 07.03.2017, 17.03.2017, 03.04.2017, виконавча схема на вогнезахист, акти відбору зразків вогнезахисного матеріалу № 1, №2, №3, №4 від 26.04.2017, схема відбору зразків вогнезахисного покриття, відповідь замовника об`єкта будівництва та документи додані до неї та інші докази, які свідчать про те, що роботи з вогнезахисту металевих конструкцій здійснювалися на об`єкті саме, придбаною у відповідача фарбою. Поміж тим, скаржник вказує на помилковість застосування до спірних правовідносин пункту 16 Інструкції № 7. Зазначає, що судами проігноровано той факт, що акт про виявлення прихованих недоліків по придбаній фарбі було складено за участю компетентного та акредитованого інспекційного органу, як того вимагає пункт 20 Інструкції № 7. Водночас, позивач наголошує, що відповідач був неодноразово запрошений для складання акта прихованих недоліків, однак повідомлення про запрошення були ним видалені. Скаржник вважає, що судами порушено статтю 104 Господарського процесуального кодексу України та зроблено помилковий висновок про критичну оцінку висновків Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. залуж. проф. М. С. Бокаріуса, не допитано судового експерта ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_1 та не досліджено речові докази (6 відер фарби).

3.3. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Капітель-Дніпро» зазначає, що судові рішення є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги їх не спростовують. За таких обставин, просить оскаржувані рішення залишити без змін, а касаційну скаргу ТОВ «ВТП Трансекспо» - без змін.

ТОВ «Капітель-Дніпро» звертає увагу суду на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами постачання відповідачем товару неналежної якості у момент передачі. Повноважний представник позивача прийняв поставлений товар без будь-яких зауважень щодо якості, підписавши видаткові накладні та товарно-транспортні накладні. Не підтверджено позивачем факту використання поставленого товару на об`єкті будівництва, оскільки не надано жодних доказів переміщення товару зі складу до об`єкта будівництва, крім того об`єкт будівництва введено в експлуатацію та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно без зауважень, замовником будівництва не висунуто жодних претензій щодо якості робіт та матеріалів. Вказує, що сторони під час приймання фарби вогнезахисної для металоконструкцій «Defender M Solvent» AK-121 зобов`язані, крім положень Інструкції П-7 також керуватися вимогами Регламенту робіт з вогнезахисту на вказану фарбу, а також ТУ 2310-006-1 «Составы лакокрасочные огнезащитные», якими визначено правила приймання продукції з посиланням саме на ГОСТ 9980.1-86 (п.4.1. технічних умов). Наголошує, що суд правильно визначився з характером недоліків постановленої продукції, оскільки позивачем не було дотримано вимог Інструкції П-7, технічних умов та інших нормативних документів під час прийняття спірної фарби, що у свою чергу позбавляє недоліки (навіть у разі їх наявності) характеру прихованих, оскільки позивачем не було здійснено навіть звичайної перевірки якості під час постачання товару. Відповідач зазначає, що позивачем було порушено та недотримано порядок прийняття товару, тому всі документи, складені позивачем у подальшому, складені ним із порушенням встановленого порядку. Зазначає, що Акт про виявлення прихованих недоліків від 14.04.2017 складений зацікавленими особами з порушенням строку та порядку його складення, а решта доказів обґрунтовано визнані судами як неналежні та недопустимі.

4. Обставини справи, встановлені судами

4.1. ТОВ «Капітель-Дніпро» надало ТОВ «ВТП Трансекспо» рахунок № 4-114 від 26.01.2017 на оплату 75 кг фарби вогнезахисної для металоконструкцій «Defender M Solvent» AK-121 у сумі 7875,00 грн з ПДВ.

4.2. ТОВ «ВТП Трансекспо» здійснило оплату товару у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 2557 від 26.01.2017 на суму 7875,00 грн.

4.3. ТОВ «Капітель-Дніпро» поставило ТОВ «ВТП Трансекспо» товар в обумовленій кількості, що підтверджується видатковою накладною № 12 від 26.01.2017 на суму 7875,00 грн.

