ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року Справа № 924/829/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П. , суддя Коломис В.В.

при секретарі судового засідання Кужель Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 (гол.суддя Смаровоз М.В., суддя Гладюк Ю.В., суддя Виноградова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС"

до Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС"

про стягнення 10911269,53 грн. збитків

за участі представників:

позивача - Пащинська А.О., посвідчення №879 від 06.09.16;

Гавриченко Ж.В., ордер №101046 від 16.12.19р.;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛТС» до Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС" про стягнення збитків у розмірі вартості соку яблучного концентрованого неосвітленого в кількості 310 365 кг., переданого на зберігання, в сумі 10911269,53.

Вказане рішення мотивоване тим, що позивач не довів наявності протиправної поведінки відповідача, що виключає застосування до відповідача такої міри відповідальності як стягнення збитків, оскільки, умовою застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідна наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявності шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника. Окрім того, місцевий суд в своїх висновках зазначає, що з огляду на те, що судом прийнято 25.07.2017р. рішення у справі №924/372/17, яке набрало законної сили, задоволення позову про стягнення збитків у даній справі призведе до подвійного стягнення з відповідача за неналежне виконання відповідачем одних і тих самих договірних зобов`язань з позивачем.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Товариство з додатковою відповідальністю «АДАМС» звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою в якій просило суд змінити рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.05.2019р. апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «АДАМС» залишено без руху. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019р. апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «АДАМС» повернуто скаржнику.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛТС» також звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (т.3, арк.справи 198-202).

Позивач не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає рішення Господарського суду Хмельницької області необґрунтованим, таким, що порушує норми процесуального права України та прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню в порядку ст.277 ГПК України, мотивувальна частина рішення не містить норм права та мотивів їх застосування, а зі змісту рішення незрозуміло, якою саме нормою закону керувався суд при винесенні рішення та з яких мотивів суд не застосував норми права на які посилався позивач.

Скаржник вважає, що обставини справи та долучені до позовної заяви докази, свідчать, що відповідачем не було забезпечено збереження переданого на зберігання товару, факт втрати якого підтверджується Актом від 27.03.2018р. та присутня наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення, що є обов`язковою умовою для покладення на відповідача відповідальності у вигляді відшкодування збитків, що є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Щодо висновків місцевого суду про те, що задоволення позову про стягнення збитків у даній справі призведе до подвійного стягнення з відповідача за неналежне виконання відповідачем одних і тих самих договірних зобов`язань з позивачем, скаржник вважає, що наявність самого рішення суду не припиняє обов`язок відповідача по Договору зберігання та не припиняє права скаржника звернутись до суду за стягненням збитків у спосіб визначений ст.ст.16, 623 ЦПК України та ст.22 ГПК України. В даному випадку йдеться про застосування скаржником іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого відповідачем належним чином права, що не є подвійним стягненням з відповідача із тих самих договірних зобов`язань.

На підставі викладеного скаржник просить суд скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «ВЕЛТС» задовольнити в повному обсязі. Також просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду Хмельницької області від 04.06.2019р. Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕЛТС» поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд апеляційної скарги на 25 червня 2019 р. об 10:30год. Зупинено дію рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18.

Ухвалою від 24.06.2019р., у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Миханюк М.В. у період з 24.06.2019р. по 11.07.2019р. включно, прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 до свого провадження колегію суддів у складі: гол.суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В., суддя Демидюк О.О.

25.06.2019р. (вх.№23271/19) на адресу суду від ТДВ «АДАМС» надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ «ВЕЛТС» на рішенням Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18.

Відзив обґрунтовується тим, що позивачем не спростовано, а судом першої інстанції не прийнято до уваги доводи відповідача щодо недопустимості доказів, покладених в основу господарського позову у цій справі. Стверджує про неправомірність засвідчення копій документів, неправомірність висновку експерта товарознавчої експертизи та матеріалів, на підставі яких проведена експертиза та неправомірність Акта державного виконавця від 27 березня 2018 року, який покладено в основу господарського позову.

Також вважає, що судом першої інстанції порушено вимоги ст.84 ГПК "Зміст рішення" - відсутність вмотивованості судового рішення стосовно аргументів та доводів відповідача, які мають значення для правильного вирішення справи.

Просить суд повністю відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача.

