ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

04 травня 2020 року Справа № 915/603/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову

за позовом Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2, пр. Богоявленський, 314, м. Миколаїв, 54050 ()

в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації, вул. Адміральська, 22, м. Миколаїв, 54001 ()

до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034 ()

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітовський транспортний центр", вул. Велика Морська, 89, м. Миколаїв, 54001 ()

про визнання незаконним та скасування наказу та витребування земельної ділянки

без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернувся Заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 з позовною заявою, в якій просить суд:

1. Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 1181-СГ від 19.10.2015, яким затверджено проект із землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :01:000:1794) для ведення особистого селянського господарства в межах території Галицинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області.

2. Витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітовський транспортний центр» на користь власника земельної ділянки держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:000:1794 в межах території Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

Крім того, прокурор просить суд стягнути з відповідачів на користь прокуратури Миколаївської області сплачений судовий збір за подачу позову.

Прокурором разом із позовною заявою подано до суду заяву про забезпечення позову (вх. № 5332/20), в якій прокурор просить суд:

- накласти арешт на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:000:1794, розташовану в межах території Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи об`єднання з іншими ділянками);

- заборонити ТОВ «Вітовський транспортний центр» вчиняти дії, спрямовані на зміну цільового призначення земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :01:000:1794) для особистого селянського господарства в межах території Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 04.05.2020 року позовну заяву вх. № 5331/20 від 30.04.2020 року і додані до неї документи повернуто Заступнику керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Підставою повернення позовної заяви є неправильне об`єднання прокурором позовних вимог у цій справі, які належить розглядати в порядку різного судочинства. В ухвалі суду також зазначено про відсутність правових підстав для застосування положень ч. 6 ст. 173 ГПК України, оскільки вказані прокурором підстави позову стосуються як вимоги немайнового, так і вимог майнового характеру, які, як вказано вище, належить розглядати за правилами різних видів судочинства. При цьому, самостійне визначення судом підстав позову виходить за межі повноважень суду, оскільки вказаним правом відповідно до ст. 46 ГПК України наділений лише позивач.

Дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст.139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВС України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 13 ст. 145 ГПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі:

1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 138 цього Кодексу;

2) повернення позовної заяви;

3) відмови у відкритті провадження у справі.

Системний аналіз вищевказаних норм дозволяє дійти висновку, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому, однією з умов вжиття заходів забезпечення позову є необхідність підтвердження доказами фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Враховуючи, що ухвалою господарського суду Миколаївської області від 04.05.2020 року позовну заяву вх. № 5331/20 від 30.04.2020 року і додані до неї документи повернуто Заступнику керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України, у зв`язку з неправильним об`єднання позовних вимог у цій справі, які належить розглядати в порядку різного судочинства, а забезпечення позову відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України потребує встановлення предмету позову та обґрунтування необхідності його забезпечення, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення заяви про забезпечення позову прокурору на підставі ч. 7 ст. 140 ГПК України.

Крім того, відповідно до відповідно до ч. 5 ст. 139 ГПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Натомість, як вбачається із наданого прокурором платіжного доручення від 03.04.2020 року № 474 на суму 1 051, 00 грн. судовий збір Прокуратурою Миколаївської області сплачено із призначення платежу: *;101; 02910048 ;КПКВК0901010КЕКВ2800-1051,00 суд.збір за позовом Миколаївської місцевої прокур. № 2, Корабельний районний суд м. Миколаєва зг. ЗУ «Про суд.зб.»

За приписами ч. 7 ст. 140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову має бути повернута заявнику.

Керуючись ст. 139, 140, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову (вх. № 5332/20 від 30.04.2020) повернути Заступнику керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2.

Додатки для прокуратури:

- заява про забезпечення позову з додатком (всього на 6-ти арк.).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 255, 256 ГПК України з урахуванням пункту 4 Розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 04.05.2020 року

Суддя Е.М. Олейняш