4.4. Позивачем надано для дослідження зразок лакофарбового матеріалу у білому жерстяному відрі з типографською етикеткою «Defender M Solvent» АК-121 номер партії 9929, дата виробництва 19.01.2017 маса 25,0 кг методом ІЧ- спектроскопії на предмет відповідності наданого зразка вогнезахисним матеріалам інтумесцентного типу.

За результатами ІЧ-спектроскопічного аналізу зразків листом від 27.02.2017 за вих. № 26-10/34 на № 32-2/02 від 10.02.2017 Інституту фізико-органічної хімії і вуглекхімії ім. Л. М. Литвиненка позивача повідомлено, що наданий лакофарбовий матеріал з етикеткою «Defender M Solvent» АК-121, за хімічним складом ідентичний до типових інтумесцентних вогнезахисних засобів, що спучуються. В склад входять сполуки, що присутні у вогнезахисних матеріалах, які спучуються: меламін, пентаеритрит, поліфосфат амонію. Зразок лакофарбового матеріалу, що досліджувався, відноситься до типових інтумесцентних (що спучуються) вогнезахисних засобів, до яких належить вогнезахисна речовина, що спучується «Defender M Solvent» АК-121.

4.5. ТОВ «Капітель-Дніпро» виставило ТОВ «ВТП Трансекспо» рахунок № 4-124 від 03.02.2017 на оплату фарби вогнезахисної для металоконструкцій «Defender M Solvent» АК-121 у кількості 10 000 кг на суму 1 050 000,00 грн.

4.6. ТОВ «ВТП Трансекспо» здійснило оплату товару у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 2602 від 06.02.2017 на суму 1050000,00 грн.

4.7. ТОВ «Капітель-Дніпро» поставило ТОВ «ВТП Трансекспо» товар в обумовленій кількості, що підтверджується видатковою накладною № 21 від 03.02.2017 на суму 52 500,00 грн і товарно-транспортною накладною № Р21 від 03.02.2017, видатковою накладною № 31 від 21.02.2017 на суму 997 500,00 грн, товарно-транспортною накладною № Р31 від 21.02.2017.

4.8. Разом з фарбою передано сертифікат відповідності серії ВГ № 650417 зареєстрований в Реєстрі Системи за № UA1.166.0041333-16; термін дії з 20.12.2016 до 15.09.2018. Продукція - вогнезахисна речовина (фарба, що спучується для сталевих конструкцій) АК-121 «Defender M Solvent» (межа вогнестійкості захищених металевих конструкцій від R 30 до R 90, в залежності від діапазону коефіцієнтів перерізу сталевої конструкції до діапазону товщин покриву в додатках 1-4). Відповідає вимогам ДБН В.1.1.7-2002 «Захист від пожежі. Пожежна безпека об`єктів будівництва» пунктів 2.10, 2.17. ДСТУ Б.В.1.1-17:2007 (ENV 13381-4:2002, NEQ) «Захист від пожежі. Вогнезахисні покриття для будівельних несучих сталевих конструкцій. Метод визначення вогнезахисної здатності». Клас вогнестійкості від R 30 до R 90 для будівельних несучих сталевих конструкцій (з три- та чотирибічним захистом), з покривом з вогнезахисної речовини (фарби) АК-121 «Defender M Solvent» середньою товщиною сухого шару та для проектних температур будівельної несучої сталевої конструкції від 350 0С до 750 0С (згідно з таблицями додатків 1-4). Витрата продукції при нанесенні (без урахування технологічних витрат) не менше ніж 1,89 кг/м2 на 1 мм товщини покриву в сухому стані. Ґрунтувальне покриття ГФ-021 ГОСТ 25129-82 «Ґрунтовка ГФ-021. Технічне обладнання» середньою товщиною сухого шару 0,065 мм; виробник продукції ООО «Евростиль» (Росія); сертифікат видано ТОВ «Капітель-Дніпро»; додаткова інформація добровільна сертифікація. Продукція, що виробляється серійно з 20.12.2016 до 15.09.2018. Здійснюється технічний нагляд за виробництвом та стабільністю показників сертифікованої продукції 1 (один) раз на рік протягом терміну дії сертифіката у відповідності з ДСТУ 2296-93.