В судовому засіданні 26.06.2019р. представники відповідача подали:

- заяву про відвід судді Саврія В.А., судді Демидюк О.О., з огляду на те, що суддями було незаконно поновлено позивачу строк на апеляційне оскарження рішенні;

- заяву про відвід судді Саврія В.А., судді Демидюк О.О., судді Коломис В.В. у зв`язку із зверненням ОСОБА_15 до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінального правопорушення (постановлення суддями Північно-західного апеляційного господарського суду Саврій В.А., Демидюк О.О., Дужич С.П. завідомо неправосудної постанови від 22 листопада 2018 року про арешт всього нерухомого майна ТДВ "АДАМС" за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 Кримінального кодексу України "Постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови");

- заяву про відвід судді Саврія В.А., судді Демидюк О.О., судді Коломис В.В. у зв`язку із зверненням ОСОБА_16 до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінального правопорушення (постановлення суддями Північно-західного апеляційного господарського суду Саврій В.А., Демидюк О.О., Дужич С.П. завідомо неправосудної постанови від 22 листопада 2018 року про арешт всього нерухомого майна ТДВ "АДАМС" за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.376-1 Кримінального кодексу України "Незаконне втручання в роботу автоматизованої системи докоментообігу суду";

- заяву про відвід судді Саврія В.А., судді Демидюк О.О., судді Коломис В.В. у зв`язку із сфальсифікуванням матеріалів справи, а саме, ухвалу від 19.06.2019р.;

- усну заяву про відвід судді Коломис В.В., у зв`язку з недовірою.

Розглянувши у нарадчих кімнатах заяви ТОВ "АДАМС" про відвід колегії суддів, суд дійшов висновку про залишення даних заяв без розгляду. Ухвалою від 25.06.2020р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 22 серпня 2019р. об 10:30год.

Ухвалою від 05.08.2019р., у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Коломис В.В. у період з 22.07.2019р. по 23.08.2019р. включно, прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 до свого провадження колегію суддів у складі: гол.суддя Саврій В.А., суддя Тимошенко О.М., суддя Демидюк О.О.

08.07.2019р. від представника ТДВ "АДАМС" - ОСОБА_17 надійшла заява вх.№24877/19 про відвід судді Саврія Віктора Анатолійовича у зв`язку з конфліктом інтересів, яка обґрунтована тим, що ОСОБА_7 , яка є співвласником та керівником відповідача вважає, що колегією суддів Саврій В.А., Демидюк О.О., Дужич С.П. по справі №924/829/18 ухвалено свавільне, завідомо неправосудне рішення - постановлено ухвалу від 19 червня 2019 року. Вважаючи, що у діях суддів містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 375 КК України, частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 звернулась до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо притягнення суддів до кримінальної відповідальності. Вказана обставина зачіпає особисті інтереси кожного із суддів - Саврія В.А. , Демидюк О.О. , Дужича С.П. , які з мотивів помсти або інших мотивів неприязного характеру продовжать демонструвати упереджену, необ`єктивну та протиправну поведінку (дії або бездіяльність) у цьому провадженні по відношенню до сторони відповідача. Це в свою чергу, надає підстави не довіряти суддям, оскільки зазначена вище обставина викликає сумнів у спроможності суддів забезпечити гарантії своєї безсторонності у цій справі.

08.07.2019р. від представника ТДВ "АДАМС" - ОСОБА_10 також надійшла заява вх.№24878/19 про відвід судді Саврія Віктора Анатолійовича у зв`язку з конфліктом інтересів, яка обгрунтована тим, що ОСОБА_7 , яка є співвласником та керівником відповідача вважає, що колегією суддів Саврій В.А., Демидюк О.О., Миханюк М.В. по справі №924/829/18 ухвалено свавільне, завідомо неправосудне рішення - постановлено ухвалу від 04.05.2019р. Вважаючи, що у діях суддів містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 375 КК України, частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 звернулась до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо притягнення суддів до кримінальної відповідальності. Вказана обставина зачіпає особисті інтереси кожного із суддів - Саврія В.А. , Демидюк О.О. , Миханюк М.В., які з мотивів помсти або інших мотивів неприязного характеру продовжать демонструвати упереджену, необ`єктивну та протиправну поведінку (дії або бездіяльність) у цьому провадженні по відношенню до сторони відповідача. Це в свою чергу, надає підстави не довіряти суддям, оскільки зазначена вище обставина викликає сумнів у спроможності суддів забезпечити гарантії своєї безсторонності у цій справі.

09.07.2019р. від представника ТДВ "АДАМС" - ОСОБА_10 надійшла заява вх.№25208/19 про відвід судді Демидюк Оксани Олександрівни у зв`язку з конфліктом інтересів, яка обґрунтована тим, що ОСОБА_7 , яка є співвласником та керівником відповідача вважає, що колегією суддів Савченко Г.І., Демидюк О.О., Павлюк І.Ю. у справі №924/372/17 ухвалено свавільне, завідомо неправосудне рішення - постановлено ухвалу від 31.05.2019р. Вважаючи, що у діях суддів містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 375 КК України, ОСОБА_7 звернулась до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо притягнення суддів до кримінальної відповідальності. Вказана обставина зачіпає особисті інтереси кожного із суддів - Савченка Г.І. , Демидюк О .О. , Павлюк І.Ю., які з мотивів помсти або інших мотивів неприязного характеру продовжать демонструвати упереджену, необ`єктивну та протиправну поведінку (дії або бездіяльність) у цьому провадженні по відношенню до сторони відповідача. Це в свою чергу, надає підстави не довіряти суддям, оскільки зазначена вище обставина викликає сумнів у спроможності суддів забезпечити гарантії своєї безсторонності у цій справі.

