ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2020 р. Справа№ 910/16188/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Буравльова С.І.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження,

без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2020

у справі №910/16188/19 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Приватного Акціонерного Товариства "Страхова група "ТАС"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

про витребування коштів в сумі 167 862,29 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" про стягнення коштів 167 862,29 грн.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 21.10.2017 виникла дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів DAF FT CF 85.430 д.н.з. НОМЕР_1 (водій ОСОБА_1 ) та Mersedes-benz s 500 L д.н.з. НОМЕР_3 ( ОСОБА_2 ). Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС", на підставі договору № F0-00017389 від 31.08.2017 добровільного страхування транспортного засобу, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування потерпілій особі у розмірі 173327,50 грн., в зв`язку з чим, позивачем, відповідно до положень статті 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Водія транспортного засобу - автомобіля DAF FT CF 85.430 д.н.з. НОМЕР_1 (водій ОСОБА_1 ), визнано винним у скоєнні ДТП, відповідно до довідки № НОМЕР_4 та 29.01.2018 провадження по справі було закрите внаслідок закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності. Позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 167862,29 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 у справі №910/16188/19 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" на користь Приватного Акціонерного Товариства "Страхова група "ТАС страхове відшкодування у розмірі 99000,00 грн та судовий збір у розмірі 1485,00 грн. В іншій частині позову відмовлено. При цьому, місцевий господарський суд дійшов висновку про недоведеність факту прострочення зобов`язання, в зв`язку з чим відмовив в задоволенні позовних вимог, в частині 3% річних, інфляційних втрат та пені

Ухвалюючи зазначене рішення місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля Mersedes-benz S 500 L, державний номер НОМЕР_3 , відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування №FO-00017389 від 31.08.2017, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 скасувати в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 99 000,00 грн та судового збору в сумі 1 485,00 грн, постановити нове рішення, яким в частині задоволення позовних вимог відмовити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевим господарським судом не встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні ДТП та не залучено останнього до участі у справі. Також, апелянт зазначає, що не є відповідальною особою за заподіяний збиток.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2020 по справі №910/16188/19 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Пашкіна С.А., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2020, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

16 квітня 2020 року до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого, останній заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити без змін оскаржуване рішення.

04 травня 2020 року до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

31 серпня 2017 року, на підставі договору страхування №FO-00017389, ПрАТ "Страхова група "ТАС" (страховик) застрахувано автомобіль марки Mersedes-benz S 500 L, державний номер НОМЕР_3 , страхувальником та вигодонабувачем якого є ОСОБА_3 .

Згідно з довідкою № НОМЕР_4 про дорожньо-транспортну пригоду та протоколу про адміністративне правопорушення №967264 вбачається, що 21.10.2017 о 22:40 год. на 197 км автодороги Київ-Одеса мала місце дорожньо-транспортна пригода, за наслідками якої ОСОБА_1 керуючи автомобілем DAF FT CF 85.430, державний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем Mersedes-benz S 500 L, державний номер НОМЕР_11 , яким керував ОСОБА_4

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2018 відмовлено у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закрито провадження у справі, в зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Звіту вих. №1192, складеного 07.11.2017 ТОВ "Експертно-Асистуюча компанія "Фаворит", вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mersedes-benz S 500 L, державний номер НОМЕР_3 , склала 216659,37 грн.

На підставі страхового акту №25839В/34/2017 від 24.11.2017 позивачем визначено суму страхового відшкодування у розмірі 173327,50 грн, частина якого у розмірі 21332,50 грн скерована в рахунок несплачених страхових платежів, а інша частина в розмірі 151995,00 грн виплачена згідно з платіжним дорученням №47331 від 27.11.2017.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Відповідно до довідки № НОМЕР_4 про дорожньо-транспортну пригоду та протоколу про адміністративне правопорушення № НОМЕР_7 , 21 жовтня 2017 року о 22:40 год. на 197 км автодороги Київ-Одеса, ОСОБА_1, керуючи автомобілем DAF FT CF 85.430, державний номер НОМЕР_12 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, щоб мати змогу постійно контролювати рух авто та безпечно керувати ним, а також щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах бачення шляху в темну пору доби, в результаті чого здійснив зіткнення з попереду рухавшимся автомобілем Mersedes-benz S 500 L, державний номер НОМЕР_11 . В результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Протоколом про адміністративне правопорушення № НОМЕР_7 встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1., 12.1 та 12.2. Правил дорожнього руху, за що у відповідності до ст. 124 КУпАп передбачена адміністративна відповідальність.

Колегія суддів, дослідивши зміст постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2018, якою закрито провадження у справі встановила, що особою, винною у дорожньо-транспортній пригоді є ОСОБА_1 .

Доводи апелянта, що місцевим господарським судом не встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, колегією суддів визнано безпідставними, з огляду на наступне.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2018 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрито на підставі пункту 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В пункті 7 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відтак, така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16.

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Місцевим господарським судом встановлено, що станом на момент вчинення ДТП автомобіль DAF FT CF 85.430, державний номер НОМЕР_1 , застрахований згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс АМ/ НОМЕР_10 ) у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" з лімітом відповідальності за заподіяну шкоду майну у розмірі 100 000,00 грн та з франшизою у розмірі 1000,00 грн.

Таким чином, відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля Mersedes-benz S 500 L, державний номер НОМЕР_3 , відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, а заперечення апелянта з цього приводу є безпідставними та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм законодавства.

Доводи апелянта про необхідність залучення ОСОБА_1 до участі у справі, в якості третьої особи, колегією суддів визнано необґрунтованими, оскільки апелянтом не наведено обставин того, що рішення по даній справі може вплинути на його права і обов`язки.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування №FO-00017389 від 31.08.2017, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 99 000,00 грн.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в стягненні з відповідача 3% річних, інфляційних втрат та пені, оскільки станом на момент звернення позивача з вимогою від 12.12.2017, відсутня постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2018, а подальші листи позивача не містили доказів направлення саме вищезазначеної постанови.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 у справі №910/16188/19 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 272, п.1 ч.1 ст. 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 у справі №910/16188/19 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 у справі №910/16188/19 залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/16188/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст.288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

С.І. Буравльов