4.9. Крім того, передано додатки до вказаного сертифіката відповідності, паспорт партії № 9959 ТУ 2310-006- Огнезащитная краска «Defender M Solvent» АК-121, паспорт партії № 9968 ТУ 2310-006- Огнезащитная краска «Defender M Solvent» АК-121, паспорт партії № 9969 ТУ 2310-006- Огнезащитная краска «Defender M Solvent» АК-121, паспорт партії № 9973 ТУ 2310-006- Огнезащитная краска «Defender M Solvent АК-121», паспорт партії № 9974 ТУ 2310-006- Огнезащитная краска «Defender M Solvent» АК-121, паспорт партії № 9976 ТУ 2310-006- Огнезащитная краска Defender M Solvent АК-121. Регламент робіт по вогнезахисту за реєстраційним номером № 159/1/34775930/2017 від 24.01.2017, введений в дію 28.02.2017 та дійсний до 15.09.2018 і погоджений Державною службою України з надзвичайних ситуацій від 28.02.2017 за № 26-3059/261.

4.10. Керівником напрямку вогнезахисту будівельних конструкцій позивача Бренделем О.А. 13.04.2017 складено доповідну записку з вогнезахисту металевих конструкцій на об`єкті «Ашан» адресовану директору ТОВ «ВТП Трансекспо» з інформацією про виявлення відсутності так званого «ефекту спучення», внаслідок дії температури на вогнезахисну фарбу.

4.11. Судами вказано, що позивач зазначав, що 13.04.2017 на електронну адресу відповідача направлено лист і запропоновано 14.04.2017 о 15:00 забезпечити участь представника останнього на об`єкті «Ашан», на якому здійснювалися роботи з нанесення фарби, з метою складання акту про виявлення прихованих недоліків товару за адресою: місто Київ, вулиця Здолбунівська, 4-й «А» мікрорайон Позняки, в Дарницькому районі міста Києва.

4.12. Комісією у складі представників замовника, позивача та інспекційного органу 14.04.2017 складено акт про виявлення прихованих недоліків товару. Висновки комісії: внаслідок проведення «експрес» перевірки, комісія дійшла висновку, що виявлені недоліки підтверджені, відсутнє спучування при дії температури, помітне легке горіння фарби. Таким чином фарба не є вогнезахисною.

Акт про виявлення прихованих недоліків товару від 14.04.2017 складений комісією за участю представника замовника, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт Ф.К.А.У»; представника покупця та виконавця робіт, заступника директора ТОВ «ВТП Трансекспо»; представника покупця та виконавця робіт, керівника напрямку вогнезахисту будівельних конструкцій Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТП Трансекспо»; представника інспекційного органу, керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр пожежно-технічного аудиту».

4.13. Судами зазначено, що позивач стверджує, що 24.04.2017 на електронну адресу відповідача направлено лист, в якому відповідачу запропоновано 26.04.2017 о 13:00 забезпечити явку представника останнього на об`єкт «Ашан» на якому і здійснювалися роботи з нанесення фарби за спірною поставкою з метою відбору зразків з пофарбованих поверхонь ферм, прогонів та інше, а також для відбору зразків із відер кожної партії для наступного їх направлення в Інститут на аналіз.

Матеріали справи містять акт № 1 від 26.04.2017 відбору зразків вогнезахисного матеріалу, акт № 2 від 26.04.2017 відбору зразків вогнезахисного матеріалу, акт № 3 від 26.04.2017 відбору зразків вогнезахисного матеріалу, акт № 4 від 26.04.2017 відбору зразків вогнезахисного матеріалу.