09.07.2019р. від представника ТДВ "АДАМС" - ОСОБА_10 також надійшла заява вх.№25209/19 про відвід судді Демидюк Оксани Олександрівни у зв`язку з конфліктом інтересів, яка обгрунтована тим, що ОСОБА_7 , яка є співвласником та керівником відповідача вважає, що колегією суддів Савченко Г.І., Демидюк О.О., Юрчук М.І. по справі №924/372/17 ухвалено свавільне, завідомо неправосудне рішення - постановлено ухвалу від 18.06.2019р. Вважаючи, що у діях суддів містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 375 КК України, ОСОБА_7 звернулась до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо притягнення суддів до кримінальної відповідальності. Вказана обставина зачіпає особисті інтереси кожного із суддів - Савченка Г.І. , Демидюк О. О ., Юрчук М.І., які з мотивів помсти або інших мотивів неприязного характеру продовжать демонструвати упереджену, необ`єктивну та протиправну поведінку (дії або бездіяльність) у цьому провадженні по відношенню до сторони відповідача. Це в свою чергу, надає підстави не довіряти суддям, оскільки зазначена вище обставина викликає сумнів у спроможності суддів забезпечити гарантії своєї безсторонності у цій справі.

Ухвалою від 05.08.2019р., у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Коломис В.В. у період з 22.07.2019р. по 23.08.2019р. включно, прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" на рішення господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 до свого провадження колегію суддів у складі: гол.суддя Саврій В.А., суддя Тимошенко О.М., суддя Демидюк О.О.

Ухвалою від 06.08.2019р. заяви Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС" про відвід судді Саврія В.А. (вх.№24877/19, вх.№24878/19 від 08.07.2019р.) та заяви про відвід судді Демидюк О.О. (вх.№25208/19, вх.№25209/19 від 09.07.2019р.) від розгляду справи №924/829/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 - залишено без розгляду.

Ухвалою від 21.08.2020р., у зв`язку перебування у відпустці у період з 19.08.2019р. по 06.09.2019р. судді Демидюк О.О., прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" на рішення господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 до свого провадження колегію суддів у складі: гол.суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П., суддя Тимошенко О.М. Зупинено апеляційне провадження по розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 до перегляду ухвали господарського суду Хмельницької області від 25.04.2019р. та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.07.2019р. у справі №924/829/18 в порядку касаційного провадження.

Ухвалою від 05.11.2020р. поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 та призначено розгляд апеляційної скарги на 25 листопада 2019 р. об 09:30год.

25.11.2019р. (вх.№38797) від представника ТДВ "АДАМС" надійшла заява про відвід судді Саврія Віктора Анатолійовича яка обґрунтована тим, що в ухвалі про відкриття апеляційного провадження від 04 травня 2019 року зазначено, дослівно: "Оскільки повний текст оскаржуваного рішення складено, підписано 24.04.2019р. та направлено на адресу сторін 26.04.2019, отримано ТОВ "ВЕЛТС" 02.05.2019р., а скаргу надано 22.05.2019 (протягом двадцяти днів з дня отримання повного тексту рішення) колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання про поновлення строку" (мотивувальна частина ухвали, арк.1, на звороті, абз. 1). Проте, заявник вказаний висновок суду вважає незаконним, надуманим і безпідставним, а рішення про поновлення строку прийняте тільки з однією метою - будь-яким чином задовольнити апеляційну скаргу. Так, як зазначено колегією суддів повний текст оскаржуваного рішення ТОВ "ВЕЛТС" отримало 02.05.2019р., а скаргу подано 22.05.2019р., але не протягом двадцяти днів з дня отримання повного тексту рішення як зазначає колегія суддів, а на 21 день, оскільки строк для прийняття такого рішення починається з дня отримання повного тексту оскаржуваного рішення.

25.11.2019р. (вх.№38799) від представника ТДВ "АДАМС" надійшла заява про відвід судді Саврія В.А., судді Дужича С.П., судді Тимошенка О.М. яка обґрунтована тим, що ОСОБА_7 , яка є співвласником та керівником ТДВ «АДАМС» вважає, що колегією суддів Саврій В.А., Демидюк О.О., Миханюк М.В. по справі №924/829/18 ухвалено свавільне, завідомо неправосудне рішення - постановлено ухвалу від 19 червня 2019 року.

25.11.2019р. (вх.№38800) від представника ТДВ "АДАМС" надійшла заява про відвід судді Дужича С.П., яка обґрунтована тим, що ОСОБА_7 , яка є співвласником та керівником відповідача вважає, що колегією суддів Саврій В.А., Демидюк О.О., Дужич С.П. по справі №924/829/18 ухвалено свавільне, завідомо неправосудне рішення - постановлено ухвалу від 19 червня 2019 року. Вважаючи, що у діях суддів містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 375 КК України, частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 звернулась до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо притягнення суддів до кримінальної відповідальності.