4.14. Ухвалою від 15.01.2018 Господарський суд Дніпропетровської області призначив у справі № 904/8794/17 судову експертизу, за результатами проведення якої складено висновок з дослідження лакофарбових матеріалів та покрить № 2010/21725-21729 від 25.09.2018.

У висновку вказаної експертизи зазначено наступне.

«У складі речовини, що міститься у відрі з зазначенням на великій етикетці - «Огнезащитная вспучивающаяся краска для металлоконструкций DEFENDER M (solvent)», на малій етикетці DEFENDER M solvent АК-121, № партії 9929, дата виробництва 19.01.2017», входять сполуки характерні для вогнезахисних матеріалів, що спучуються, а саме: меламін, пентаеритрит та поліфосфат амонію.

У складі речовин, що містяться у відрах з зазначенням на великій етикетці - «Огнезащитная вспучивающаяся краска для металлоконструкций DEFENDER M (solvent)», на малій етикетці DEFENDER M solvent АК-121 Э № партії 9968, дата виробництва 13.02.2017», з зазначенням на великій етикетці - «Огнезащитная вспучивающаяся краска для металлоконструкций DEFENDER M (solvent)», на малій етикетці DEFENDER M solvent АК-121 Э, № партії 9969, дата виробництва 13.02.2017», із зазначенням на великій етикетці - «Огнезащитная вспучивающаяся краска для металлоконструкций DEFENDER M (solvent)», на малій етикетці DEFENDER M solvent АК-121 Э, № партії 9973, дата виробництва 14.02.2017» із зазначенням на великій етикетці - «Огнезащитная вспучивающаяся краска для металлоконструкций DEFENDER M (solvent)», на малій етикетці DEFENDER M solvent АК-121 Э, № партії 9974, дата виробництва 14.02.2017», з зазначенням на великій етикетці - «Огнезащитная вспучивающаяся краска для металлоконструкции DEFENDER M (solvent)», на малій етикетці DEFENDER M solvent АК-121 Э, № партії 9976, дата виробництва 15.02.2017», відсутні xiмiчні сполуки, що присутні у вогнезахисних фарбах, що спучуються, а саме: меламін, пентаеритрит та поліфосфат амонію».

4.15. Крім того, складено висновок судової трасологічної експертизи та судової технічної експертизи документів № 2011/3688 від 28.09.2018 у справі № 904/8794/17.

У висновках вказаної експертизи зазначено наступне.

«Надані на дослідження металеві відра з кришками, в яких поставлялася речовина з зазначенням на великій етикетці - « Огнезащитная вспучивающаяся краска для металлоконструкций DEFENDER M ( solvent)», на малій етикетці DEFENDER M solvent AK-121 Э, № партії 9968, дата виробництва 13.02.2017 - вх. № 904/8794/17/Р/65713/17 від 04.12.2017; № партії 9969, дата виробництва 13.02.2017 - вх. № 904/8794/17/Р/65710/17 від 04.12.2017; № партії 9973, дата виробництва 14.02.2017 - вх. № 904/8794/17/Р/65714/17 від 04.12.2017; № партії 9974, дата виробництва 14.02.2017 - вх. № 904/8794/17/Р/65719/17 від 04.12.2017; № партії 9976, дата виробництва 15.02.2017 - вх. № 904/8794/17/Р/65721/17 від 04.12.2017 та металеве відро з кришкою, в якому поставлялася речовина з зазначенням на великій етикетці - «Огнезащитная вспучивающаяся краска для металлоконструкций DEFENDER M ( solvent)», на малій етикетці DEFENDER M solvent AK-121, № партії 9929, дата виробництва 19.01.2017 - вх. № 904/8794/17/Р/657МП7 від 04.12.2017 однакові за загальними ознаками: конструктивним та розмірним характеристикам.

4.16. Спір виник у зв`язку з наявністю/відсутністю підстав для стягнення з відповідача вартості поставленого позивачу товару.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Заслухавши у судовому засіданні доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в касаційній скарзі та відзиві доводи сторін, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

5.2. Предметом спору у справі є матеріально-правова вимога ТОВ «ВТП Трансекспо» про стягнення з ТОВ «Капітель-Дніпро» 1 050 000, грн за придбану фарбу, за твердженням позивача, неналежної якості.