25.11.2019р. від представника ТДВ "АДАМС" надійшла заява (вх.№38801) про відвід судді Саврія В.А., яка обґрунтована тим, що ОСОБА_7 , яка є співвласником та керівником відповідача вважає, що колегією суддів Саврій В.А., Демидюк О.О., Дужич С.П. по справі №924/829/18 ухвалено свавільне, завідомо неправосудне рішення - постановлено ухвалу від 19 червня 2019 року. Вважаючи, що у діях суддів містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 375 КК України, частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 звернулась до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо притягнення суддів до кримінальної відповідальності.

Ухвалою від 26.11.2019р. заяви ТДВ "АДАМС" про відвід судді Саврія В.А. (вх.№38797 та вх.№38801 від 25.11.2019р.), заяву про відвід суддів Саврія В.А., Дужича С.П. та Тимошенка О.М. (вх.№38799 від 25.11.2019р.) та заяву про відвід судді Дужича С.П. (вх.№38800 від 25.11.2019р.) залишено без розгляду.

Ухвалою від 26.11.2019р. відкладено розгляд апеляційної скарги на 17.12.2019р. об 10:00год.

17.12.2019р. у судовому засіданні представником відповідача було подано заяву (вх.№41238/19) про відвід судді Саврія В.А. у зв`язку з порушенням порядку визначення судді автоматизованою системою документообігу Північно-західного апеляційного господарського суду. В заяві зазначає, що під час провадження у цій справі суддя Саврій В.А. перебував у відпустці, і як наслідок відбувся повторний авторозподіл у цій же справі, предметом судового перегляду якого були: оскарження рішень приватного виконавця Лабчука та перегляд судового рішення суду апеляційної інстанції від 22.11.18р. за нововиявленими обставинами. Внаслідок повторного авторозподілу головуючого суддю Саврія В.А. замінено суддею Крейбух О.Г. Однак, справу про стягнення коштів залишилася у провадженні головуючого судді Саврія В.А., на порушення п.9.2. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді. Така вибірковість у здійсненні правосуддя суддею Саврієм В.А. свідчить про особливу зацікавленість судді на користь сторони позивача (апелянта). Просить відвести суддю Саврія В.А. від розгляду цієї справи.

Крім цього, 17.12.2019р. у судовому засіданні представником відповідача було подано заяву (вх.№41240/19) про відвід судді Саврія В.А. у якій представник зазначив, що в Північно-західному апеляційному господарському суді має місце вибіркове застосування окремих критеріїв визначення суддів. Так, окремі судді виключаються із авторозподілу по причині невходження постійно діючої колегії суддів, однак, в інших випадках ці ж судді беруть участь у такому авторозподілі. Більше того, така незаконна вибірковість має місце також при вирішенні інших справ в рамках справи №924/829/18, що підтвержується ухваленими судовими рішеннями по вказаних справах. Просить відвести суддю Саврія В.А. від розгляду цієї справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.2019р. визнано необгрунтованими заяви (вх.№41238/19 та вх.№41240/19 від 17.12.2019р.) ТДВ "АДАМС" про відвід судді Саврія В.А. Провадження у справі №924/829/18 зупинено. Передано справу для проведення автоматизованого розподілу та визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, для розгляду заяв (вх.№41238/19 та вх.№41240/19 від 17.12.2019р.) про відвід судді Саврія В.А.

Ухвалою (суддя Філіпова Т.Л.) від 19.12.2019р. відмовлено у задоволенні заяв Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС" про відвід судді Саврія В.А. від розгляду справи №924/829/18.

Ухвалою від 24.12.2019р. поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 та призначено розгляд апеляційної скарги на 08 січня 2020 р. об 10:00год.

У судовому засіданні 08.01.2020р. представником відповідача було подано заяву про відвід суддів Саврія В.А., Тимошенка О.М., Дужича С.П. у зв`язку з винесенням завідомо неправосудних судових рішень (ухвали від 17 грудня 2019 року та від 19 грудня 2019 року) у справі №924/829/18 та наявністю особистого конфлікту між суддями та Яхієвою М.А.

Також, представником відповідача було подано заяву про відвід суддів Саврія В.А., Тимошенка О.М. у зв`язку з відсутністю присяги судді. В заяві зазначено, що на запит адвоката не надано відомостей про те, що судді Саврій В.А., Тимошенко О.М. складали присягу в урочистій обстановці перед Президентом України. Відтак, вказані судді, здійснюють судочинство у незаконний спосіб. Обставини, що викладені вище, викликають переконання стосовно того, що судді не можуть здійснювати правосуддя.

Ухвалою суду від 08.01.2020р. подання Товариством з додатковою відповідальністю "АДАМС" заяв від 08.01.2020р. про відвід суддів Саврія В.А., Тимошенка О.М., Дужича С.П. у зв`язку з винесенням завідомо неправосудних рішень у справі №924/829/18 та про відвід суддів Саврія В.А., Тимошенка О.М. у справі №924/829/18 визнано зловживання процесуальними правами. Заяви Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС" залишено без розгляду. Стягнуто в дохід Державного бюджету України з Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС" (32319, Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с.Мукша Китайгородська, вул.Матросова, 1, ) 2102,00 грн. штрафу.

У судовому засіданні 08.01.2020р. представником відповідача - адвокатом Костенко В.П. було заявлено усну заяву про відвід судді Саврія В.А., судді Тимошенка О.М. та судді Дужича С.П. з посиланням на п.5 ч.1 ст.35 ГПК України, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950р. Представник посилається на конфлікт інтересів, зазначає, що суд неправомірно визнав зловживання представниками своїх прав, стверджує про особисту зацікавленість справою судді Саврія В.А., а також про корпоративну зацікавленість членів колегії - судді Тимошенка О.М. та судді Дужича С.П., стверджує про винесення завідомо неправосудних судових рішень у справі - ухвали від 17 грудня 2019 року та ухвали від 19 грудня 2019 року, вважає, що колегія суддів проявляє упередженість на користь позивача у справі.

Представником відповідача - адвокатом Кушніренко М.В. було заявлено усну заяву про відвід суддів, у якій, зокрема зазначає, що колегія суддів неправомірно застосувала штрафні санкції до відповідача, стверджує про зловживання судом своїми процесуальними правами.

Ухвалою суду від 08.01.2020р. заяви про відвід представників Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС" у справі №924/829/18 Костенко В.П. та Кушніренко М.В. визнано зловживанням процесуальними правами. Заяви про відвід представників Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС" у справі №924/829/18 залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 08.01.2020р. зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 до розгляду Північно-західним апеляційним господарським судом апеляційної скарги ТДВ "АДАМС" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 02.12.2019р. у справі №924/372/17.

27.01.2020р. Товариством з додатковою відповідальністю "АДАМС" подано касаційну скаргу на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.01.2020р. у справі №924/829/18 до Касаційного господарського суду Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.02.2020р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС" на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.01.2020 у справі №924/829/18, оскільки в частині стягнення в доход Державного бюджету України 2102 грн. штрафу правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвалою від 13.03.2020р. поновлено провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 та призначено розгляд апеляційної скарги на 02 квітня 2020 р. об 10:00год.

Ухвалою від 01.04.2020р., у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі №924/829/18 - Тимошенка О.М. у період з 30 березня 2020р. по 13 квітня 2020р. включно, прийнято апеляційну скаргу ТОВ "ВЕЛТС" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П., суддя Коломис В.В.

24.03.2020р. (вх.№875/20), 25.03.2020р. (вх.№887/20), а згодом 02.04.2020р. (вх.№992/20) на електронну адресу суду від представника ТДВ "АДАМС" надійшли клопотання, в яких останній просив суд відкласти розгляд справи або зупинити провадження у справі та визначити іншу дату судового засідання після зникнення загрози від коронавірусу COVID-19. Розгляд справи здійснити в режимі відеоконференції за участю представників ТДВ «АДАМС» - адвоката Костенка Вадима Павловича, адвоката Кушніренка Миколи Володимировича та (або) інших представників, залучених ТДВ «АДАМС» до участі у справі, через один із наступних судів: Подільський районний суд міста Києва, Деснянський районний суд міста Києва, Дніпровський районний суд міста Києва, Солом`янський районний суд міста Києва, Оболонський районний суд міста Києва, Господарський суд Київської області, Господарський суд міста Києва, Північний апеляційний господарський суд, Київський окружний адміністративний суд, Голосіївський районний суд міста Києва, Святошинський районний суд міста Києва, Київський апеляційний суд, попередньо забронювавши майданчик для відеоконференції згідно з існуючою процедурою.

Ухвалою від 02.04.2020р. відкладено на 30.04.2020р. об 11:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4. Доручено Київському апеляційному суду (03110, Україна, місто Київ, вулиця Солом`янська, 2-А) забезпечити участь представників ТДВ "АДАМС" у судовому засіданні, яке призначене на 30 квітня 2020р. о 11:00 год. в режимі відеоконференції у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду (33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59) у залі судових засідань №4.

Сторони у справі були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні у матеріалах справи докази.

30.04.2020р. (вх.№3158/20), на електронну адресу суду від представника ТДВ "АДАМС" надійшло клопотання, в якому останній просить суд відкласти розгляд справи та визначити іншу дату судового засідання після зникнення загрози від коронавірусу COVID-19.

В судове засідання 30.04.2020р. представник відповідача не з`явився.