Звертаючись із позовом позивач посилається на те, що відповідачем поставлений неякісний товар - вогнезахисна фарба для металоконструкцій, яка не є вогнезахисною. Отже, спір стосується якості товару, поставленого відповідачем.

5.3. Як установлено судами, правовідносини сторін виникли внаслідок вчинення ними фактичних дій поставки, тому регулюються статтями 264-271 Господарського кодексу України, статтями 655-697, 712 Цивільного кодексу України; з огляду на специфічний предмет поставки відносини сторін регулюються також відповідними державними стандартами та правилами.

5.4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, виходив із того, що позивач прийняв товар без жодних зауважень, не провівши звичайну перевірку отриманої від відповідача лакофарбової продукції у відповідності із вимогами ГОСТ 9980.1-86 та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, яка затверджена постановою Державного арбітражу Союзу РСР від 25.04.1996 № П-7, акт про фактичну якість та комплектність отриманої продукції не склав. Акт виявлення прихованих недоліків складений з порушенням строків та порядку, встановленого Інструкцією П-7, а тому не може бути належним доказом поставки продукції неналежної якості. Висновки судової експертизи, ІЧ-спектроскопічного аналізу зразків лакофарбового матеріалу від 31.07.2017, висновок спектроскопічного аналізу зразків вогнезахисного покриття від 02.08.2017 відхилені судом через відсутність належних та допустимих доказів того, що на дослідження надавалася саме та фарба, яка поставлена відповідачем і вогнезахисне покриття металоконструкцій, зразки якого направлені на дослідження, виконане з цієї ж фарби. Акти №1-4 від 26.04.2017 відбору зразків не містять вихідних даних, що ідентифікують поставлену продукцію та інформацію щодо порядку відібрання зразків вогнезахисного матеріла.

5.5. Враховуючи установлені господарськими судами попередніх інстанцій обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками судів з огляду на таке.

5.6. Згідно зі статтю 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості; постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, покупець має право відмовитись від прийняття та оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення оплаченої суми.

Статтями 675, 678, 679, 680 Цивільного кодексу України передбачено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості у момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

При цьому продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві, або з причин, які існували до цього моменту (частина 1 статті 679 Цивільного кодексу України).

Отже, продавець несе відповідальність за недоліки товару, якщо вони виникли до його передання покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару.

Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду від 16.12.2019 у справі № 904/5002/18.

5.5. Судами установлено, що відповідач передав, а позивач прийняв товар та товаросупровідні документи, що підтверджується видатковими накладними від 03.02.2017 № 21 та від 21.02.2017 № 31 та товаро-транспортними накладними від 03.20.2017 № Р21 та від 21.02.1017 № Р31, які підписано сторонами без зауважень. Інформація про виявлення недоліків товару надійшла до позивача 13.04.2017, тобто через два місяці після поставки та прийняття без зауважень товару покупцем, від керівника напряму вогнезахисту будівельних конструкцій товариства Бренделя О. А.

Таким чином, у цьому випадку презюмується, що продавець передав товар належної якості і, виходячи з того, що недоліки товару виявлено покупцем після його отримання, тягар доказування того, що такі недоліки виникли до його передачі покладається саме на покупця - позивача.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 921/622/16-г/6.

5.6. Частиною 1 статті 269 Господарського кодексу України передбачено, що строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред`явлення постачальникові претензій у зв`язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до статті 674 Цивільного кодексу України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 1 Інструкції П-7 ця інструкція застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними і Особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектністю, а також тари під продукцією або товарами.

5.7. Суд апеляційної інстанції, обґрунтовуючи порушення покупцем порядку приймання лакофарбових матеріалів та відхиляючи аргументи позивача про відсутність у нього нормативного чи будь-якого іншого документа, на підставі якого він зобов`язаний перевіряти якість фарби під час її отримання, послався на правила приймання лакофарбових матеріалів, встановлені ГОСТ 9980.1-86, введеним у дію постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 20.07.1986 № 1618.

Відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 16.09.2014 № 1111 "Про прийняття національних стандартів України, гармонізованих з міжнародними та європейськими стандартами, міждержавного стандарта як національного стандарта України, затвердження національних стандартів України та міждержавних нормативних документів в Україні" та наказу Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 05.11.2015 № 145 з 01.01.2016 ГОСТ 9980.1-86 було скасовано. Натомість, прийнято наступні нормативні документи, зокрема, ДСТУ ISO 1513:2014 «Фарби та лаки. Перевіряння та готування проб для випробування (ISO 1513:2010, IDT), ДСТУ ISO 15528:2015 «Фарби, лаки та сировина для фарб і лаків. Відбирання проб (ISO 15528:2013, ДСТУ ISO).

Вказаними стандартами визначено процедуру відбирання проб лакофарбової продукції під час прийняття покупцем товару за якістю. Зокрема, пунктом 9 ДСТУ ISO 1513:2014 установлено, що протокол попереднього перевіряння має містити таку інформацію: опис проби, як зазначено на етикетці (розділ 8), посилання на цей стандарт, зовнішній вигляд, прозорість проби тощо, опис будь-яких наявних плівок та вибраної процедури проціджування (5.1.1), опис будь-якого наявного осаду і вибраної процедури повернення до початкового стану (5.2.5), інші попередні спостереження відповідно до 4 та 5 розділів.

Отже, помилкове посилання суду апеляційної інстанції на ГОСТ 9980.1-86 не може бути підставою для скасування правильного по суті судового рішення, оскільки не спростовує висновків суду про обов`язок покупця відбирати проби продукції під час її прийняття, чого, як встановлено судами попередніх інстанцій, зроблено позивачем не було. А тому у разі невиконання такого обов`язку покупець фактично позбавлений можливості спростування презумпції постачання товару належної якості.

5.8. Як убачається з матеріалів справи, за відсутності письмового договору поставки, сторони повинні були керуватися вимогами національних стандартів. Крім того, приймання товару передбачалося Регламентом робіт з вогнезахисту на фарбу вогнезахисну для металоконструкцій «АК-121 Defender M solvent», а також ТУ 2310-006- «Составы лакокрасочные огнезащитные». Технические условия», переданим разом із товаросупровідними документами. При цьому ТУ 2310-006- «Составы лакокрасочные огнезащитные. Технические условия» мають посилання на правила прийняття продукції, встановлені ГОСТ 9980.1-86.

Разом із тим, судами попередніх інстанцій установлено, що всупереч вимогам нормативних документів (стандартів), ТОВ «ВТП Трансекспо» не здійснювало перевірку продукції у відповідності з вимогами, встановленими для сторін правилами і стандартами, оскільки відповідач передав 03.02.2017 та 21.02.2017 продукцію, позивач не здійснив її приймання за якістю в момент прийняття (вибірково не перевірив 5% пакувальних місць фарби згідно з пунктом 4.2.2.1 Регламенту, не склав протокол попереднього перевіряння за ДСТУ ISO 1513:2014), і, як вбачається із записки ОСОБА_1 від 13.04.2017, факт відсутності «ефекту спучення» (недолік фарби) виявлено після нанесення 9000 кг фарби на металоконструкції. У зв`язку із цим у подальшому неможливим є дотримання положень технічних вимог, стандартів та Регламенту робіт з вогнезахисту.

5.9. Оскільки позивачем не доведено того, що недоліки товару виникли до його прийняття або з причин, які існували до цього моменту, спірна фарба прийнята позивачем без зауважень, суди відповідно до частини 1 статті 679 Цивільного кодексу України дійшли обґрунтованих висновків про відсутність підстав для задоволення вимог про повернення грошових коштів.