Представники позивача заперечили щодо задоволення клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши зазначене вище клопотання відповідача про відкладення розгляду справи колегія суддів відхиляє його з огляду на наступне.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

В даному випадку скаржником не надано жодних доказів, які унеможливлюють вирішення даного апеляційного провадження в даному судовому засіданні.

Водночас, судом враховується, що у відзиві на апеляційну скаргу чітко викладено позицію відповідача щодо оскарженого рішення суду першої інстанції та апеляційної скарги.

Як вказано у Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004р. №15-рп/2004 верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Застосовуючи практику Європейського суду з прав людини під час розгляду справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід зазначити, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006р. у справі "Красношапка проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Водночас, представник відповідача не скористався своїм процесуальним правом участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду згідно з правилами ст.197 ГПК України, при тому, що ухвалою суду доручено Київському апеляційному суду (03110, Україна, місто Київ, вулиця Солом`янська, 2-А) забезпечити участь представників ТДВ "АДАМС" у судовому засіданні, яке призначене на 30 квітня 2020р. о 11:00 год. в режимі відеоконференції.

Також, слід зазначити, що відповідно до ч.4 ст.197 ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України.

Наказом ДСА України від 23.04.2020 №196 затверджено Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду. Згідно п.2 розділу ІІ Порядку, система відеоконференцзв`язку - комплекс технічних засобів та програмного забезпечення (за посиланням на офіційному веб-порталі судової влади України vkz.court.gov.ua) або інші доступні суду та учасниками судового процесу засоби, що забезпечують проведення судових засідань в режимі відеоконференцзв`язку та відповідають вимогам законодавства.

Однак, представник відповідача також не реалізував своє право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю представника відповідача.

У судовому засіданні 30.05.2020р. представники позивача підтримали вимоги апеляційної скарги, просили суд задоволити апеляційну скаргу, рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 скасувати та прийняти нове рішення по справі, яким задоволити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" до Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС" про стягнення 10911269,53 грн. збитків.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

У відповідності до умов Договору надання послуг по виготовленню продукції з давальницької сировини (яблук) № від 01.09.2016р. позивач передав на зберігання відповідачу сік яблучний концентрований неосвітлений 65 Вх., що підтверджується актами прийому - передачі на зберігання соку від 29.11.2016р. в кількості 316 060 кг, від 16.12.2016 в кількості 218 812 кг та від 31.01.2017р. в кількості 75 778 кг. Загальна кількість переданого на зберігання соку становить 610 650 кг.

У відповідності до актів прийому-передачі зі зберігання, згідно яких відповідачем повернуто позивачу вищевказаний яблучний сік лише в загальній кількості 300 285 кг.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.07.2017р. у справі №924/372/17 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" до Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Оіл" про витребування майна зі зберігання. Витребувано зі зберігання Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" сік яблучний концентрований неосвітлений 65 Вх. в кількості 310 365 (триста десять тисяч триста шістдесят п`ять) кг, переданий ТОВ "ВЕЛТС" на зберігання ТДВ "АДАМС". Присуджено до стягнення з ТДВ "АДАМС" на користь ТОВ "ВЕЛТС" 1600,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.09.2017р. та постановою Вищого господарського суду України від 06.12.2017р. рішення Господарського суду Хмельницької області від 25 липня 2017 року у справі №924/372/17 залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

27.09.2017р. на виконання рішення видано накази.

01.11.2017р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої, рекомендованим листом направлено сторонам виконавчого провадження, та згідно поштового відстеження (№732), боржнику вручено 06 листопада 2017 року.

15.11.2017р. сторонам виконавчого провадження направлено вимогу виконавця бути присутніми при проведенні виконавчих дій, що будуть відбуватися 30 листопада 2017 року за адресою місця знаходження боржника, згідно виконавчого документу, та згідно поштового відстеження (№467), боржнику вручено 22 листопада 2017 року.

15.11.2017р. державним виконавцем було здійснено виїзд за адресою вказаною у виконавчому документі та було встановлено, що керівник ТДВ "АДАМС" відсутній, перевірити наявність соку яблучною концентрованого не виявилось можливим.

16.11.2017р. державним виконавцем відповідно до статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову про накладення штрафу на користь держави у розмірі відповідно 5100 грн. та 10200грн

30.11.2017р. державним виконавцем було здійснено виїзд за адресою вказаною у виконавчому документі та було встановлено, що керівник ТДВ "АДАМС" відсутній, перевірити наявність, соку яблучного концентрованого не виявилось можливим, та складено акт державного виконавця про не виконання законної вимоги державного виконавця керівником ТДВ "АДАМС" про присутність при проведенні виконавчих дій.

01.12.2017р. державним виконавцем відповідно до статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" було повторно винесено постанову про накладення штрафу, та згідно поштового відстеження (№147), боржнику вручено 07 грудня 2017 року.

16.03.2018р. державним виконавцем було винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ на 27 березня 2018 року об 10:00 год.

16.03.2018р. державним виконавцем була направлена вимога державного виконавця про присутність при виконанні виконавчих дій на 27 березня 2018 року об 10:00 год.

27.03.2018р. було здійснено виїзд за адресою ТДВ "АДАМС" та складено акт державного виконавця про відсутність соку концентрованого неосвітленого в кількості 310365 кг. 65 ВХ. При складанні акту були присутні представник боржника за довіреністю Троян Антон Павлович, що підтверджується копією довіреності, боржник в особі т.в.о. директора Яхієвої М.А. та представник стягувача Амбриз Руслан Анатолійович, що підтверджуються копією довіреності.

Згідно пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження, має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень сховищ, іншого володіння боржника юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх.

Згідно частини 5 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобов`язаний допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

28.03.2018р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.6 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку з відсутністю у ТДВ "АДАМС" соку яблучного концентрованого неосвітленого 65Вх в кількості 310365 кг.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем не було забезпечено збереження переданого на зберігання товару (майна позивача), факт втрати якого підтверджується актом державного виконавця від 27.03.2018р., а також в діях відповідача присутня наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення, що є обов`язковою умовою для покладення на відповідача відповідальності у вигляді відшкодування збитків. Так, на підставі договору надання послуг по виготовленню продукції з давальницької сировини (яблук) № від 01.09.2016р. позивачем передано відповідачу на зберігання товар, який на вимогу ТОВ "ВЕЛТС" повернуто відповідачем частково. У зв`язку з відмовою щодо повернення 310365 кг. соку концентрованого неосвітленого, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.07.2017р. №924/372/17 позовні вимоги позивача до відповідача про витребування останнього задоволено, однак в межах виконавчого провадження виконати наказ суду можливості немає, у зв`язку з чим подано позов про відшкодування збитків з посиланням на ст.ст.216, 225 Господарського кодексу України, ст.ст.22, 623, 951 Цивільного кодексу України. До позову було додано копії листів (комерційні пропозиції) від 01.08.2018р., від 02.08.2018р., контракту купівлі-продажу №01 від 20.07.2018р., специфікації №1 від 20.07.2018р. до вказаного контракту.

27.12.2019р., позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог з урахуванням висновку експерта №49 від 26.11.2018р. та посиланням на ст.73 ГПК України та ст.98 ЦК України, яка була прийнята судом першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України).

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (стаття 16 Цивільного кодексу України). Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав особи, до яких зокрема відноситься примусове виконання обов`язку в натурі.

Скаржник набув право вимоги майна переданого на зберігання звернувшись в суд, рішення якого у справі №924/372/17 про повернення майна, переданого на зберігання не виконано.

В подальшому позивач звернувся до суду не з вимогою про зобов`язання повернути майно передане на зберігання, а з вимогою про відшкодування збитків через протиправну поведінку відповідача, яка полягає в невиконанні рішення суду в тому числі.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно до ч.1 ст.936 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ст.953 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості (ч.1 ст.949 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.942 Цивільного кодексу України, зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі. Якщо зберігання здійснюється безоплатно, зберігач зобов`язаний піклуватися про річ, як про свою власну.

За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах (ч.1 ст.950 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення містить ст.193 Господарського кодексу України.

У відповідності з вимогами п.4 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків.

Відповідно до статті 950 Цивільного кодексу України, яка є спеціальною нормою для правовідносин зі зберігання, за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Згідно ч.1 ст.951 Цивільного кодексу України збитки, завдані поклажедавцеві втратою (нестачею), відшкодовуються зберігачем у розмірі вартості речей, переданих на зберігання.

Відповідно до положень статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У відповідності до ст.614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним.

Отже, саме на позивача покладено обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. Збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.

Відповідно до частини 1 статті 623 Цивільного кодексу України боржник який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно положень статей 224, 225 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також неодержаних кредитором доходів, які б він одержав, коли зобов`язання було виконано боржником. Обов`язок відшкодування збитків є загальною формою цивільно-правової відповідальності, яка настає для боржника внаслідок порушення ним зобов`язання. Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України.

Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок неналежного виконання зобов`язання за договором, тобто наявності прямого причинного-наслідкового зв`язку між неправомірними діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої. При цьому, обов`язковими умовами покладання відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв`язку між діями особи та збитками, які складають об`єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки. Не доведення хоч би одного із них виключає можливість задоволення вимоги про стягнення збитків.

Відповідно до положень статей 949, 950 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Статтею 951 Цивільного кодексу України визначено, що збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості. При цьому необхідно врахувати, що зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві товар який був прийнятий на зберігання, а відшкодувати збитки зобов`язаний лише у випадку втрати (нестачі) або його пошкодження за наявності складу цивільного правопорушення.