5.10. Водночас, для ствердження того, що спірний товар має приховані недоліки необхідним є, по-перше, здійснення звичайної для даного виду продукції перевірки, а, по-друге, їх виявлення під час використання (зберігання) та доведення цього факту належними та допустимими доказами.

Однак, як встановлено судами, позивачем не було дотримано технічних умов та інших нормативних документів під час прийняття спірної продукції, внаслідок чого є неможливим доведення причин недоліків спірної фарби у подальшому.

5.11. Решта доводів касаційної скарги щодо помилковості висновків судів попередніх інстанцій відносно наданих позивачем доказів, зокрема, висновків судових експертиз, актів відбору зразків, актів огляду прихованих недоліків товару, свідчень, викладених у заяві свідка ОСОБА_1 , фактично зводяться до переоцінки доказів та обставин, установлених судами попередніх інстанцій, і відповідно до вимог статті 300 Господарського процесуального кодексу України ( у редакції Закону, який діяв до 08.02.2020) виходять за межі повноважень суду касаційної інстанції.

5.12. Отже, звертаючись із касаційною скаргою, скаржник не спростував висновків попередніх судових інстанцій та не довів неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело би до ухвалення незаконного по суті рішення.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону, який діяв до 08.02.2020) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 300 цього Кодексу, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.3. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судове рішення суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.4. Відповідно до частини 1 статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.5. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що оскаржені судові рішення у справі прийнято із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для їх скасування не вбачається.

6.6. Доводи, викладені у касаційній скарзі, про порушення і неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень, не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послалися суди першої та апеляційної інстанцій, ґрунтуються на переоцінці доказів, зібраних у справі, що за змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України не належить до повноважень суду касаційної інстанції, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржених судових рішень у справі немає.

7. Розподіл судових витрат

7.1. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Капітель-Дніпро» просило стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн за розгляд справи у суді касаційної інстанції.

На підтвердження понесених судових витрат позивач навів детальний опис юридичних послуг, наданих за договором про надання правової допомоги № 08/18 від 16.07.2018 з Адвокатським об`єднанням "Білі Комірці" станом на 23.03.2020 на суму 15 000,00 грн та надав копію Договору про надання правової допомоги № 08/18 від 16.07.2018, копію рахунку №13 від 05.03.2020 на суму 15 000,00 грн, копію акта наданих послуг № 13 від 17.03.2020, платіжне доручення № 56 від 24.03.2020 на суму 5000 грн, платіжне доручення № 59 від 30.03.2020 на суму 10000 грн.

7.2. Відповідно до частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

7.3. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

7.4. Дослідивши надані відповідачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн, оскільки вони є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, підтверджуються наданими відповідачем документами (договором про надання правової допомоги №08/18 від 16.07.2018, копією рахунку №13 від 05.03.2020 на суму 15 000,00 грн, копією акта наданих послуг № 13 від 17.03.2020 на суму 15 000,00 грн, платіжними дорученнями № 56 від 24.03.2020 на суму 5000 грн та № 59 від 30.03.2020 на суму 10000 грн).

Детальний опис та розрахунок наданих послуг, поданий відповідачем в акті надання послуг від 17.03.2020, містить перелік таких послуг: підготовка проекту відзиву на касаційну скаргу, аналіз оскаржуваних рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2019 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі № 904/8794/17 на 15 000,00 грн. Акт надання послуг підписано сторонами та скріплено печатками, за таких обставин суд вважає, що сторонами обумовлені види діяльності та оплата послуг.

7.8. Враховуючи викладене, а також те, що Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги ТОВ "ВТП Трансекспо" без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції без змін, суд касаційної інстанції згідно із статтями 126, 129 Господарського процесуального кодексу України вважає обґрунтованим клопотання ТОВ «Капітель-Дніпро» про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з касаційним переглядом справи у сумі 15 000,00 грн.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТП Трансекспо" залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2019 і рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2019 у справі № 904/8794/17 залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТП Трансекспо" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітель-Дніпро" 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу. Видачу наказу доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

В. А. Зуєв