В Постанові Вищого господарського суд України у справі №909/870/13 вказано на необхідність дослідження фактичного знаходження переданої позивачем відповідачу продукції та можливості повернення її позивачу, а у випадку встановлення факту відсутності продукції чи її втрати суду необхідно встановити дійсну вартість втраченої продукції та розглянути позовну вимогу про відшкодування збитків. Також, ВГСУ в даній постанові звернув увагу судів попередніх інстанцій на норми ст.ст.22,1166 ЦК України та ст.224 ГК України.

Спосіб, який обрав позивач звернувшись з захистом порушеного права є стягнення збитків у вигляді вартості спірного майна, яке позивач вважає втраченим.

З огляду на положення ст.224 Господарського кодексу України та ст.ст.22, 623 Цивільного кодексу України, колегія суддів вважає, що спосіб захисту порушеного права позивача є правильним, оскільки вказані норми передбачають, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Факт втрати майна підтверджується Актом державного виконавця від 27.03.2019р., зі змісту якого слідує, що сік концентрований неосвітлений 65Вх в кількості 310365кг відсутній при проведенні виконавчих дій 27 березня 2018 року, будь-яких зауважень зі сторони представника ТДВ "АДАМС" не надходило, що підтверджує той факт, що боржник добровільно допустив державного виконавця на територію ТДВ "АДАМС" для перевірки наявності/відсутності майна. Акт підписаний без будь-яких застережень та зауважень. Правомірність Акта державного виконавця від 27 березня 2018 року було встановлено постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09 липня 2019р. у справі №924/372/17.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з пунктом 8 Інструкції акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявна Постанова Кам`янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 28.03.2018р. про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.6 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» При цьому, відповідно до п.6 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.

Документи виконавчого провадження в сукупності свідчать про те, що майно передане на зберігання відсутнє, а відповідач, як особа відповідальна за збереження майна не забезпечив передачу позивачу майна переданого на зберігання або відповідну кількість речей такого самого роду.

Недотримання відповідачем обов`язку забезпечити належну схоронність ввіреного майна, за договором зберігання майна, підтверджує причинно - наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та збитками.

Оскільки у цивільному праві діє презумпція вини особи, яка допустила порушення господарського зобов`язання, що означає, що така особа буде вважатись винуватою в порушенні і сама має довести відсутність своєї вини, колегія суддів приймає до уваги, що, відповідачем не надано доказів вжиття заходів щодо запобігання втрати спірного майна та забезпечення його схоронності.

Крім цього, слід зазначити, що частиною третьою статті 623 Цивільного кодексу України встановлено, що збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

За приписами ч.3 ст.225 Господарського кодексу України, при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

На підтвердження розміру збитків позивачем було надано висновок №49 від 26.11.2018р. судової товарознавчої експертизи по заяві директора ТОВ «ВЕЛТС» на вирішення якої, зокрема, поставлено питання: 1. Яка ринкова вартість соку яблучного концентрованого неосвітленого 65Вх в кількості 310365 кг. станом на серпень 2018р.?

За змістом висновку ТОВ "Судово-експертне бюро України" від 26.11.2018р. ринкова вартість соку яблучного концентрованого неосвітленого 65Вх в кількості 310365 кг. станом на серпень 2018р.(дата звернення до суду з позовом) становить 10 911 269,53 грн. з ПДВ.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що обставини справи та долучені до позовної заяви докази, свідчать, що відповідачем не було забезпечено збереження переданого на зберігання майна, факт втрати якого підтверджується належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, присутня наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення, що є обов`язковою умовою для покладення на відповідача відповідальності у вигляді відшкодування збитків, позивачем доведено належними засобами доказування понесення ним збитків, їх розміру та складу правопорушення, що тягне за собою цивільну правову відповідальність, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відмови в задоволенні позовних про відшкодування збитків.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження та спростовують висновки, викладені в оспорюваному рішенні суду першої інстанції, а позовні вимоги про стягнення збитків в сумі 10911269,53 грн. підлягають задоволенню.

Згідно п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відтак, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" до Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС" про стягнення 10911269,53 грн. збитків.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 задоволити.

Скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18.

Прийняти нове рішення.

Позов задоволити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «АДАМС» (Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський район, с.Мукша Китайгородська, вул.Матросова, 1, код 21332108) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛТС» (м.Львів, вул.Пасічна, 93, код 385819,53 грн. (десять мільйонів дев`ятсот одинадцять тисяч двісті шістдесят дев`ять грн. 53 копійки) збитків та 163609,04 грн. (сто шістдесят три тисячі шістсот дев`ять грн. 04.) судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «АДАМС» (Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський район, с.Мукша Китайгородська, вул.Матросова, 1, код 21332108) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛТС» (м.Львів, вул.Пасічна, 93, код 38581148) 245605,53 (двісті сорок п`ять тисяч шістсот п`ять грн 53 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити Господарському суду Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 04.05.2020р.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Коломис В.В.